Zpěv pátý: Podnět k tvoření

KAPITOLA PRVNÍ

Činnosti Mahārāje Priyavraty

5.1.1

Verš

rājovāca
priyavrato bhāgavata
ātmārāmaḥ kathaṁ mune
gṛhe ’ramata yan-mūlaḥ
karma-bandhaḥ parābhavaḥ

Synonyma

rājā uvāca — král Parīkṣit řekl; priya-vrataḥ — král Priyavrata; bhāgavataḥ — velký oddaný; ātma-ārāmaḥ — ten, kdo nachází potěšení v seberealizaci; katham — proč; mune — ó velký mudrci; gṛhe — doma; aramata — užíval si; yat-mūlaḥ — což je hlavní příčinou; karma-bandhaḥ — pouta plodonosných činností; parābhavaḥ — zmaření svého lidského poslání.

Překlad

Král Parīkṣit se otázal Śukadeva Gosvāmīho: Ó vznešený mudrci, proč král Priyavrata, velký seberealizovaný oddaný Pána, zůstával ve stavu hospodáře, který je hlavní příčinou zapletení do karmy (plodonosných činností) a maří poslání lidského života?

Význam

Ve čtvrtém zpěvu Śrīla Śukadeva Gosvāmī vysvětlil, že Nārada Muni krále Priyavratu dokonale poučil o poslání lidského života. Tímto posláním je realizovat své vlastní já a potom jít postupně zpátky domů, zpátky k Bohu. Král dostal na toto téma od Nārady dostatečné pokyny — proč tedy znovu začal žít životem hospodáře, který je hlavní příčinou hmotného otroctví? Mahārāja Parīkṣit velice žasl nad tím, že král Priyavrata zůstal v postavení hospodáře; divil se zvláště proto, že král Priyavrata byl nejen seberealizovanou duší, ale také prvotřídním oddaným Pána. Oddaného rodinný život nijak nepřitahuje, ale král Priyavrata se v něm kupodivu velice vyžíval. Někdo může namítat: “Co je na tom špatného, užívat si rodinného života?” Odpovědí je, že rodinný život člověka poutá výsledky plodonosných činností. Život hospodáře se zakládá na uspokojování smyslů, a dokud je jeho mysl upřena na těžkou práci pro smyslový požitek, poutají ho reakce za plodonosné činnosti. Taková nevědomost co se týče seberealizace je největší porážkou v lidském životě. Osvobodit se z pout plodonosných činností je zvláštním posláním lidské životní podoby, ale dokud člověk na toto poslání zapomíná a jedná jako obyčejné zvíře — jí, spí, páří se a brání se — musí pokračovat v podmíněném životě hmotné existence. To se nazývá svarūpa-vismṛti, zapomnění na své skutečné, přirozené postavení. Ve védské civilizaci proto chlapec na začátku života prochází přípravou brahmacārīna. Brahmacārī se musí podrobovat askezi a zdržet se sexu. Je-li tedy někdo dokonale vytrénovaný v zásadách brahmacaryi, obvykle se nestává hospodářem. Nazývá se potom naiṣṭhika-brahmacārī, což znamená naprostý celibát. Krále Parīkṣita proto udivilo, že i když velký král Priyavrata ovládal zásady naiṣṭhika-brahmacaryi, přesto začal žít jako hospodář.

Slova bhāgavata ātmārāmaḥ jsou zde velice významná. Nazývá se tak ten, kdo je sám v sobě spokojený stejně jako Nejvyšší Osobnost Božství. Existují různé druhy spokojenosti. Karmī jsou spokojeni se svými plodonosnými činnostmi, jñānī se spokojí se splynutím se září Brahmanu a oddané uspokojuje služba Pánu. Pán je spokojený Sám v Sobě, protože vlastní veškeré bohatství, a ten, koho uspokojuje služba Jemu, se nazývá bhāgavata ātmārāmaḥ. Manuṣyāṇāṁ sahasreṣu — z mnoha tisíců lidí se možná jeden uchází o osvobození a z mnoha tisíců těch, kteří o to usilují, se možná jeden osvobodí od úzkostí hmotné existence a dosáhne vnitřní spokojenosti. Ani toto uspokojení však není konečné. Jñānī, karmī i yogīni mají různé touhy, ale oddaní žádné touhy nemají. Spokojenost ve službě Pánu se nazývá akāma, osvobození od tužeb, a to je tím nejvyšším uspokojením. Mahārāja Parīkṣit se proto ptal: “Jak mohl být ten, kdo dosáhl plného uspokojení na nejvyšší úrovni, spokojený s rodinným životem?”

Rovněž významné je slovo parābhavaḥ. Když je někdo spokojený v rodinném životě, je odsouzený ke zkáze, neboť nepochybně zapomněl na svůj vztah s Pánem. Prahlāda Mahārāja popisuje, jak se činnostmi v rodinném životě člověk více a více zaplétá. Ātma-pātaṁ gṛham andha-kūpam—život hospodáře je jako temná studna, a pokud do ní někdo spadne, má zaručenu duchovní smrt. Jak Mahārāja Priyavrata zůstával osvobozeným paramahaṁsou i během rodinného života, popisuje následující verš.

5.1.2

Verš

na nūnaṁ mukta-saṅgānāṁ
tādṛśānāṁ dvijarṣabha
gṛheṣv abhiniveśo ’yaṁ
puṁsāṁ bhavitum arhati

Synonyma

na — ne; nūnam — jistě; mukta-saṅgānām — zbavených připoutanosti; tādṛśānām — takových; dvija-ṛṣabha — ó největší z brāhmaṇů; gṛheṣu — k rodinnému životu; abhiniveśaḥ — nadměrná připoutanost; ayam — toto; puṁsām — osob; bhavitum — být; arhati — je možné.

Překlad

Oddaní jsou bezpochyby osvobozené osoby, a proto není možné, aby byli pohrouženi do rodinných záležitostí, ó největší z brāhmaṇů.

Význam

Bhakti-rasāmṛta-sindhu uvádí, že vykonáváním oddané služby Pánu může člověk pochopit transcendentální postavení živé bytosti a Nejvyšší Osobnosti Božství. Nejvyšší Osobnosti Božství nelze porozumět jinými prostředky, než je bhakti. Pán to potvrzuje ve Śrīmad-Bhāgavatamu (11.14.21): bhaktyāham ekayā grāhyaḥ — “Ocenit Mě je možné jedině vykonáváním oddané služby.” Také v Bhagavad-gītě (18.55) Pán Kṛṣṇa říká: bhaktyā mām abhijānāti — “Pouze oddanou službou Mě lze pochopit.” Bhaktu tedy nemohou přitahovat rodinné záležitosti, protože on i jeho společníci jsou osvobození. Každý hledá ānandu, blaženost, ale v hmotném světě nikdy žádná nemůže být. Blaženost je možné prožívat jedině v oddané službě. Připoutanost k rodinnému životu a k oddané službě jsou dvě navzájem neslučitelné věci. Mahārāje Parīkṣita proto poněkud překvapilo, když slyšel, že Mahārāja Priyavrata lpěl na oddané službě i rodinném životě zároveň.

5.1.3

Verš

mahatāṁ khalu viprarṣe
uttamaśloka-pādayoḥ
chāyā-nirvṛta-cittānāṁ
na kuṭumbe spṛhā-matiḥ

Synonyma

mahatām — velkých oddaných; khalu — jistě; vipra-ṛṣe — ó velký mudrci mezi brāhmaṇy; uttama-śloka-pādayoḥ — lotosových nohou Nejvyšší Osobnosti Božství; chāyā — stínem; nirvṛta — nasycené; cittānām — jejichž vědomí; na — nikdy; kuṭumbe — k rodinným příslušníkům; spṛhā-matiḥ — vědomí s připoutaností.

Překlad

Vznešení mahātmové, kteří přijali útočiště u lotosových nohou Nejvyšší Osobnosti Božství, jsou stínem těchto lotosových nohou plně nasyceni. Není možné, aby jejich vědomí ulpělo na rodinných příslušnících.

Význam

Śrīla Narottama dāsa Ṭhākura zpíval: nitāi pada-kamala, koṭī-candra suśītala, ye chāyāya jagad juḍāya. Říká, že stín lotosových nohou Pána Nityānandy je tak příjemný a chladivý, že všichni materialisté, kteří neustále planou v ohni hmotných činností, se do něho mohou uchýlit a pocítit naprostou úlevu a nasycení. Rozdíl mezi rodinným a duchovním životem zná každý, kdo podstoupil utrpení života s rodinou. Toho, kdo přijme útočiště u lotosových nohou Pána, činnosti rodinného života nikdy nepřitahují. Jak uvádí Bhagavad-gītā (2.59): paraṁ dṛṣṭvā nivartate — ten, kdo zakusí vyšší chuť, se vzdá nižších činností. Jakmile tedy člověk přijme útočiště u lotosových nohou Pána, odpoutá se od rodinného života.

5.1.4

Verš

saṁśayo ’yaṁ mahān brahman
dārāgāra-sutādiṣu
saktasya yat siddhir abhūt
kṛṣṇe ca matir acyutā

Synonyma

saṁśayaḥ — pochybnost; ayam — to; mahān — velká; brahman — ó brāhmaṇo; dāra — k manželce; āgāra — domovu; suta — dětem; ādiṣu — a tak dále; saktasya — toho, kdo je připoutaný; yat — protože; siddhiḥ — dokonalost; abhūt — stala se; kṛṣṇe — ke Kṛṣṇovi; ca — také; matiḥ — připoutanost; acyutā — neselhávající.

Překlad

Král pokračoval: Ó ušlechtilý brāhmaṇo, mám velkou pochybnost—jak může někdo takový jako král Priyavrata, jenž byl tolik připoutaný k manželce, dětem a domovu, dosáhnout nejvyšší, neselhávající dokonalosti ve vědomí Kṛṣṇy?

Význam

Král Parīkṣit se divil, jak by člověk, který je tolik připoutaný k manželce, dětem a domovu, mohl získat takové dokonalé vědomí Kṛṣṇy. Prahlāda Mahārāja řekl:

matir na kṛṣṇe parataḥ svato vā
mitho 'bhipadyeta gṛha-vratānām

Gṛhavrata — ten, kdo složil slib plnění rodinných povinností — nemá žádnou naději, že vyvine vědomí Kṛṣṇy. Je tomu tak z toho důvodu, že většina gṛhavratů je ovládána smyslovým požitkem, a proto postupně klesají do nejtemnějších oblastí hmotné existence (adānta-gobhir viśatāṁ tamisram). Jak by mohli dosáhnout dokonalosti ve vědomí Kṛṣṇy? Mahārāja Parīkṣit požádal Śukadeva Gosvāmīho, aby jeho velkou pochybnost odstranil.

5.1.5

Verš

śrī-śuka uvāca
bāḍham uktaṁ bhagavata uttamaślokasya śrīmac-caraṇāravinda-makaranda-rasa āveśita-cetaso bhāgavata-paramahaṁsa-dayita-kathāṁ kiñcid antarāya-vihatāṁ svāṁ śivatamāṁ padavīṁ na prāyeṇa hinvanti.

Synonyma

śrī-śukaḥ uvāca — Śrī Śukadeva Gosvāmī pravil; bāḍham — správné; uktam — co jsi řekl; bhagavataḥ — Pána, Osobnosti Božství; uttama-ślokasya — Jehož opěvují vybrané verše; śrīmat-caraṇa-aravinda — nohou, které jsou jako ty nejkrásnější vonící lotosové květy; makaranda — med; rase — v nektaru; āveśita — pohroužená; cetasaḥ — jejichž srdce; bhāgavata — pro oddané; paramahaṁsa — osvobozené duše; dayita — příjemné; kathām — oslavování; kiñcit — někdy; antarāya — překážkami; vihatām — pozastavené; svām — vlastní; śiva-tamām — nejvznešenější; padavīm — postavení; na — ne; prāyeṇa — téměř vždy; hinvanti — vzdávají se.

Překlad

Śrī Śukadeva Gosvāmī pravil: To, co jsi řekl, je pravda. Velkým oddaným a osvobozeným duším je vždy velice příjemná sláva Nejvyššího Pána, Jehož tak vznešené osobnosti, jako je Brahmā, opěvují vybranými transcendentálními verši. Ten, kdo je připoutaný k nektarovému medu Pánových lotosových nohou a jehož mysl je vždy pohroužená v Jeho slávě, může být občas nějakou překážkou pozastaven, ale přesto se nikdy nevzdá vznešeného postavení, kterého dosáhl.

Význam

Śrī Śukadeva Gosvāmī schválil obě králova tvrzení — že ten, kdo je pokročilý ve vědomí Kṛṣṇy, nemůže znovu propadnout materialistickému životu, a ten, kdo materialistickému životu propadl, nemůže v žádném stádiu svého života začít praktikovat vědomí Kṛṣṇy. I když Śukadeva Gosvāmī obě tvrzení přijal, upřesnil je prohlášením, že jakmile někdo jednou pohroužil mysl do slávy Nejvyšší Osobnosti Božství, nikdy se svého vznešeného postavení nevzdá, i když se může setkat s překážkami.

Podle Śrīly Viśvanātha Cakravartīho Ṭhākura existují v oddané službě dva druhy překážek. První z nich je přestupek u lotosových nohou vaiṣṇavy. To se nazývá vaiṣṇava-aparādha. Śrī Caitanya Mahāprabhu varoval Své oddané, aby se nedopouštěli vaiṣṇava-aparādhy, kterou označil jako přestupek šíleného slona. Když se šílený slon dostane do krásné zahrady, vše zničí a zanechá za sebou zpustošenou zem. Také síla vaiṣṇava-aparādhy je tak velká, že i pokročilý oddaný, který se jí dopustí, pozbyde téměř všech svých duchovních výsledků. Vědomí Kṛṣṇy je věčné, a nic ho proto nemůže zcela zničit, ale na čas může dojít k pozastavení duchovního pokroku. Vaiṣṇava-aparādha je tedy jedním druhem překážek v oddané službě. Někdy si ovšem Sám Pán nebo Jeho oddaný přeje něčí oddanou službu pozastavit. Například Hiraṇyakaśipu a Hiraṇyākṣa byli dříve Jaya a Vijaya, vrátní na Vaikuṇṭě, ale na základě Pánovy touhy se na tři životy stali Jeho nepřáteli. Dalším druhem překážky je tedy Pánova touha. V obou případech však platí, že čistému oddanému, pokročilému ve vědomí Kṛṣṇy, nikdy nehrozí zkáza. Mahārāja Priyavrata přijal na pokyn nadřízených osobností (Svāyambhuvy a Pána Brahmy) rodinný život, ale to neznamenalo, že přišel o své postavení v oddané službě. Vědomí Kṛṣṇy je dokonalé a věčné, a nemůže být tedy za žádných okolností ztraceno. V hmotném světě neustále něco brání rozvoji vědomí Kṛṣṇy, a proto se zdá, že je zde mnoho překážek, ale Kṛṣṇa, Nejvyšší Osobnost Božství, přesto v Bhagavad-gītě (9.31) prohlašuje: kaunteya pratijānīhi na me bhaktaḥ praṇaśyati — ten, kdo jednou přijal útočiště u lotosových nohou Pána, nemůže být nikdy ztracen.

V tomto verši je velice významné slovo śivatamām, které znamená “nejpříznivější”. Cesta oddanosti je tak příznivá, že oddaný nemůže být za žádných okolností zničen. To uvádí Samotný Pán ve Śrīmad Bhagavad-gītě (6.40): pārtha naiveha nāmutra vināśas tasya vidyate — “Můj milý Arjuno, oddanému nehrozí zkáza ani v tomto, ani v příštím životě.” V Bhagavad-gītě (6.43) Pán dále vysvětluje, jak je to možné:

tatra taṁ buddhi-saṁyogaṁ
labhate paurva-dehikam
yatate ca tato bhūyaḥ
saṁsiddhau kuru-nandana

Na Pánovo nařízení někdy dokonalý oddaný přichází do tohoto hmotného světa jako obyčejná lidská bytost. Díky jeho předchozím činnostem ho začne přirozeně, bez jakéhokoliv viditelného důvodu, přitahovat oddaná služba. Bez ohledu na všechny druhy překážek, plynoucích z daných okolností, tento oddaný automaticky vytrvá v oddané službě a bude dělat postupné pokroky až k opětovnému dosažení dokonalosti. Bilvamaṅgala Ṭhākura byl ve svém dřívějším životě pokročilým oddaným, ale v dalším životě velice poklesl a přilnul k prostitutce. Slova téže prostitutky, která ho tolik přitahovala, však znenadání naprosto změnila jeho chování a stal se díky nim velkým oddaným. Životy vznešených oddaných poskytují mnoho takových příkladů, které dokazují, že jakmile někdo přijal útočiště u lotosových nohou Pána, nehrozí mu zkáza (kaunteya pratijānīhi na me bhaktaḥ praṇaśyati).

Je však pravda, že oddaným se stane jedině ten, kdo je zbavený všech reakcí za hříšný život. Kṛṣṇa uvádí v Bhagavad-gītě (7.28):

yeṣāṁ tv anta-gataṁ pāpaṁ
janānāṁ puṇya-karmaṇām
te dvanda-moha-nirmuktā
bhajante māṁ dṛḍha-vratāḥ

“Ti, kdo jednali zbožně v tomto i dřívějších životech, jejichž hříšné činy jsou zcela vymazány a kdo jsou osvobozeni od iluzorní duality, Mi s odhodláním slouží.” Na druhou stranu Prahlāda Mahārāja řekl:

matir na kṛṣṇe parataḥ svato vā
mitho ’bhipadyeta gṛha-vratānām

Ten, kdo je příliš připoutaný k materialistickému rodinnému životu—domovu, rodině, manželce, dětem a tak dále — nemůže vyvinout vědomí Kṛṣṇy.

Milostí Nejvyššího Pána jsou tyto zdánlivé rozpory v životě oddaného vyřešeny, a oddaný proto nikdy nepřijde o své postavení na cestě osvobození, které v tomto verši popisují slova śivatamāṁ padavīm.

5.1.6

Verš

yarhi vāva ha rājan sa rāja-putraḥ priyavrataḥ parama-bhāgavato nāradasya caraṇopasevayāñjasāvagata-paramārtha-satattvo brahma-satreṇa dīkṣiṣyamāṇo ’vani-tala-paripālanāyāmnāta-pravara-guṇa-gaṇaikānta-bhājanatayā sva-pitropāmantrito bhagavati vāsudeva evāvyavadhāna-samādhi-yogena samāveśita-sakala-kāraka-kriyā-kalāpo naivābhyanandad yadyapi tad apratyāmnātavyaṁ tad-adhikaraṇa ātmano ’nyasmād asato ’pi parābhavam anvīkṣamāṇaḥ.

Synonyma

yarhi — protože; vāva ha — vskutku; rājan — ó králi; saḥ — on; rāja-putraḥ — princ; priyavrataḥ — Priyavrata; parama — největší; bhāgavataḥ — oddaný; nāradasya — Nārady; caraṇa — lotosové nohy; upasevayā — službou; añjasā — rychle; avagata — začal si být vědom; parama-artha — transcendentální téma; sa-tattvaḥ — s veškerým dostupným poznáním; brahma-satreṇa — neustálými rozhovory o Nejvyšším; dīkṣiṣyamāṇaḥ — s touhou plně se odevzdat; avani-tala — povrch Země; paripālanāya — vládnout; āmnāta — jak nařizují zjevená písma; pravara — nejvyšší; guṇa — vlastností; gaṇa — souhrn; ekānta — bez odchýlení; bhājanatayā — jelikož vlastnil; sva-pitrā — svým otcem; upāmantritaḥ — požádán; bhagavati — do Nejvyšší Osobnosti Božství; vāsudeve — všeprostupující Pán; eva — jistě; avyavadhāna — bez ustání; samādhi-yogena — praktikováním yogy v naprostém pohroužení; samāveśita — zcela odevzdal; sakala — všechny; kāraka — smysly; kriyā-kalāpaḥ — jehož všechny činnosti; na — ne; eva — tak; abhyanandat — uvítal; yadyapi — ačkoliv; tat — to; apratyāmnātavyam — nelze ze žádného důvodu odmítnout; tat-adhikaraṇe — při zastávání onoho místa; ātmanaḥ — sebe; anyasmāt — kvůli jinému zaměstnání; asataḥ — hmotnému; api — jistě; parābhavam — úpadek; anvīkṣamāṇaḥ — předvídal.

Překlad

Śukadeva Gosvāmī pokračoval: Můj milý králi, princ Priyavrata byl velký oddaný, protože vyhledal lotosové nohy Nārady, svého duchovního mistra, čímž dosáhl nejvyšší dokonalosti transcendentálního poznání. S pokročilým poznáním neustále rozmlouval o duchovních námětech a nerozptyloval svou pozornost ničím jiným. Jeho otec ho poté požádal, aby se ujal vlády nad světem; snažil se Priyavratu přesvědčit, že je to podle zjevených písem jeho povinnost. Princ Priyavrata však stále praktikoval bhakti-yogu — bez ustání vzpomínal na Nejvyšší Osobnost Božství, a tak zaměstnával všechny smysly službou Pánu. Nařízení svého otce tedy neuvítal, i když ho nemohl odmítnout. S obavami se proto zeptal, zda ho přijetí zodpovědnosti za vládu nad světem nemůže odvést od oddané služby.

Význam

Śrīla Narottama dāsa Ṭhākura zpívá: chāḍiyā vaiṣṇava-sevā nistāra pāyeche kebā — “Ještě nikdo nikdy nedosáhl dokonalého osvobození z hmotného otroctví, aniž by sloužil lotosovým nohám čistého vaiṣṇavy, duchovního mistra.” Princ Priyavrata soustavně sloužil lotosovým nohám Nārady, a díky tomu v pravdě pochopil transcendentální náměty (sa-tattvaḥ). Slovo sa-tattvaḥ znamená, že Priyavrata znal všechny skutečnosti o duši, Nejvyšší Osobnosti Božství a jejich vzájemném vztahu a věděl také vše o hmotném světě a vztahu duše a Nejvyššího Pána v hmotném světě. Proto chtěl jedině sloužit Pánu.

Když ho jeho otec, Svāyambhuva Manu, požádal, aby přijal zodpovědnost za vládu nad světem, nebyl to pro něho vítaný návrh. To je známka velkého, osvobozeného oddaného. I když se zabývá světskými záležitostmi, nenachází v nich potěšení, ale zůstává neustále pohroužený ve službě Pánu. Zatímco slouží Pánovi, zabývá se navenek světskými záležitostmi, ale to ho nijak neovlivňuje. Nijak ho například nepřitahují jeho děti, ale přesto se o ně stará a vychovává z nich oddané. Také své manželce říká láskyplná slova, ale není k ní připoutaný. Vykonáváním oddané služby získává oddaný veškeré dobré vlastnosti Nejvyššího Pána. Pán Kṛṣṇa měl šestnáct tisíc manželek, které byly všechny velice krásné, a i když se ke každé choval jako milující manžel, nebyl přitahován ani poután k žádné z nich. Stejně tak i oddaný může žít rodinným životem a chovat se láskyplně ke své manželce a dětem, ale nikdy není k těmto činnostem připoutaný.

Tento verš uvádí, že službou lotosovým nohám svého duchovního mistra dospěl princ Priyavrata velice brzy do dokonalého stádia vědomí Kṛṣṇy. To je jediný způsob, jak pokročit v duchovním životě. Ve Vedách je řečeno:

yasya deve parā bhaktir
yathā deve tathā gurau
tasyaite kathitā hy arthāḥ
prakāśante mahātmanaḥ

“Tomu, kdo má neochvějnou víru v Nejvyššího Pána a duchovního mistra, je vyjevena podstata všeho védského poznání.” (Śvetāśvatara Upaniṣad 6.23). Oddaný myslí na Pána bez ustání. Když zpívá Hare Kṛṣṇa mantru, slova Kṛṣṇa a Hare mu okamžitě připomenou všechny Pánovy činnosti. Jelikož celým svým životem slouží Pánu, nemůže na Něho nikdy zapomenout. Stejně jako obyčejný člověk neustále upíná svou mysl na hmotné činnosti, oddaný ji vždy soustřeďuje na duchovní činnosti. To se nazývá brahma-satra, neustálá meditace o Nejvyšším Pánu. Prince Priyavratu do této činnosti dokonale zasvětil Śrī Nārada Muni.

5.1.7

Verš

atha ha bhagavān ādi-deva etasya guṇa-visargasya paribṛṁhaṇānudhyāna-vyavasita-sakala-jagad-abhiprāya ātma-yonir akhila-nigama-nija-gaṇa-pariveṣṭitaḥ sva-bhavanād avatatāra.

Synonyma

atha — takto; ha — vskutku; bhagavān — nejmocnější; ādi-devaḥ — první polobůh; etasya — tohoto vesmíru; guṇa-visargasya — stvoření tří kvalit hmotné přírody; paribṛṁhaṇa — dobro; anudhyāna — který vždy myslí na; vyavasita — známý; sakala — celého; jagat — vesmíru; abhiprāyaḥ — jemuž je konečný smysl; ātma — Nejvyšší Já; yoniḥ — jehož zdrojem zrození; akhila — všemi; nigama — Vedami; nija-gaṇa — osobními společníky; pariveṣṭitaḥ — obklopený; sva-bhavanāt — ze svého sídla; avatatāra — sestoupil.

Překlad

Śrī Śukadeva Gosvāmī pokračoval: První stvořenou bytostí a nejmocnějším polobohem tohoto vesmíru je Pán Brahmā, který zodpovídá za rozvoj vesmírného dění. Jakožto zrozený přímo z Nejvyšší Osobnosti Božství věnuje své činnosti blahu celého vesmíru, neboť zná smysl vesmírného stvoření. Tento svrchovaně mocný Pán Brahmā opustil v doprovodu svých společníků a zosobněných Ved své sídlo v nejvyšším planetárním systému a sestoupil na místo, kde princ Priyavrata meditoval.

Význam

Pán Viṣṇu, Nejvyšší Já (ātmā), je zdrojem všeho, jak vysvětluje Vedānta-sūtra: janmādy asya yataḥ. Jelikož se Brahmā narodil přímo z Pána Viṣṇua, nazývá se ātma-yoni. Je nazýván také bhagavān, i když toto oslovení se obvykle vztahuje na Nejvyšší Osobnost Božství (Viṣṇua či Pána Kṛṣṇu). Velké osobnosti — například polobozi, jako je Pán Brahmā, Nārada či Pán Śiva — jsou někdy také oslovovány titulem bhagavān, protože uskutečňují záměry Nejvyšší Osobnosti Božství. Pán Brahmā se nazývá bhagavān, protože je druhotným stvořitelem tohoto vesmíru. Neustále myslí na to, jak zlepšit situaci podmíněných duší, které si do hmotného světa přicházejí užívat hmotných činností. Z toho důvodu šíří po celém vesmíru védské poznání, které poskytuje vedení každému.

Védské poznání se dělí na dvě části: pravṛtti-mārga a nivṛtti-mārga. Nivṛtti-mārga je cestou odmítání smyslového požitku a pravṛtti-mārga je cestou, která dává živým bytostem příležitost si užívat a zároveň je usměrňuje takovým způsobem, aby se mohly vrátit domů, zpátky k Bohu. Jelikož vládnout tomuto vesmíru je velká zodpovědnost, Brahmā musí v různých věcích přimět mnoho Manuů k tomu, aby se ujali péče o vesmírné dění. Pod každým Manuem vládnou různí králové, kteří také plní záměry Pána Brahmy. Z dřívějších popisů je zřejmé, že vesmíru vládl král Uttānapāda, otec Dhruvy Mahārāje, protože jeho starší bratr Priyavrata se hned od počátku života podroboval askezi. Všichni králové vesmíru až po Pracety byli tedy potomky Uttānapādy Mahārāje. Jelikož po Pracetech nebylo nikoho, kdo by se mohl ujmout vlády, Svāyambhuva Manu se odebral na horu Gandhamādana přivést zpět svého nejstaršího syna Priyavratu, který tam meditoval. Poprosil ho, aby vládl vesmíru, a když Priyavrata odmítl, sestoupil z nejvyšší planetární soustavy zvané Satyaloka Pán Brahmā, který ho požádal, aby toto nařízení přijal. Pán Brahmā nepřišel sám—doprovázeli ho další velcí mudrci, jako je Marīci, Ātreya a Vasiṣṭha. Aby přesvědčil Priyavratu, že musí následovat védské pokyny a přijmout zodpovědnost za vládu nad světem, přivedl s sebou také zosobněné Vedy, které ho neustále doprovázejí.

Významné slovo v tomto verši je sva-bhavanāt, které vyjadřuje, že Pán Brahmā sestoupil ze svého sídla. Každý polobůh má své vlastní sídlo. Má ho Indra, který je králem všech polobohů, Candra, jenž vládne Měsíci, i Sūrya, vládnoucí božstvo planety Slunce. Existuje mnoho miliónů polobohů a jejich domovy jsou hvězdy a planety. To potvrzuje Bhagavad-gītā: yānti deva-vratā devān — “Ti, kdo uctívají polobohy, dospějí na jejich rozličné planetární soustavy.” Sídlo Pána Brahmy, nejvyšší planetární systém, se nazývá Satyaloka nebo někdy také Brahmaloka. Název Brahmaloka se obvykle vztahuje na duchovní svět; sídlem Pána Brahmy je Satyaloka, ale jelikož tam žije Pán Brahmā, nazývá se někdy také Brahmaloka.

5.1.8

Verš

sa tatra tatra gagana-tala uḍu-patir iva vimānāvalibhir anupatham amara-parivṛḍhair abhipūjyamānaḥ pathi pathi ca varūthaśaḥ siddha-gandharva-sādhya-cāraṇa-muni-gaṇair upagīyamāno gandha-mādana-droṇīm avabhāsayann upasasarpa.

Synonyma

saḥ — on (Pán Brahmā); tatra tatra — tu a tam; gagana-tale — pod nebeskou klenbou; uḍu-patiḥ — měsíc; iva — jako; vimāna-āvalibhiḥ — v různých letadlech; anupatham — cestou; amara — polobohů; parivṛḍhaiḥ — vůdci; abhipūjyamānaḥ — uctívaný; pathi pathi — na cestě, jeden za druhým; ca — také; varūthaśaḥ — ve skupinách; siddha — obyvateli Siddhaloky; gandharva — obyvateli Gandharvaloky; sādhya — obyvateli Sādhyaloky; cāraṇa — obyvateli Cāraṇaloky; muni-gaṇaiḥ — a velkými mudrci; upagīyamānaḥ — uctívaný; gandha-mādana — planety, na které se nachází hora Gandhamādana; droṇīm — okraj; avabhāsayan — osvětlující; upasasarpa — přiletěl.

Překlad

Když Pán Brahmā sestupoval na své velké labuti, shromáždili se pod nebeskou klenbou všichni obyvatelé Siddhaloky, Gandharvaloky, Sādhyaloky a Cāraṇaloky, jakož i velcí mudrci a polobozi letící v různých letadlech, aby ho přivítali a uctili. Když přijímal úctu a obdiv obyvatel různých planet, vypadal jako úplněk uprostřed zářících hvězd. Jeho velká labuť se poté přiblížila k okraji hory Gandhamādana a dospěla až k princi Priyavratovi, který tam seděl.

Význam

Z tohoto popisu je zřejmé, že mezi planetami polobohů je běžný cestovní styk. Dalším významným bodem je, že existuje planeta, kterou z převážné části pokrývají velké hory, z nichž jedna má jméno Gandhamādana. Na této hoře seděly tři velké osobnosti — Priyavrata, Nārada a Svāyambhuva Manu. Podle Brahma-saṁhity je každý vesmír plný různých planetárních soustav a každá z nich oplývá jedinečným bohatstvím. Na Siddhaloce jsou například všichni obyvatelé velice pokročilí co se týče mystických jógových sil — mohou létat z jedné planety na druhou bez použití letadel či jiných létajících strojů. Obyvatelé Gandharvaloky jsou zase odborníky v hudební vědě a na Sādhyaloce jsou všichni velkými světci. Meziplanetární komunikace nepochybně existuje a obyvatelé různých planet mohou cestovat z jedné na druhou. Na této Zemi jsme ovšem ještě nevynalezli žádný stroj, který by mohl létat z jedné planety na druhou, i když byl učiněn neúspěšný pokus doletět přímo na Měsíc.

5.1.9

Verš

tatra ha vā enaṁ devarṣir haṁsa-yānena pitaraṁ bhagavantaṁ hiraṇya-garbham upalabhamānaḥ sahasaivotthāyārhaṇena saha pitā-putrābhyām avahitāñjalir upatasthe.

Synonyma

tatra — tam; ha vā — jistě; enam — jeho; deva-ṛṣiḥ — velký světec Nārada; haṁsa-yānena — na labuti, která ho nosí; pitaram — jeho otec; bhagavantam — neobyčejně mocný; hiraṇya-garbham — Pán Brahmā; upalabhamānaḥ — jelikož pochopil; sahasā eva — okamžitě; utthāya — povstal; arhaṇena — s předměty pro uctívání; saha — doprovázen; pitā-putrābhyām — Priyavratou a jeho otcem, Svāyambhuvou Manuem; avahita-añjaliḥ — s úctou a se sepjatýma rukama; upatasthe — uctil.

Překlad

Pán Brahmā, otec Nārady Muniho, je svrchovanou osobou v tomto vesmíru. Jakmile Nārada uviděl velkou labuť, pochopil, že právě přiletěl. Okamžitě proto povstal, společně se Svāyambhuvou Manuem a jeho synem Priyavratou, jemuž dával pokyny. Poté sepjali ruce a začali Pána Brahmu s velkým respektem uctívat.

Význam

Jak uvádí předchozí verš, Pána Brahmu doprovázeli i další polobozi, ale jeho zvláštním dopravním prostředkem byla velká labuť. Jakmile tedy Nārada Muni spatřil labuť, pochopil, že přilétá jeho otec, Pán Brahmā, který je také známý jako Hiraṇyagarbha. Okamžitě proto společně se Svāyambhuvou Manuem a jeho synem Priyavratou povstali, aby ho přivítali a vzdali mu úctu.

5.1.10

Verš

bhagavān api bhārata tad-upanītārhaṇaḥ sūkta-vākenātitarām udita-guṇa-gaṇāvatāra-sujayaḥ priyavratam ādi-puruṣas taṁ sadaya-hāsāvaloka iti hovāca.

Synonyma

bhagavān — Pán Brahmā; api — navíc; bhārata — ó králi Parīkṣite; tat — jimi; upanīta — přinesené; arhaṇaḥ — předměty pro uctívání; sūkta — podle védské etikety; vākena — jazykem; atitarām — vysoce; udita — velebili; guṇa-gaṇa — vlastnosti; avatāra — při příležitosti sestoupení; su-jayaḥ — jehož sláva; priyavratam — Priyavratovi; ādi-puruṣaḥ — původní osoba; tam — jemu; sa-daya — se soucitem; hāsa — usmívající se; avalokaḥ — jehož pohled; iti — takto; ha — jistě; uvāca — pravil.

Překlad

Můj milý králi Parīkṣite, jelikož Pán Brahmā nakonec sestoupil ze Satyaloky na Bhūrloku, Nārada Muni, princ Priyavrata a Svāyambhuva Manu před něho předstoupili, aby mu obětovali předměty pro uctívání a velebili ho vznešenými slovy podle védské etikety. Pán Brahmā, původní osoba tohoto vesmíru, tehdy pocítil s Priyavratou soucit. S úsměvem na tváři na něho pohlédl a promluvil k němu následovně.

Význam

To, že Pán Brahmā sestoupil ze Satyaloky, aby se setkal s Priyavratou, svědčí o tom, že se jednalo o velice vážnou záležitost. Nārada Muni předtím přišel za Priyavratou, aby ho poučil o hodnotě duchovního života, poznání, odříkání a bhakti, a Pán Brahmā věděl, že Nāradovy pokyny byly velice působivé. Bylo mu proto jasné, že nepřijde-li na horu Gandhamādana prince osobně požádat, aby přijal nařízení svého otce, Priyavrata je jistě nepřijme. Záměrem Brahmy bylo zlomit Priyavratovo odhodlání, a proto na něho nejprve soucitně pohlédl. Jeho úsměv a soucitná gesta také naznačily, že i když prince požádá, aby přijal život hospodáře, Priyavratu to neodloučí od oddané služby. S požehnáním vaiṣṇavy je možné cokoliv. To popisuje Bhakti-rasāmṛta-sindhu jako kṛpā-siddhi, dokonalost dosaženou pouhým požehnáním výše postaveného. Obvykle se živá bytost osvobodí a stane se dokonalou dodržováním usměrňujících zásad, které jsou dány v śāstrách. Mnoho osob však dosáhlo dokonalosti jednoduše požehnáním duchovního mistra či jiné autority.

Priyavrata byl vnukem Pána Brahmy, a tak jako mezi každým vnukem a dědem někdy dochází k žertovnému soutěžení, byl v tomto případě Priyavrata odhodlán setrvat v meditaci, zatímco Brahmā byl odhodlán ho přesvědčit, že se musí ujmout vesmírné vlády. Brahmův láskyplný úsměv a pohled tedy znamenaly: “Můj milý Priyavrato, rozhodl ses nepřijmout život hospodáře, ale já jsem se rozhodl tě přesvědčit, že ho musíš přijmout.” Brahmā ve skutečnosti přišel pochválit Priyavratu za jeho vysoký standard odříkání, askeze a oddanosti, tak aby se ani po přijetí života hospodáře neodchýlil od oddané služby.

V tomto verši je důležitý výraz sūkta-vākena (“védskými hymny”). Ve Vedách se nachází tato modlitba k Pánu Brahmovi: hiraṇya-garbhaḥ samavartatāgre bhūtasya jātaḥ patir eka āsīt. Brahmā byl přivítán recitací náležitých védských hymnů, a jelikož uvítání odpovídalo védské etiketě, byl velice spokojen.

5.1.11

Verš

śrī-bhagavān uvāca
nibodha tātedam ṛtaṁ bravīmi
māsūyituṁ devam arhasy aprameyam
vayaṁ bhavas te tata eṣa maharṣir
vahāma sarve vivaśā yasya diṣṭam

Synonyma

śrī-bhagavān uvāca — Pán Brahmā, svrchovaná osoba, řekl; nibodha — prosím pozorně poslouchej; tāta — můj milý synu; idam — toto; ṛtam — pravdivé; bravīmi — říkám; mā — ne; asūyitum — být závistivý vůči; devam — Nejvyššímu Pánu, Osobnosti Božství; arhasi — měl bys; aprameyam — který je mimo dosah experimentálního poznání; vayam — my; bhavaḥ — Pán Śiva; te — tvůj; tataḥ — otec; eṣaḥ — tento; mahā-ṛṣiḥ — Nārada; vahāmaḥ — vykonáváme; sarve — všichni; vivaśāḥ — nemůžeme se odchýlit; yasya — Jehož; diṣṭam — nařízení.

Překlad

Pán Brahmā, svrchovaná osoba v tomto vesmíru, pravil: Můj milý Priyavrato, poslouchej prosím pozorně, co ti řeknu. Nebuď závistivý vůči Nejvyššímu Pánu, který přesahuje naše experimentální měřítka. My všichni, včetně Pána Śivy, tvého otce a velkého mudrce Mahārṣiho Nārady, musíme vykonávat Jeho nařízení a nemůžeme se od něho odchýlit.

Význam

Před Priyavratou stály čtyři z dvanácti velkých autorit na oddanou službu — samotný Pán Brahmā, jeho syn Nārada, Svāyambhuva Manu a Pán Śiva. Navíc je doprovázelo mnoho dalších uznávaných mudrců. Brahmā chtěl nejprve Priyavratu přesvědčit, že i když jsou všechny tyto velké osobnosti autoritami, nemohou neuposlechnout nařízení Nejvyššího Pána, Jehož tento verš označuje slovem deva, “vždy slavný”. Nic nemůže zmenšit moc, slávu a sílu Nejvyšší Osobnosti Božství. Īśopaniṣad Pána popisuje výrazem apāpa-viddha, což znamená, že Ho nikdy neovlivňuje nic, co je z hmotného hlediska hříšné. Podobně Śrīmad-Bhāgavatam označuje Nejvyššího Pána za tak mocného, že na Něho nepůsobí nic, co se nám zdá být odporné. Jeho postavení je někdy vysvětlováno na příkladu slunce, které ze země vysouší moč, ale nikdy se neznečistí. Nejvyšší Osobnost Božství nelze nikdy obvinit ze špatného jednání.

Když se Pán Brahmā vypravil přimět Priyavratu, aby přijal zodpovědnost za vládu nad vesmírem, neučinil tak z vlastního rozmaru — řídil se pokyny Nejvyššího Pána. Brahmā a další pravé autority rozhodně nikdy nedělají nic bez Jeho svolení. Nejvyšší Pán sídlí v srdci každého. Na začátku Śrīmad-Bhāgavatamu je řečeno: tene brahma hṛdā ya ādi-kavaye—Pán diktoval Brahmovi védské poznání do srdce. Čím více je živá bytost očištěná oddanou službou, tím více přichází do přímého styku s Nejvyšší Osobností Božství, jak potvrzuje Śrīmad Bhagavad-gītā:

teṣāṁ satata-yuktānāṁ
bhajatāṁ prīti-pūrvakam
dadāmi buddhi-yogaṁ taṁ
yena mām upayānti te

“Těm, kteří jsou Mi neustále oddáni a s láskou Mě uctívají, dávám pochopení, s jehož pomocí ke Mně mohou dospět.” (Bg. 10.10) Pán Brahmā tedy nepřišel za Priyavratou z vlastního rozmaru; úkol přesvědčit Priyavratu dostal od Nejvyššího Pána, Osobnosti Božství, Jehož činnosti nelze pochopit pomocí hmotných smyslů, a Jenž je zde proto označen jako aprameya. Pán Brahmā tedy nejprve Priyavratovi doporučil, aby naslouchal jeho slovům pozorně a bez závisti.

Zde je naznačeno, proč je živá bytost nucena jednat určitým způsobem, přestože si přeje dělat něco jiného. Nikdo nemůže neuposlechnout nařízení Nejvyššího Pána; ani když se jedná o tak mocnou osobnost, jako je Pán Śiva, Pán Brahmā, Manu nebo velký mudrc Nārada. Všechny tyto autority jsou nepochybně velice mocné, ale přesto není v jejich moci neuposlechnout příkazů Nejvyšší Osobnosti Božství. Pán Brahmā za Priyavratou přišel na pokyn Nejvyššího Pána, a proto chtěl nejprve rozptýlit jakékoliv podezření, že by mohl jednat jako Priyavratův nepřítel. Brahmā se řídil příkazy Nejvyšší Osobnosti Božství, a pro Priyavratu tedy bylo prospěšné přijmout jeho pokyny, jak si Pán přál.

5.1.12

Verš

na tasya kaścit tapasā vidyayā vā
na yoga-vīryeṇa manīṣayā vā
naivārtha-dharmaiḥ parataḥ svato vā
kṛtaṁ vihantuṁ tanu-bhṛd vibhūyāt

Synonyma

na — nikdy; tasya — Jeho; kaścit — někdo; tapasā — askezí; vidyayā — vzděláním; vā — nebo; na — nikdy; yoga — mocí mystické yogy; vīryeṇa — osobní silou; manīṣayā — inteligencí; vā — nebo; na — nikdy; eva — jistě; artha — hmotným bohatstvím; dharmaiḥ — mocí náboženství; parataḥ — jakoukoliv vnější mocí; svataḥ — svou snahou; vā — nebo; kṛtam — příkaz; vihantum — vyhnout se; tanu-bhṛt — živá bytost, která přijala hmotné tělo; vibhūyāt — dokáže.

Překlad

Nikdo se nemůže vyhnout příkazu Nejvyšší Osobnosti Božství silou přísné askeze a vznešeného védského vzdělání či pomocí mystické yogy, tělesné síly nebo intelektuálních činností. Nařízení Pána se nemůže vzepřít ani použitím moci náboženství, hmotného bohatství či jakýchkoliv jiných prostředků — ať už sám nebo za pomoci druhých. To nedokáže žádná živá bytost, počínaje Brahmou a konče mravencem.

Význam

V Bṛhad-āraṇyaka Upaniṣadě říká Gargamuni své manželce: etasya vā akṣarasya praśāsane gargi sūryā-candramasau vidhṛtau tiṣṭhataḥ — “Má drahá Gargī, vše je pod vládou Nejvyšší Osobnosti Božství, dokonce i Slunce, Měsíc a všichni ostatní vládci a polobozi, jako je Pán Brahmā a král Indra.” Žádná obyčejná lidská bytost či zvíře s hmotným tělem nemůže uniknout z dosahu vlády Nejvyšší Osobnosti Božství. Každé hmotné tělo má smysly. Smyslové činnosti takzvaných vědců, kteří se snaží zbavit zákona daného Bohem či zákonů přírody, jsou však zbytečné. To rovněž potvrzuje Bhagavad-gītā (7.14): mama māyā duratyayā — vládu hmotné přírody není možné překonat, neboť za ní stojí Nejvyšší Osobnost Božství. Někdy jsme pyšní na svou askezi a mystické jógové síly, ale zde je jasně řečeno, že zákony a nařízení Nejvyšší Osobnosti Božství nelze překonat ani pomocí mystické síly, ani vědeckým vzděláním či askezí. Není to možné.

Zvláštní význam má slovo manīṣayā (“pomocí inteligence”). Priyavrata mohl namítat, že Pán Brahmā ho žádá, aby přijal rodinný život a zodpovědnost za vládu nad královstvím, ale že Nārada Muni mu naopak radil, aby nepřijímal život hospodáře a nezaplétal se do hmotných záležitostí. Čí pokyn má přijmout, bylo pro Priyavratu hádankou, neboť jak Pán Brahmā, tak Nārada Muni jsou autority. Za těchto okolností je slovo manīṣayā skutečně příhodné, neboť vyjadřuje, že jelikož jsou Nārada Muni i Pán Brahmā autorizovaní udílet pokyny, Priyavrata neměl zavrhnout ani jednoho z nich, ale měl použít svou inteligenci a řídit se radami obou. Pro vyřešení takovýchto dilemat podává Śrīla Rūpa Gosvāmī velice jasné pojetí inteligence. Říká:

anāsaktasya viṣayān
yathārham upayuñjataḥ
nirbandhaḥ kṛṣṇa-sambandhe
yuktaṁ vairāgyam ucyate

Viṣayān, hmotné záležitosti, je třeba přijímat bez ulpívání, a vše je třeba zapojit do služby Pánu. To je skutečná inteligence (manīṣā). Žít s rodinou nebo být králem v hmotném světě není na závadu, přijímá-li člověk vše pro službu Kṛṣṇovi. To vyžaduje nezastřenou inteligenci. Māyāvādští filozofové říkají: brahma satyaṁ jagan mithyā — tento hmotný svět je falešný a jedině Absolutní Pravda je skutečná. Inteligentní oddaný v posloupnosti Pána Brahmy a velkého mudrce Nārady — jinými slovy člen Brahma-sampradāyi — však tento svět za falešný nepokládá. Výtvor Nejvyšší Osobnosti Božství nemůže být falešný; falešné je používat ho pro vlastní požitek. Vše je určeno pro požitek Nejvyšší Osobnosti Božství, jak potvrzuje Bhagavad-gītā (5.29): bhoktāraṁ yajña-tapasāṁ sarva-loka-maheśvaram—Nejvyšší Pán je svrchovaným vlastníkem a poživatelem, a vše má být proto použito k Jeho požitku a službě Jemu. Každý má používat vše pro službu Nejvyššímu Pánu, ať už jsou podmínky, ve kterých se nachází, příznivé či nepříznivé. To je dokonalé využití inteligence.

5.1.13

Verš

bhavāya nāśāya ca karma kartuṁ
śokāya mohāya sadā bhayāya
sukhāya duḥkhāya ca deha-yogam
avyakta-diṣṭaṁ janatāṅga dhatte

Synonyma

bhavāya — pro zrození; nāśāya — pro smrt; ca — také; karma — činnost; kartum — konat; śokāya — pro zármutek; mohāya — pro iluzi; sadā — vždy; bhayāya — pro strach; sukhāya — pro štěstí; duḥkhāya — pro neštěstí; ca — také; deha-yogam — spojení s hmotným tělem; avyakta — Nejvyšší Osobností Božství; diṣṭam — řízené; janatā — živé bytosti; aṅga — ó Priyavrato; dhatte — přijímají.

Překlad

Můj milý Priyavrato, všechny živé bytosti přijímají na pokyn Nejvyšší Osobnosti Božství různé druhy těl, aby se rodily a umíraly, jednaly, naříkaly, podléhaly iluzi, bály se budoucích nebezpečí a prožívaly štěstí a neštěstí.

Význam

Každá živá bytost, která je v tomto hmotném světě, sem přišla za hmotným požitkem, ale podle svých činností (karmy) musí od hmotné přírody přijmout určitý druh těla dle nařízení Nejvyšší Osobnosti Božství. Bhagavad-gītā (3.27) uvádí: prakṛteḥ kriyamāṇāni guṇaiḥ karmāṇi sarvaśaḥ — vše vykonává prakṛti, hmotná příroda, pod vedením Nejvyššího Pána. Moderní vědci nevědí, proč existuje 8 400 000 různých tělesných podob. Skutečnost je taková, že všechna tato těla přiděluje živým bytostem Nejvyšší Osobnost Božství podle jejich tužeb. Pán jim dává svobodu jednat, jak si přejí, ale na druhou stranu jsou nuceny přijmout tělo, které odpovídá reakcím za jejich činnosti. Proto existují různé druhy těl. Některé živé bytosti mají život krátký a jiné fantasticky dlouhý. Každá z nich—od Brahmy až po mravence — však jedná v souladu s pokyny Nejvyššího Pána, Jenž sídlí v srdci každého. To potvrzuje Bhagavad-gītā (15.15):

sarvasya cāhaṁ hṛdi sanniviṣṭo
mattaḥ smṛtir jñānam apohanaṁ ca

“Sídlím v srdci každého a ode Mě pocházejí vzpomínky, poznání a zapomnění.” Není ovšem pravda, že některým živým bytostem Pán udílí pokyny jedním způsobem a dalším nějak jinak. Skutečnost je taková, že každá živá bytost má určitou touhu a Pán jí dává příležitost, aby ji mohla naplnit. Nejlépe je tedy se odevzdat Nejvyššímu Pánu, Osobnosti Božství, a jednat v souladu s Jeho touhou. Ten, kdo tak činí, je osvobozený.

5.1.14

Verš

yad-vāci tantyāṁ guṇa-karma-dāmabhiḥ
sudustarair vatsa vayaṁ suyojitāḥ
sarve vahāmo balim īśvarāya
protā nasīva dvi-pade catuṣ-padaḥ

Synonyma

yat — koho; vāci — v podobě védských pokynů; tantyām — k dlouhému provazu; guṇa — vlastností; karma — a činností; dāmabhiḥ — provazy; su-dustaraiḥ — velice obtížné se vyhnout; vatsa — můj milý chlapče; vayam — my; su-yojitāḥ — jsme zaměstnáni; sarve — všichni; vahāmaḥ — vykonáváme; balim — příkazy pro Jeho potěšení; īśvarāya — k Nejvyššímu Pánu, Osobnosti Božství; protāḥ — přivázáni; nasi — za nozdry; iva — jako; dvi-pade — k dvounohému (vozkovi); catuḥ-padaḥ — čtyřnozí (voli).

Překlad

Můj milý chlapče, podle našich vlastností a činností jsme všichni připoutáni védskými pokyny ke kategoriím varṇāśramy. Těmto kategoriím je obtížné se vyhnout, neboť jsou uspořádány vědeckým způsobem. Musíme proto vykonávat své povinnosti v rámci varṇāśrama-dharmy, tak jako jsou voli nuceni se pohybovat podle pokynů vozky, který tahá za provazy přivázané k jejich nozdrám.

Význam

Velice důležitá jsou zde slova tantyāṁ guṇa-karma-dāmabhiḥ. Každý dostáváme tělo podle našeho styku s guṇami, kvalitami hmotné přírody, a jednáme tomu odpovídajícím způsobem. Jak je řečeno v Bhagavad-gītě, čtyři řády společenského systému — brāhmaṇa, kṣatriya, vaiśya a śūdra — jsou uspořádány podle guṇy a karmy, vlastností a činností. Ohledně toho ovšem probíhají spory, neboť někteří lidé říkají, že člověk dostává tělo podle guṇy a karmy svého minulého života, a proto o jeho společenském postavení rozhoduje původ. Jiní však říkají, že původ podle guṇy a karmy z minulého života není rozhodující, neboť člověk může svou guṇu a karmu změnit i během současného života, a proto mají být čtyři společenské třídy — brāhmaṇa, kṣatriya, vaiśya a śūdra — uspořádány podle guṇy a karmy tohoto života. Tuto verzi potvrzuje Nārada Muni ve Śrīmad-Bhāgavatamu. Když poučoval Mahārāje Yudhiṣṭhira o charakteristikách guṇy a karmy, prohlásil, že ty musí určovat rozdělení společnosti. Jinými slovy, projevuje-li člověk narozený v rodině brāhmaṇy znaky śūdry, má být označen za śūdru, a projevuje-li śūdra bráhmanské vlastnosti, má být označen za brāhmaṇu.

Varṇāśrama je vědecký systém. Přijmeme-li tedy rozdělení na varṇy a āśramy podle védských pokynů, naše životy budou úspěšné. Dokud nebude lidská společnost rozdělená a uspořádaná tímto způsobem, nemůže být dokonalá. Viṣṇu Purāṇa (3.8.9) uvádí:

varṇāśramācāravatā
puruṣeṇa paraḥ pumān
viṣṇur ārādhyate panthā
nānyat tat-toṣa-kāraṇam

“Pán Viṣṇu, Nejvyšší Osobnost Božství, je uctíván řádným vykonáváním předepsaných povinností v systému vareṇ a āśramů. Nejvyšší Osobnost Božství nelze uspokojit žádným jiným způsobem. Každý musí mít své místo v instituci čtyř vareṇ a āśramů.” Posláním celé lidské společnosti je uctívat Pána Viṣṇua. V současné době však lidé nevědí, že právě to je konečným cílem a dokonalostí života. Namísto uctívání Pána Viṣṇua jsou proto vychováváni, aby uctívali hmotu. Podle trendu moderní společnosti si myslí, že mohou rozvinout civilizaci manipulací s hmotou a konstruováním automobilů, dálnic, mrakodrapů a tak dále. Takovou civilizaci musíme nazvat materialistickou, neboť ti, kteří v ní žijí, neznají cíl života. Cílem života je dospět k Viṣṇuovi, ale místo toho, aby lidé spěli k Viṣṇuovi, jsou zmateni vnějším projevem hmotné energie. Materialistický pokrok je tedy slepý, a stejně slepí jsou i jeho vůdci, kteří vedou své následovníky po špatné cestě.

Nejlépe je proto přijmout pokyny Ved, které jsou v tomto verši označeny výrazem yad-vāci. Podle těchto pokynů má každý zjistit, zda je brāhmaṇou, kṣatriyou, vaiśyou či śūdrou, a dostat tomu odpovídající vzdělání — pak bude jeho život úspěšný. Jinak bude celá lidská společnost zmatená. Je-li lidská společnost vědecky rozdělená podle vareṇ a āśramů a řídí-li se védskými pokyny, pak bude úspěšný život každého, bez ohledu na jeho postavení. Není pravda, že transcendentální úrovně dosáhnou pouze brāhmaṇové, a śūdrové nikoliv. Jsou-li následovány védské pokyny, pak na transcendentální úroveň dospějí všichni — brāhmaṇové, kṣatriyové, vaiśyové i śūdrové — a jejich životy budou úspěšné. Pokyny Ved jsou jednoznačné příkazy pocházející od Nejvyšší Osobnosti Božství. Tento verš uvádí příklad, že voli, kteří mají k nozdrám přivázané provazy, se pohybují podle povelů vozky. Budeme-li se řídit pokyny Ved, bude tím vytyčena dokonalá cesta našich životů. Nebudeme-li však jednat tímto způsobem, ale podle vlastních náladových představ, naše životy budou zkažené, neboť budeme zmateni a nakonec dohnáni k zoufalství. V současné době jsou všichni lidé zmateni, neboť nenásledují pokyny Ved. Pokyn, jenž dal Pán Brahmā Priyavratovi, tedy musíme přijmout jako skutečný vědecký příkaz, který vede k životnímu úspěchu. To rovněž potvrzuje Bhagavad-gītā (16.23):

yaḥ śāstra-vidhim utsṛjya
vartate kāma-kārataḥ
na sa siddhim avāpnoti
na sukhaṁ na parāṁ gatim

Nežijeme-li podle příkazů śāster, Ved, nikdy nedosáhneme v životě úspěchu, o štěstí či dosažení vyšší životní úrovně ani nemluvě.

5.1.15

Verš

īśābhisṛṣṭaṁ hy avarundhmahe ’ṅga
duḥkhaṁ sukhaṁ vā guṇa-karma-saṅgāt
āsthāya tat tad yad ayuṅkta nāthaś
cakṣuṣmatāndhā iva nīyamānāḥ

Synonyma

īśa-abhisṛṣṭam — stvořené či dané Pánem; hi — jistě; avarundhmahe — musíme přijmout; aṅga — můj milý Priyavrato; duḥkham — neštěstí; sukham — štěstí; vā — nebo; guṇa-karma — s vlastnostmi a činnostmi; saṅgāt — stykem; āsthāya — umístěni v; tat tat — ta situace; yat — které tělo; ayuṅkta — dal; nāthaḥ — Nejvyšší Pán; cakṣuṣmatā — tím, kdo má oči; andhāḥ — slepí lidé; iva — jako; nīyamānāḥ — vedeni.

Překlad

Můj milý Priyavrato, podle našeho styku s různými kvalitami hmotné přírody nám Nejvyšší Osobnost Božství přiděluje příslušná těla a štěstí či neštěstí, které prožíváme. Každý proto musí zůstat ve svém postavení a nechat se vést Nejvyšší Osobností Božství přesně tak, jako se slepý člověk nechá vést tím, kdo vidí.

Význam

Pomocí hmotných prostředků se nikdo nemůže vyhnout štěstí a neštěstí, které jsou vlastní jeho tělu. Existuje 8 400 000 tělesných podob a každá z nich má předurčeno si užívat či trpět jistým množstvím štěstí a neštěstí. To nemůžeme změnit, neboť štěstí a neštěstí určuje Nejvyšší Pán, na Jehož pokyn jsme svá těla dostali. Jelikož plán Nejvyššího nemůžeme obejít, musíme se Jím nechat vést, jako se slepý člověk nechává vést tím, kdo má zdravé oči. Zůstaneme-li za jakýchkoliv okolností v situaci, kterou nám Nejvyšší Pán určil, a budeme-li následovat Jeho pokyny, dosáhneme dokonalosti. Hlavním účelem života je následovat pokyny Nejvyšší Osobnosti Božství. Právě ty tvoří náboženství či předepsané povinnosti.

V Bhagavad-gītě proto Pán Kṛṣṇa říká: sarva-dharmān parityajya mām ekaṁ śaraṇaṁ vraja — “Vzdej se všeho ostatního zaměstnání. Jenom se Mi odevzdej a následuj Mě.” (Bg. 18.66) Proces odevzdání se následováním pokynů Nejvyšší Osobnosti Božství není určen pro nějakou určitou kastu či vyznání. Odevzdat se může jak brāhmaṇa, tak i kṣatriya, vaiśya nebo śūdra. Uvedený proces může přijmout každý. O tom hovoří tento verš: cakṣuṣmatāndhā iva nīyamānāḥ — člověk má následovat Pána stejně, jako slepec následuje toho, kdo vidí. Budeme-li následovat Nejvyšší Osobnost Božství tak, že se budeme řídit pokyny, které dává ve Vedách a Bhagavad-gītě, naše životy budou úspěšné. Pán proto říká:

man-manā bhava mad-bhakto
mad-yājī māṁ namaskuru
mām evaiṣyasi satyaṁ te
pratijāne priyo 'si me

“Vždy na Mě mysli, staň se Mým oddaným a vzdávej Mi úctu a poklony. Pak se jistě vrátíš domů, zpátky k Bohu. Slibuji ti to, protože jsi Můj velice drahý přítel.” (Bg. 18.65) Tento pokyn je určen pro každého—brāhmaṇu, kṣatriyu, vaiśyu i śūdru. Když se kdokoliv, člen jakékoliv třídy, odevzdá Nejvyššímu Pánu a bude následovat Jeho pokyny, jeho život bude úspěšný.

Předchozí verš uvádí příklad volů, kteří se pohybují podle pokynů vozky. Voli jsou mu zcela odevzdáni — stojí tam, kam je postaví, a žerou to, čím je nakrmí. Stejně tak bychom my měli být zcela odevzdáni Nejvyšší Osobnosti Božství, neusilovat o štěstí a nelitovat neštěstí — máme být spokojeni s postavením, které nám Pán určil, kráčet cestou oddané služby a nebýt nespokojeni se štěstím či neštěstím, jež od Něho obdržíme. Lidé pod vlivem hmotných kvalit vášně a nevědomosti obvykle nechápou, jaký plán má Nejvyšší Osobnost Božství s 8 400 000 životními podobami, ale lidská podoba dává živé bytosti zvláštní výsadní právo tento plán pochopit, zaměstnat se oddanou službou a následováním Pánových pokynů pokročit na nejvyšší úroveň dokonalosti. Celý svět jedná pod vlivem kvalit hmotné přírody, zvláště nevědomosti a vášně, ale pokud budou lidé naslouchat o slávě Pána a opěvovat ji, mohou své životy dovést k úspěchu a dosáhnout nejvyšší dokonalosti. Bṛhan-nāradīya Purāṇa proto uvádí:

harer nāma harer nāma
harer nāmaiva kevalam
kalau nāsty eva nāsty eva
nāsty eva gatir anyathā

“V tomto věku Kali neexistuje žádná jiná cesta, žádná jiná cesta, žádná jiná cesta k duchovní dokonalosti než svaté jméno, svaté jméno, svaté jméno Pána.” Každému by měla být dána příležitost naslouchat svatým jménům Nejvyšší Osobnosti Božství, neboť tím postupně pochopí své skutečné životní postavení a dosáhne transcendentálního postavení nad kvalitou dobra. Všechny překážky v jeho pokroku tak budou rozbity napadrť. Musíme se tedy spokojit s jakýmkoliv postavením, do kterého jsme se řízením Nejvyšší Osobnosti Božství dostali, a snažit se Pánovi oddaně sloužit. Pak budou naše životy úspěšné.

5.1.16

Verš

mukto ’pi tāvad bibhṛyāt sva-deham
ārabdham aśnann abhimāna-śūnyaḥ
yathānubhūtaṁ pratiyāta-nidraḥ
kiṁ tv anya-dehāya guṇān na vṛṅkte

Synonyma

muktaḥ — osvobozená duše; api — dokonce; tāvat — dokud; bibhṛyāt — musí udržovat; sva-deham — své tělo; ārabdham — získané jako výsledek minulých činností; aśnan — přijímat; abhimāna-śūnyaḥ — bez mylných pojetí; yathā — jako; anubhūtam — co bylo vnímáno; pratiyāta-nidraḥ — ten, kdo se probudil ze spánku; kim tu — ale; anya-dehāya — pro jiné hmotné tělo; guṇān — hmotné kvality; na — nikdy; vṛṅkte — užívá si.

Překlad

I ten, kdo je osvobozený, přijímá tělo, které získal podle své minulé karmy. Nevytváří si však žádná mylná pojetí a pohlíží na svůj požitek i utrpení dané touto karmou stejně, jako probuzený člověk posuzuje sen, který se mu zdál. Zůstává proto pevný a nikdy nejedná tak, aby získal další hmotné tělo pod vlivem tří kvalit hmotné přírody.

Význam

Rozdíl mezi osvobozenou a podmíněnou duší spočívá v tom, že podmíněná duše podléhá tělesnému pojetí života, zatímco osvobozená ví, že není toto tělo, ale duchovní bytost, která se od těla liší. Priyavrata si mohl myslet, že podmíněná duše je sice nucena jednat podle zákonů přírody, ale proč by on, který je tolik pokročilý v duchovním chápání, měl přijímat stejná pouta a překážky v duchovním rozvoji? V odpověď na tuto pochybnost mu Pán Brahmā oznámil, že ani ti, kdo jsou osvobození, se v současném těle nebrání přijetí výsledků svých minulých činností. Když člověk spí, zdá se mu mnoho neskutečných věcí, ale když se probudí, přestane je brát vážně a pokračuje ve skutečném životě. Stejně tak osvobozená osoba — ten, kdo dokonale pochopil, že není toto tělo, ale duše — nebere vážně své minulé činnosti vykonávané v nevědomosti a své současné činnosti vykonává takovým způsobem, aby nevytvářely žádné reakce. To popisuje Bhagavad-gītā (3.9). Yajñārthāt karmaṇo 'nyatra loko 'yaṁ karma-bandhanaḥ — jedná-li člověk pro uspokojení Nejvyšší Osobnosti, yajña-puruṣi, jeho práce mu nepřinese reakce. Karmī však jednají sami pro sebe a jsou poutáni reakcemi za své činnosti. Osvobozená osoba proto nemyslí na to, čeho se z nevědomosti dopustila v minulosti; místo toho jedná tak, aby si plodonosnými činnostmi nevytvořila další tělo. Bhagavad-gītā jasně uvádí:

mām ca yo 'vyabhicāreṇa
bhakti-yogena sevate
sa guṇān samatītyaitān
brahma-bhūyāya kalpate

“Kdo Mi slouží s úplnou oddaností a za žádných okolností nepoklesne, ten okamžitě překonává kvality hmotné přírody, a tak se dostává na úroveň Brahmanu.” (Bg. 14.26) Pokud se v tomto životě zaměstnáme čistou oddanou službou Pánu, pak bez ohledu na to, co jsme dělali v minulých životech, budeme vždy v osvobozeném stavu (brahma-bhūta). Budeme prosti jakýchkoliv reakcí a nebudeme nuceni přijmout další hmotné tělo. Tyaktvā dehaṁ punar janma naiti mām eti so 'rjuna (Bg. 4.9). Kdo takto jedná, nemusí po opuštění současného hmotného těla přijmout další, ale místo toho se vrátí domů, zpátky k Bohu.

5.1.17

Verš

bhayaṁ pramattasya vaneṣv api syād
yataḥ sa āste saha-ṣaṭ-sapatnaḥ
jitendriyasyātma-rater budhasya
gṛhāśramaḥ kiṁ nu karoty avadyam

Synonyma

bhayam — strach; pramattasya — toho, kdo je zmaten; vaneṣu — v lesích; api — dokonce; syāt — musí být; yataḥ — protože; saḥ — on (ten, kdo není sebeovládnutý); āste — existuje; saha — s; ṣaṭ-sapatnaḥ — šest spolumanželek; jita-indriyasya — pro toho, kdo již přemohl smysly; ātma-rateḥ — spokojený sám v sobě; budhasya — pro takového učeného člověka; gṛha-āśramaḥ — život hospodáře; kim — co; nu — vskutku; karoti — může učinit; avadyam — ublížení.

Překlad

I když bude člověk, který není sebeovládnutý, chodit z jednoho lesa do druhého, musí se neustále obávat hmotných pout, protože žije se šesti spolumanželkami — myslí a poznávacími smysly. Učenému člověku, který přemohl své smysly a je spokojený sám v sobě, však neublíží ani život hospodáře.

Význam

Śrīla Narottama dāsa Ṭhākura zpívá: gṛhe vā vanete thāke, ’hā gaurāṅga' bale ḍāke — ten, kdo oddaně slouží Pánu Caitanyovi, je osvobozenou osobou, ať už žije v lese nebo doma. Zde se opakuje stejná věc. Pro toho, kdo neovládl své smysly, nemá význam odejít do lesa stát se takzvaným yogīnem. Ani když zanechá života hospodáře a bude žít v lese, nedosáhne ničeho, neboť jeho neovládnutá mysl a smysly půjdou s ním. Mnoho obchodníků z indického vnitrozemí dříve chodilo do Bengálska, a proto existuje známé rčení: “Když půjdeš do Bengálska, tvé štěstí půjde s tebou.” Naší první starostí tedy má být, abychom ovládli smysly, a jelikož smysly nelze ovládnout, dokud je nezaměstnáme oddanou službou Pánu, je naší nejdůležitější povinností je takto zaměstnat. Hṛṣīkeṇa hṛṣīkeśa-sevanaṁ bhaktir ucyate — bhakti znamená zaměstnání očištěných smyslů ve službě Pánu.

Pán Brahmā zde naznačuje, že lepší a bezpečnější než odejít s neovládnutými smysly do lesa je zaměstnat je službou Pánu. Dokonce ani život hospodáře neublíží sebeovládnuté osobě, která jedná tímto způsobem; nikdy ji nemůže donutit k zapletení do hmotných pout. Toto postavení dále popsal Śrīla Rūpa Gosvāmī:

īhā yasya harer dāsye
karmaṇā manasā girā
nikhilāsv apy avasthāsu
jīvan-muktaḥ sa ucyate

“Zaměstnává-li někdo své činnosti, mysl a slova výhradně oddanou službou Pánu, je třeba ho pokládat za osvobozenou osobu bez ohledu na podmínky, ve kterých se nachází.” Śrīla Bhaktivinoda Ṭhākura byl zodpovědný úředník a hospodář, a přesto jedinečně sloužil zájmu šíření mise Pána Caitanyi Mahāprabhua. Śrīla Prabodhānanda Sarasvatī Ṭhākura říká: durdāntendriya-kāla-sarpa-paṭalī protkhāta-daṁṣṭrāyate. Smyslové orgány jsou nesporně naši největší nepřátelé, a proto jsou přirovnány k jedovatým hadům. Je-li však had zbaven svých jedových zubů, již nenahání strach. Jsou-li podobně smysly zaměstnány službou Pánu, není třeba se jich obávat. Oddaní v hnutí pro vědomí Kṛṣṇy se pohybují v tomto hmotném světě, ale jelikož jsou jejich smysly plně zaměstnány službou Pánu, jsou vždy hmotnému světu vzdáleni. Neustále žijí v transcendentálním postavení.

5.1.18

Verš

yaḥ ṣaṭ sapatnān vijigīṣamāṇo
gṛheṣu nirviśya yateta pūrvam
atyeti durgāśrita ūrjitārīn
kṣīṇeṣu kāmaṁ vicared vipaścit

Synonyma

yaḥ — každý, kdo; ṣaṭ — šest; sapatnān — protivníků; vijigīṣamāṇaḥ — přeje si porazit; gṛheṣu — do rodinného života; nirviśya — když vstoupil; yateta — musí se snažit; pūrvam — nejprve; atyeti — poráží; durga-āśritaḥ — na opevněném místě; ūrjita-arīn — velice silné nepřátele; kṣīṇeṣu — zmenšené; kāmam — chtivé touhy; vicaret — může jít; vipaścit — nejzkušenější, učený.

Překlad

Ten, kdo žije rodinným životem a systematicky přemáhá mysl a pět smyslových orgánů, je jako král ve své pevnosti, který poráží silné nepřátele. Poté, co člověk projde přípravou života hospodáře a jeho chtivé touhy se zmenší, může jít kamkoliv, aniž by mu hrozilo nebezpečí.

Význam

Védský systém čtyř vareṇ a čtyř āśramů je vysoce vědecký a jeho jediným účelem je umožnit člověku ovládnout smysly. Před vstupem do rodinného života (gṛhastha-āśramu) se student učí být jitendriya, přemožitel smyslů. Když dosáhne zralosti, může se stát hospodářem, a hned jak opadnou mocné vlny mládí a dospěje na práh stáří — ve věku padesáti nebo o něco více let — zanechá života hospodáře a s pomocí své zkušenosti, jak přemáhat smysly, odejde do ústraní jako vānaprastha. Poté, co projde další přípravou, přijme sannyās. Tehdy je již plně vzdělanou a odříkavou osobou a může jít kamkoliv bez obav, že ho uchvátí hmotné touhy. Smysly jsou považovány za velice silné nepřátele. Tak jako může král v dobré pevnosti porazit silné nepřátele, může i hospodář v gṛhastha-āśramu, rodinném životě, porazit chtivé touhy mládí a být klidný, když přijme stav vānaprasthy a sannyās.

5.1.19

Verš

tvaṁ tv abja-nābhāṅghri-saroja-kośa-
durgāśrito nirjita-ṣaṭ-sapatnaḥ
bhuṅkṣveha bhogān puruṣātidiṣṭān
vimukta-saṅgaḥ prakṛtiṁ bhajasva

Synonyma

tvam — ty; tu — potom; abja-nābha — Nejvyššího Pána, Jehož pupek je jako lotosový květ; aṅghri — nohy; saroja — lotos; kośa — otvor; durga — pevnost; āśritaḥ — přijaté útočiště v; nirjita — přemožených; ṣaṭ-sapatnaḥ — šest nepřátel (mysl a pět smyslů); bhuṅkṣva — užívej si; iha — v tomto hmotném světě; bhogān — předměty požitku; puruṣa — Nejvyšší Osobou; atidiṣṭān — mimořádně nařízené; vimukta — osvobozený; saṅgaḥ — od hmotné společnosti; prakṛtim — přirozené postavení; bhajasva — užívej.

Překlad

Pán Brahmā pokračoval: Můj milý Priyavrato, přijmi útočiště uvnitř lotosu nohou Pána, Jehož pupek je také jako lotos, a překonej tak šest smyslových orgánů (mysl a poznávací smysly). Přijmi hmotný požitek, protože ti to Pán mimořádně nařizuje. Tak budeš vždy osvobozený od hmotných styků a schopný plnit Pánovy příkazy ve svém přirozeném postavení.

Význam

V hmotném světě existují tři druhy lidí. Ti, kdo si chtějí co nejvíce užívat smyslů, se nazývají karmī, výše stojí jñānī, kteří se snaží smyslová nutkání přemoci, a ještě výše yogīni, kteří již smysly přemohli. Nikdo z nich ovšem není v transcendentálním postavení. Transcendentální jsou jedině oddaní, kteří nepatří k žádné z výše uvedených skupin. To vysvětluje Bhagavad-gītā (14.26):

māṁ ca yo 'vyabhicāreṇa
bhakti-yogena sevate
sa guṇān samatītyaitān
brahma-bhūyāya kalpate

“Kdo Mi slouží s úplnou oddaností a za žádných okolností nepoklesne, ten ihned překonává kvality hmotné přírody, a tak se dostává na úroveň Brahmanu.” Pán Brahmā Priyavratovi radí, aby zůstal transcendentální v pevnosti nikoliv rodinného života, ale lotosových nohou Pána (abja-nābhāṅghri-saroja). Když čmelák přilétne na lotosový květ, vnikne do něho a pije jeho med, plně ho chrání okvětní lístky, takže ho neruší sluneční svit ani jiné vnější vlivy. Stejně tak ten, kdo neustále vyhledává útočiště u lotosových nohou Osobnosti Božství, je ochráněn před veškerým nebezpečím. Ve Śrīmad-Bhāgavatamu (10.14.58) je proto řečeno:

samāśritā ye pada-pallava-plavaṁ
mahat-padaṁ puṇya-yaśo murāreḥ
bhavāmbudhir vatsa-padaṁ paraṁ padaṁ
padaṁ padaṁ yad vipadāṁ na teṣām

Pro toho, kdo přijal útočiště u lotosových nohou Pána, se vše stává snadnější. Dokonce i překonání velkého oceánu nevědomosti (bhavāmbudhi) je totéž jako překročení otisku kopýtka telete (vatsa-padam). Takového oddaného ani nenapadne zůstat na místě, kde číhá nebezpečí na každém kroku.

Naší skutečnou povinností je plnit svrchovaný příkaz Osobnosti Božství. Jsme-li k tomu pevně odhodláni, nacházíme se vždy v bezpečí, bez ohledu na to, kde jsme — zda v pekle či v nebi. Slova prakṛtiṁ bhajasva jsou zde velice významná. Prakṛtim označuje naše přirozené postavení. Přirozeným postavením každé živé bytosti je být věčným služebníkem Boha, a Pán Brahmā proto radil Priyavratovi: “Zůstaň ve svém původním postavení věčného služebníka Pána. Budeš-li plnit Jeho příkazy, nikdy nepoklesneš; ani uprostřed hmotného požitku.” Hmotný požitek získaný vlastními plodonosnými činnostmi se liší od hmotného požitku, který uděluje Nejvyšší Osobnost Božství. Oddaný někdy může být ve velice honosném postavení, ale přijímá ho, aby plnil nařízení Nejvyšší Osobnosti Božství. Nikdy na něho proto nepůsobí hmotné vlivy. Oddaní v hnutí pro vědomí Kṛṣṇy káží po celém světě v souladu s nařízením Śrī Caitanyi Mahāprabhua. Musí potkávat mnoho karmīch, ale milostí Śrī Caitanyi Mahāprabhua na ně hmotné vlivy nepůsobí. Pán Caitanya jim dává Své požehnání, jak popisuje Caitanya-caritāmṛta (Madhya 7.129):

kabhu nā bādhibe tomāra viṣaya-taraṅga
punarapi ei ṭhāñi pābe mora saṅge

Na upřímného oddaného, který slouží Pánu Śrī Caitanyovi Mahāprabhuovi tím, že káže Jeho učení po celém světě, nebudou nikdy působit hmotné vlivy (viṣaya-taraṅga). Naopak, časem se vrátí pod ochranu lotosových nohou Pána Śrī Caitanyi Mahāprabhua a zůstane navždy s Ním.

5.1.20

Verš

śrī-śuka uvāca
iti samabhihito mahā-bhāgavato bhagavatas tri-bhuvana-guror anuśāsanam ātmano laghutayāvanata-śirodharo bāḍham iti sabahu-mānam uvāha.

Synonyma

śrī-śukaḥ uvāca — Śrī Śukadeva Gosvāmī řekl; iti — takto; samabhihitaḥ — plně poučený; mahā-bhāgavataḥ — velký oddaný; bhagavataḥ — nejmocnějšího Pána Brahmy; tri-bhuvana — tří světů; guroḥ — duchovní mistr; anuśāsanam — nařízení; ātmanaḥ — sebe samotného; laghutayā — jelikož byl v podřízeném postavení; avanata — sklonil; śirodharaḥ — svou hlavu; bāḍham — ano, pane; iti — takto; sa-bahu-mānam — s velkým respektem; uvāha — vykonal.

Překlad

Śrī Śukadeva Gosvāmī pokračoval: Poté, co ho Pán Brahmā, který je duchovním mistrem tří světů, tímto způsobem plně poučil, Priyavrata, jenž byl v nižším postavení, se mu poklonil, přijal jeho nařízení a s velkým respektem ho vykonal.

Význam

Śrī Priyavrata byl vnukem Pána Brahmy, a proto bylo podle společenské etikety jeho postavení nižší. Povinností podřízeného je vykonat nařízení výše postaveného s velkým respektem. Priyavrata proto okamžitě řekl: “Ano, pane. Splním tvůj příkaz.” O Priyavratovi se zde hovoří jako o mahā-bhāgavatovi, velkém oddaném. Povinností velkého oddaného je vykonávat nařízení duchovního mistra nebo jeho duchovního mistra v systému paramparā, jak popisuje Bhagavad-gītā (4.2): evaṁ paramparā prāptam — pokyny Nejvyššího Pána je třeba přijmout prostřednictvím učednické posloupnosti duchovních mistrů. Pánův oddaný se vždy považuje za služebníka služebníka služebníka Pána.

5.1.21

Verš

bhagavān api manunā yathāvad upakalpitāpacitiḥ priyavrata-nāradayor aviṣamam abhisamīkṣamāṇayor ātmasam avasthānam avāṅ-manasaṁ kṣayam avyavahṛtaṁ pravartayann agamat.

Synonyma

bhagavān — nejmocnější Pán Brahmā; api — také; manunā — Manuem; yathāvat — jak si zasluhoval; upakalpita-apacitiḥ — uctěn; priyavrata-nāradayoḥ — v přítomnosti Priyavraty a Nārady; aviṣamam — bez nelibosti; abhisamīkṣamāṇayoḥ — kteří hleděli na; ātmasam — jak odpovídalo jeho postavení; avasthānam — do svého sídla; avāk-manasam — jež mysl a slova nedovedou popsat; kṣayam — planeta; avyavahṛtam — neobyčejně umístěná; pravartayan — odebírající se; agamat — vrátil se.

Překlad

Pána Brahmu potom uctil Manu, který se ho zdvořile snažil uspokojit, jak nejlépe dovedl. Také Priyavrata a Nārada hleděli na Brahmu bez jediné stopy nelibosti. Poté, co Pán Brahmā přiměl Priyavratu, aby přijal žádost svého otce, vrátil se na Satyaloku, do svého sídla, které nelze popsat světskou myslí a slovy.

Význam

Manu byl nepochybně velice spokojený, že Pán Brahmā přesvědčil jeho syna Priyavratu, aby se ujal zodpovědnosti za vládu nad světem. Priyavrata a Nārada byli také velice spokojeni a nehleděli na Brahmu s nelibostí, přestože Priyavratu přiměl ujmout se správy světských záležitostí a porušit tak slib, že zůstane brahmacārīnem a zaměstná se plně oddanou službou. Nārada nikterak nelitoval, že nemohl učinit Priyavratu svým žákem. Oba byli vznešenými osobnostmi a věděli, jak mají Pána Brahmu ctít. Místo aby na něho tedy pohlíželi s nelibostí, vroucně mu projevili úctu. Pán Brahmā se pak vrátil do svého nebeského sídla zvaného Satyaloka, o kterém je zde řečeno, že je dokonalé a nepopsatelné slovy.

Tento verš říká, že se Pán Brahmā vrátil do svého sídla, které je stejně důležité jako on sám. Pán Brahmā je stvořitelem tohoto vesmíru a také jeho nejvznešenější osobností. Bhagavad-gītā (8.17) popisuje délku jeho života: sahasra-yuga-paryantam ahar yad brahmaṇo viduḥ. Čtyři yugy trvají celkem 4 300 000 let a jejich tisícinásobek se rovná dvanácti hodinám života Brahmy. Neumíme si tedy dost dobře představit ani jeho dvanáct hodin — o sto letech, které tvoří celý jeho život, ani nemluvě. Jak bychom potom mohli porozumět jeho sídlu? Védská literatura uvádí, že na Satyaloce neexistuje zrození, smrt, stáří ani nemoci. Jelikož se Satyaloka nachází hned vedle Brahmaloky neboli oblasti záře Brahmanu, téměř se vyrovná Vaikuṇṭhaloce. Toto sídlo Pána Brahmy je pro nás v našem současném postavení prakticky nepopsatelné, a proto ho zde označují slova avāṅ-manasa-gocara, “vymykající se možnostem našich slov a představivosti našich myslí”. Védská literatura ho popisuje takto: yad vai parārdhyaṁ tad upārameṣṭhyaṁ na yatra śoko na jarā na mṛtyur nārtir na codvegaḥ. “Na Satyaloce, která je od nás mnoho miliónů a miliard let vzdálená, neexistuje nářek ani stáří, smrt, úzkost či nepřátelé.”

5.1.22

Verš

manur api pareṇaivaṁ pratisandhita-manorathaḥ surarṣi-varānumatenātmajam akhila-dharā-maṇḍala-sthiti-guptaya āsthāpya svayam ati-viṣama-viṣaya-viṣa-jalāśayāśāyā upararāma.

Synonyma

manuḥ — Svāyambhuva Manu; api — také; pareṇa — díky Pánu Brahmovi; evam — takto; pratisandhita — uskutečnil; manaḥ-rathaḥ — oč se ucházel v mysli; sura-ṛṣi-vara — velkého mudrce Nārady; anumatena — se svolením; ātma-jam — svého syna; akhila — celého vesmíru; dharā-maṇḍala — planet; sthiti — udržování; guptaye — pro ochranu; āsthāpya — ustanovil; svayam — osobně; ati-viṣama — velice nebezpečný; viṣaya — hmotné záležitosti; viṣa — jedu; jala-āśaya — oceán; āśāyāḥ — od tužeb; upararāma — dosáhl úlevy.

Překlad

Svāyambhuva Manu tak s pomocí Pána Brahmy dosáhl naplnění svých přání. Se svolením velkého mudrce Nārady předal svému synovi vládní zodpovědnost za udržování a ochranu všech planet ve vesmíru, a tak se mu dostalo úlevy od nejnebezpečnějšího, jedovatého oceánu hmotných tužeb.

Význam

Svāyambhuva Manu si prakticky nedělal žádné naděje, když taková velká osobnost jako Nārada dala jeho synovi Priyavratovi pokyn, aby se vyhnul rodinnému životu. Nyní ho velice potěšil zákrok Brahmy, který jeho syna přiměl přijmout zodpovědnost za vládnutí vesmíru. Z Bhagavad-gīty se dozvídáme, že Vaivasvata Manu byl synem boha Slunce a že jeho syn, Mahārāja Ikṣvāku, vládl této planetě Zemi. Zde se však ukazuje, že Svāyambhuva Manu měl na starosti celý vesmír a svému synovi, Mahārājovi Priyavratovi, svěřil zodpovědnost za udržování a ochranu všech planetárních systémů. Dharā-maṇḍala znamená “planeta”; tímto názvem se označuje například tato Země. Akhila však znamená “všechny” či “vesmírné”. Je tedy obtížné pochopit, kde se Mahārāja Priyavrata nacházel, ale z této literatury plyne, že jeho postavení bylo nepochybně vyšší než postavení Vaivasvaty Manua, neboť mu byly svěřeny všechny planetární soustavy celého vesmíru.

Dalším významným sdělením je, že Svāyambhuva Manu byl velice spokojený, když se mohl zříci zodpovědnosti za vládu nad všemi planetárními soustavami ve vesmíru. V současné době politici velice dychtí ujmout se vlády a posílají své lidi agitovat ode dveří ke dveřím, aby získali hlasy ve volbách a mohli se dostat na místo prezidenta nebo do jiného vznešeného úřadu. Zde však naopak vidíme, že k tomu, aby se král Priyavrata stal vládcem celého vesmíru, ho musel přesvědčit Pán Brahmā. Také pro Priyavratova otce, Svāyambhuvu Manua, bylo úlevou, že mu mohl svěřit vesmírnou vládu. Je tedy zřejmé, že králové a výkonní představitelé vlády ve védských dobách nikdy nepřijímali svá místa pro smyslový požitek. Tito vznešení králové, kteří byli známí jako rājarṣiové, vládli pouze proto, aby udržovali a chránili království pro blaho občanů. Příběh Priyavraty a Svāyambhuvy Manua ukazuje, jak příkladní, zodpovědní králové plnili své vládní povinnosti s nezaujatostí a neustále se vyhýbali znečištění hmotnou připoutaností.

Hmotné záležitosti jsou zde přirovnány k oceánu jedu. Podobně je popsal Śrīla Narottama dāsa Ṭhākura v jedné ze svých písní:

saṁsāra-viṣānale,

divā-niśi hiyā jvale,
juḍāite nā kainu upāya

“Mé srdce neustále plane v ohni hmotné existence a já nepodnikám žádné kroky, abych se z něho dostal.”

golokera prema-dhana,

hari-nāma-saṅkīrtana,
rati nā janmila kene tāya

“Jedinou pomocí je hari-nāma-saṅkīrtana, zpívání Hare Kṛṣṇa mahā-mantry, která pochází z duchovního světa, z Goloky Vṛndāvany. Jaký jsem však nešťastník, že mě vůbec nepřitahuje!” Manu chtěl vyhledat útočiště u lotosových nohou Pána, a proto pro něho bylo velkou úlevou, když se jeho syn Priyavrata ujal jeho světských povinností. Takový je systém védské civilizace. Na konci života se člověk musí oprostit od všech světských starostí a plně se věnovat službě Pánu.

Slovo surarṣi-vara-anumatena je rovněž významné. Manu svěřil vládu svému synovi se svolením velkého světce Nārady. To je zde zvláště uvedeno proto, že když se Priyavrata na žádost Pána Brahmy a Manua ujal vesmírné vlády, byl i Nārada velice spokojen, přestože po Priyavratovi původně chtěl, aby se zbavil všech hmotných starostí.

5.1.23

Verš

iti ha vāva sa jagatī-patir īśvarecchayādhiniveśita-karmādhikāro ’khila-jagad-bandha-dhvaṁsana-parānubhāvasya bhagavata ādi-puruṣasyāṅghri-yugalānavarata-dhyānānubhāvena parirandhita-kaṣāyāśayo ’vadāto ’pi māna-vardhano mahatāṁ mahītalam anuśaśāsa.

Synonyma

iti — takto; ha vāva — vskutku; saḥ — on; jagatī-patiḥ — vládce celého vesmíru; īśvara-icchayā — na nařízení Nejvyšší Osobnosti Božství; adhiniveśita — plně zaměstnaný; karma-adhikāraḥ — hmotnými záležitostmi; akhila-jagat — celého vesmíru; bandha — připoutanost; dhvaṁsana — ničící; para — transcendentální; anubhāvasya — Jehož vliv; bhagavataḥ — Nejvyššího Pána, Osobnosti Božství; ādi-puruṣasya — původní osoby; aṅghri — o lotosových nohách; yugala — dvou; anavarata — neustálou; dhyāna-anubhāvena — meditací; parirandhita — zničil; kaṣāya — všechny nečistoty; āśayaḥ — ve svém srdci; avadātaḥ — zcela čistý; api — ačkoliv; māna-vardhanaḥ — jen aby projevil úctu; mahatām — nadřízeným; mahītalam — hmotnému světu; anuśaśāsa — vládl.

Překlad

Na nařízení Nejvyšší Osobnosti Božství se Mahārāja Priyavrata plně zaměstnal světskými záležitostmi, ale přesto neustále myslel na lotosové nohy Pána, které přinášejí osvobození od veškerých hmotných pout. I když byl zcela prostý hmotného znečištění, vládl hmotnému světu, jen aby uctil pokyny svých nadřízených.

Význam

Slova māna-vardhanaḥ mahatām (“jen aby projevil úctu nadřízeným”) jsou velice významná. Mahārāja Priyavrata byl již osvobozený a nepřitahovaly ho žádné hmotné věci, ale přesto se plně zaměstnal vládními záležitostmi, jen aby projevil úctu Pánu Brahmovi. Arjuna jednal také tak — nijak netoužil zasahovat do politiky nebo bojovat na Kurukṣetře, ale když mu to Nejvyšší Pán, Kṛṣṇa, nařídil, vykonával tyto povinnosti skutečně znamenitě. Ten, kdo neustále myslí na lotosové nohy Pána, je nepochybně povznesen nad veškeré znečištění hmotného světa. Bhagavad-gītā uvádí:

yoginām api sarveṣāṁ
mad-gatenāntarātmanā
śraddhāvān bhajate yo māṁ
sa me yuktatamo mataḥ

“Ze všech yogīnů je ten, který se ke Mně neustále upíná s velkou vírou a uctívá Mě transcendentální láskyplnou službou, se Mnou nejdůvěrněji spojen prostřednictvím yogy a je ze všech největší.” (Bg. 6.47) Mahārāja Priyavrata byl tedy osvobozený a patřil mezi největší yogīny, ale přesto se v souladu s pokynem Pána Brahmy stal navenek vládcem vesmíru. To, že tímto způsobem projevoval úctu svým nadřízeným, byla další z jeho neobyčejných kvalifikací. Śrīmad-Bhāgavatam (6.17.28) uvádí:

nārāyaṇa-parāḥ sarve
na kutaścana bibhyati
svargāpavarga-narkeṣv
api tulyārtha-darśinaḥ

Skutečně pokročilý oddaný se nebojí ničeho, může-li plnit nařízení Nejvyšší Osobnosti Božství. Tím je náležitě vysvětleno, proč se Priyavrata zaobíral světskými záležitostmi, přestože byl osvobozený. Jedině z tohoto důvodu také sestupuje mahā-bhāgavata — který nemá s hmotným světem nic společného — na druhou úroveň oddané služby, aby kázal slávu Pána po celém světě.

5.1.24

Verš

atha ca duhitaraṁ prajāpater viśvakarmaṇa upayeme barhiṣmatīṁ nāma tasyām u ha vāva ātmajān ātma-samāna-śīla-guṇa-karma-rūpa-vīryodārān daśa bhāvayām babhūva kanyāṁ ca yavīyasīm ūrjasvatīṁ nāma.

Synonyma

atha — poté; ca — také; duhitaram — dceru; prajāpateḥ — jednoho z Prajāpatiů pověřených zvyšováním počtu obyvatelstva; viśvakarmaṇaḥ — jménem Viśvakarmā; upayeme — oženil se s; barhiṣmatīm — Barhiṣmatī; nāma — jménem; tasyām — s ní; u ha — jak je oslavováno; vāva — úžasné; ātma-jān — syny; ātma-samāna — přesně takové, jako byl on; śīla — charakter; guṇa — vlastnosti; karma — činnosti; rūpa — krása; vīrya — chrabrost; udārān — jejichž velkodušnost; daśa — deset; bhāvayām babhūva — zplodil; kanyām — dceru; ca — také; yavīyasīm — ze všech nejmladší; ūrjasvatīm — Ūrjasvatī; nāma — jménem.

Překlad

Poté se Mahārāja Priyavrata oženil s Barhiṣmatī, dcerou Prajāpatiho Viśvakarmy, s níž zplodil deset synů, kteří se mu vyrovnali krásou, charakterem, velkodušností a dalšími vlastnostmi. Zplodil také dceru, jež byla ze všech nejmladší a jmenovala se Ūrjasvatī.

Význam

Mahārāja Priyavrata nejenže přijal vládní povinnosti, aby splnil nařízení Pána Brahmy, ale také se oženil s Barhiṣmatī, dcerou Viśvakarmy, jednoho z Prajāpatiů. Jelikož získal dokonalé transcendentální poznání, mohl se vrátit domů a vládnout jako brahmacārī. Místo toho však po návratu k životu v domácnosti přijal také manželku. Zásadou je, že když se někdo stane gṛhasthou, musí žít v tomto stavu příkladně; to znamená pokojně žít se svou manželkou a dětmi. Když Śrī Caitanyovi Mahāprabhuovi zemřela první žena, matka Ho požádala, aby se oženil podruhé. Bylo Mu dvacet let a ve věku dvaceti čtyř let měl přijmout sannyās, ale přesto se na žádost Své matky znovu oženil. Řekl jí: “Dokud jsem hospodář, musím mít manželku, protože život hospodáře neznamená žít doma. Skutečný život hospodáře znamená žít v domě s manželkou.”

Tři slova jsou zde velice významná — u ha vāva. Tato slova se používají pro vyjádření úžasu. Priyavrata Mahārāja složil slib odříkání, ale přijmout manželku a plodit děti nemá s cestou odříkání nic společného — jsou to činnosti spojené s cestou požitku. To, že Priyavrata Mahārāja, který kráčel cestou odříkání, nyní přijal cestu požitku, tedy vyvolávalo velký úžas.

Někdy jsme kritizováni, neboť přestože jsem sannyāsī, zúčastňuji se svatebních obřadů svých žáků. Musíme však vysvětlit, že jelikož jsme začali vytvářet společnost vědomou si Kṛṣṇy a v lidské společnosti musí také existovat ideální manželství, musíme se v zájmu náležitého ustanovení takové ideální společnosti podílet na oddávání některých jejích členů, přestože jsme přijali cestu odříkání. Ti, kdo nemají příliš velký zájem o ustanovení daiva-varṇāśramy, transcendentálního systému čtyř společenských řádů a čtyř duchovních stavů, se tomu mohou divit. Śrīla Bhaktisiddhānta Sarasvatī Ṭhākura si ovšem přál obnovit daiva-varṇāśramu. V tomto systému nelze nikomu přiznat společenské postavení na základě dědičného práva, neboť v Bhagavad-gītě je řečeno, že určujícími hledisky jsou guṇa a karma, vlastnosti a činnosti. Daiva-varṇāśrama je přesně tím, co je třeba postupně vyvinout na celém světě, aby bylo umožněno šíření vědomí Kṛṣṇy. Hloupé kritiky to možná udiví, ale toto je jedna z úloh společnosti, která si je vědomá Kṛṣṇy.

5.1.25

Verš

āgnīdhredhmajihva-yajñabāhu-mahāvīra-hiraṇyareto-ghṛtapṛṣṭha-savana-medhātithi-vītihotra-kavaya iti sarva evāgni-nāmānaḥ.

Synonyma

āgnīdhra — Āgnīdhra; idhma-jihva — Idhmajihva; yajña-bāhu — Yajñabāhu; mahā-vīra — Mahāvīra; hiraṇya-retaḥ — Hiraṇyaretā; ghṛtapṛṣṭha — Ghṛtapṛṣṭha; savana — Savana; medhā-tithi — Medhātithi; vītihotra — Vītihotra; kavayaḥ — a Kavi; iti — takto; sarve — ta všechna; eva — jistě; agni — poloboha vládnoucího ohni; nāmānaḥ — jména.

Překlad

Synové Mahārāje Priyavraty se jmenovali Āgnīdhra, Idhmajihva, Yajñabāhu, Mahāvīra, Hiraṇyaretā, Ghṛtapṛṣṭha, Savana, Medhātithi, Vītihotra a Kavi. To vše jsou také jména Agniho, boha ohně.

5.1.26

Verš

eteṣāṁ kavir mahāvīraḥ savana iti traya āsann ūrdhva-retasas ta ātma-vidyāyām arbha-bhāvād ārabhya kṛta-paricayāḥ pāramahaṁsyam evāśramam abhajan.

Synonyma

eteṣām — z těchto; kaviḥ — Kavi; mahāvīraḥ — Mahāvīra; savanaḥ — Savana; iti — takto; trayaḥ — tři; āsan — byli; ūrdhva-retasaḥ — v naprostém celibátu; te — oni; ātma-vidyāyām — v transcendentálním poznání; arbha-bhāvāt — od dětství; ārabhya — počátku; kṛta-paricayāḥ — velice zkušení; pāramahaṁsyam — nejvyšší duchovní dokonalosti lidského života; eva — jistě; āśramam — stav; abhajan — vykonávali.

Překlad

Tři z těchto deseti — Kavi, Mahāvīra a Savana — žili v naprostém celibátu. Jelikož procházeli od nejútlejšího dětství přípravou pro brahmacārīny, bylo jim dobře známé nejdokonalejší postavení, zvané paramahaṁsa-āśram.

Význam

Slovo ūrdhva-retasaḥ je velice významné. Ūrdhva-retaḥ označuje toho, kdo je schopen ovládnout sexuální sklony, a místo aby bez užitku ztrácel semeno, dokáže touto nejdůležitější látkou, která se hromadí v těle, obohacovat svůj mozek. Ten, kdo je schopen se zcela zříci sexu, může se svým mozkem dokázat úžasné věci, zvláště co se týče paměti. Díky tomu kdysi studentům stačilo jen jednou vyslechnout védské pokyny od svého učitele, a doslova si je zapamatovali, aniž by museli číst knížky (které proto v dřívějších dobách neexistovaly).

Další významné slovo je arbha-bhāvāt, které znamená “od samého dětství” nebo také “z velké lásky k dětem”. Jinými slovy, paramahaṁsa zasvěcuje svůj život blahu druhých. Tak jako otec z lásky ke svému synovi obětuje mnoho věcí, velcí světci obětují veškeré tělesné pohodlí pro blaho lidské společnosti. To popisuje verš pojednávající o šesti Gosvāmīch:

tyaktvā tūrṇam aśeṣa-maṇḍala-pati-śreṇīṁ sadā tucchavat
bhūtvā dīna-gaṇeśakau karuṇayā kaupīna-kanthāśritau

Šest Gosvāmīch mělo takový soucit k ubohým pokleslým duším, že se vzdali svých vznešených ministerských postavení a složili sliby mnichů. Omezili své tělesné potřeby na minimum; spokojili se pouze s bederní rouškou a nádobou na žebrání. Tak žili ve Vṛndāvanu, aby splnili pokyny Śrī Caitanyi Mahāprabhua — sepsat a vydat množství rozličné vaiṣṇavské literatury.

5.1.27

Verš

tasminn u ha vā upaśama-śīlāḥ paramarṣayaḥ sakala-jīva-nikāyāvāsasya bhagavato vāsudevasya bhītānāṁ śaraṇa-bhūtasya śrīmac-caraṇāravindāvirata-smaraṇāvigalita-parama-bhakti-yogānu-bhāvena paribhāvitāntar-hṛdayādhigate bhagavati sarveṣāṁ bhūtānām ātma-bhūte pratyag-ātmany evātmanas tādātmyam aviśeṣeṇa samīyuḥ.

Synonyma

tasmin — v onom paramahaṁsa-āśramu; u — jistě; ha — takto oslavovaní; vā — vskutku; upaśama-śīlāḥ — v životním stavu odříkání; parama-ṛṣayaḥ — velcí mudrci; sakala — všichni; jīva — živých bytostí; nikāya — celku; āvāsasya — sídlo; bhagavataḥ — Nejvyšší Osobnosti Božství; vāsudevasya — Pána Vāsudeva; bhītānām — těch, kdo se obávají hmotné existence; śaraṇa-bhūtasya — ten, kdo je jediným útočištěm; śrīmat — Nejvyšší Osobnosti Božství; caraṇa-aravinda — lotosové nohy; avirata — neustále; smaraṇa — vzpomínali; avigalita — neznečištění; parama — nejvyšší; bhakti-yoga — mystické oddané služby; anubhāvena — silou; paribhāvita — očištění; antaḥ — uvnitř; hṛdaya — srdce; adhigate — vnímali; bhagavati — Nejvyšší Osobnost Božství; sarveṣām — všech; bhūtānām — živých bytostí; ātma-bhūte — nacházející se v těle; pratyak — přímo; ātmani — se Svrchovanou Nadduší; eva — jistě; ātmanaḥ — vlastního já; tādātmyam — kvalitativní rovnost; aviśeṣeṇa — bez rozdílů; samīyuḥ — realizovali.

Překlad

Když takto všichni tři od začátku života setrvávali ve stavu odříkání, zcela ovládli činnosti svých smyslů, a tak se stali velkými světci. Neustále soustředili mysl na lotosové nohy Nejvyššího Pána, Osobnosti Božství, který je sídlem veškerých živých bytostí, díky čemuž je oslavován jako Vāsudeva. Pán Vāsudeva je jediným útočištěm těch, kdo se skutečně obávají hmotné existence. Neustálými myšlenkami na Jeho lotosové nohy tito tři synové Mahārāje Priyavraty pokročili v čisté oddané službě. Díky síle své oddané služby mohli přímo vnímat Nejvyššího Pána, Jenž sídlí v srdci každé bytosti jako Nadduše, a realizovat, že mezi nimi a Jím neexistuje kvalitativní rozdíl.

Význam

Stupeň paramahaṁsa je nejvyšším stádiem života v odříkání. Sannyās, stav odříkání, má čtyři stupně: kuṭīcaka, bahūdaka, parivrājakācārya a paramahaṁsa. Védský systém je takový, že když člověk vstoupí do stavu odříkání, usadí se v chýši stranou své vesnice a vše, co potřebuje — především jídlo — dostává z domova. To se nazývá stupeň kuṭīcaka. Když sannyāsī dále pokročí, již z domova nic nepřijímá a obstarává si své potřeby (zvláště jídlo) na mnoha místech. Tento systém se nazývá mādhukarī, což doslova znamená “činnost čmeláků”. Sannyāsī má žebrat ode dveří ke dveřím, ale z žádného domu nepřijímat mnoho jídla, stejně jako čmeláci shromažďují med z mnoha květů — z každého trochu. Tento stupeň se nazývá bahūdaka. Když je sannyāsī ještě zkušenější, cestuje po celém světě, aby kázal slávu Pána Vāsudeva. Tehdy je označován jako parivrājakācārya. Na stupeň paramahaṁsy dospěje, když skončí se svou kazatelskou činností a usadí se na jednom místě s jediným cílem — rozvíjet duchovní život. Skutečný paramahaṁsa je ten, kdo zcela ovládá své smysly a zaměstnává se čistou službou Pánu. Tito tři synové Priyavraty — Kavi, Mahāvīra a Savana — se tedy nacházeli od samého počátku ve stádiu paramahaṁsa. Jejich smysly je nemohly rozrušit, neboť byly plně zapojeny do služby Pánu. Proto jsou zde tito tři bratři označeni jako upaśama-śīlāḥ. Upaśama znamená “zcela podmaněné”. Jelikož si zcela podmanili své smysly, rozumí se, že byli velkými mudrci a světci.

Poté, co si bratři podmanili smysly, soustředili mysl na lotosové nohy Vāsudeva, Pána Kṛṣṇy. Bhagavad-gītā (7.19) říká: vāsudevaḥ sarvam iti. Lotosové nohy Vāsudeva jsou vším. Pán Vāsudeva je zdrojem všech živých bytostí. Když je tento vesmírný projev zničen, všechny živé bytosti vstoupí do svrchovaného těla Pána Garbhodakaśāyī Viṣṇua, který splyne s tělem Mahā-Viṣṇua. Obě tyto viṣṇu-tattvy jsou vāsudeva-tattvy, a proto byli velcí mudrci Kavi, Mahāvīra a Savana neustále soustředěni na lotosové nohy Pána Vāsudeva, Kṛṣṇy. Tak pochopili, že Nadduší v srdci je Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, a poznali, že jsou s Ním totožní. Celou tuto realizaci lze popsat tak, že pouhým vykonáváním čisté oddané služby může každý plně realizovat své vlastní já. Parama-bhakti-yoga, o které se hovoří v tomto verši, znamená, že živá bytost nemá díky své čisté oddané službě jiný zájem než sloužit Pánu. To popisuje Bhagavad-gītā: vāsudevaḥ sarvam iti. Prostřednictvím parama-bhakti-yogy — dosažením nejvyšší úrovně láskyplné služby — se živá bytost může přirozeně zbavit tělesného pojetí života a vidět Nejvyšší Osobnost Božství tváří v tvář. To potvrzuje Brahma-saṁhitā:

premāñjana-cchurita-bhakti-vilocanena
santaḥ sadaiva hṛdayeṣu vilokayanti
yaṁ śyāmasundaram acintya-guṇa-svarūpaṁ
govindam ādi-puruṣaṁ tam ahaṁ bhajāmi

Pokročilý oddaný, který je označován slovem sat (“světec”), může vždy ve svém srdci vidět Nejvyšší Osobnost Božství tváří v tvář. Kṛṣṇa, Śyāmasundara, se expanduje prostřednictvím Své úplné části, a tak Ho může oddaný neustále vidět ve svém srdci.

5.1.28

Verš

anyasyām api jāyāyāṁ trayaḥ putrā āsann uttamas tāmaso raivata iti manvantarādhipatayaḥ.

Synonyma

anyasyām — s další; api — také; jāyāyām — manželkou; trayaḥ — tři; putrāḥ — synové; āsan — byli; uttamaḥ tāmasaḥ raivataḥ — Uttama, Tāmasa a Raivata; iti — takto; manu-antara — věku manvantara; adhipatayaḥ — vládci.

Překlad

Se svou další manželkou zplodil Mahārāja Priyavrata tři syny, kteří se jmenovali Uttama, Tāmasa a Raivata. Každý z nich se později ujal vlády nad jednou manvantarou.

Význam

Během jednoho dne Brahmy se vystřídá čtrnáct manvantar. Délka jedné manvantary neboli života jednoho Manua je sedmdesát jedna yug, přičemž každá yuga trvá 4 320 000 let. Téměř všichni Manuové zvolení za vládce manvantar pocházeli z rodiny Mahārāje Priyavraty. Tři z nich jsou zde uvedeni — Uttama, Tāmasa a Raivata.

5.1.29

Verš

evam upaśamāyaneṣu sva-tanayeṣv atha jagatī-patir jagatīm arbudāny ekādaśa parivatsarāṇām avyāhatākhila-puruṣa-kāra-sāra-sambhṛta-dor-daṇḍa-yugalāpīḍita-maurvī-guṇa-stanita-viramita-dharma-pratipakṣo barhiṣmatyāś cānudinam edhamāna-pramoda-prasaraṇa-yauṣiṇya-vrīḍā-pramuṣita-hāsāvaloka-rucira-kṣvely-ādibhiḥ parābhūyamāna-viveka ivānavabudhyamāna iva mahāmanā bubhuje.

Synonyma

evam — takto; upaśama-ayaneṣu — všichni dostatečně kvalifikovaní; sva-tanayeṣu — jeho synové; atha — poté; jagatī-patiḥ — vládce vesmíru; jagatīm — vesmír; arbudāni — arbud (jedna arbuda = 100 000 000); ekādaśa — jedenáct; parivatsarāṇām — let; avyāhata — bez přerušení; akhila — vesmírná; puruṣa-kāra — moc; sāra — síla; sambhṛta — obdařený; doḥ-daṇḍaḥ — mocných paží; yugala — párem; āpīḍita — napínáním; maurvī-guṇa — tětivy luku; stanita — hlasitým zvukem; viramita — poražení; dharma — náboženské zásady; pratipakṣaḥ — ti, kdo neuznávají; barhiṣmatyāḥ — jeho manželky Barhiṣmatī; ca — a; anudinam — každý den; edhamāna — zvyšující; pramoda — příjemný styk; prasaraṇa — roztomilost; yauṣiṇya — ženské chování; vrīḍā — stydlivostí; pramuṣita — zadržovala; hāsa — smích; avaloka — pohledy; rucira — příjemné; kṣveli-ādibhiḥ — láskyplnými výměnami; parābhūyamāna — přemožené; vivekaḥ — jeho skutečné poznání; iva — jako; anavabudhyamānaḥ — méně inteligentní člověk; iva — jako; mahā-manāḥ — velká duše; bubhuje — vládl.

Překlad

Poté, co Kavi, Mahāvīra a Savana prošli úplnou přípravou v životním stádiu paramahaṁsa, Mahārāja Priyavrata vládl vesmíru jedenáct arbud (11 x 100 000 000) let. Stačilo, aby projevil odhodlání svýma mocnýma rukama přiložit šíp na tětivu luku, a všichni odpůrci usměrňujících zásad náboženského života se rozutekli strachem z jeho nevídané moci, kterou projevil při vládnutí vesmíru. Velice miloval svou manželku Barhiṣmatī a jejich vzájemná láska s přibývajícími dny rostla. Královna mu svým ženským chováním — tím, jak se strojila, jak chodila, vstávala, usmívala se a smála či jak se rozhlížela kolem sebe — dodávala energie, a proto se zdálo, že i když je velmi pokročilý, je jejím ženským jednáním zcela okouzlen. Choval se k ní stejně jako obyčejný muž, ale ve skutečnosti byl velkou duší.

Význam

Slovo dharma-pratipakṣaḥ (“odpůrci náboženských zásad”) se nevztahuje na žádnou určitou víru, ale na varṇāśrama-dharmu, společenské a duchovní rozdělení společnosti na čtyři varṇy (brāhmaṇa, kṣatriya, vaiśya a śūdra) a čtyři āśramy (brahmacarya, gṛhastha, vānaprastha a sannyāsa). Zásady varṇāśrama-dharmy je nutné přijmout, aby se ve společnosti udržel řád a občané mohli postupně spět k cíli života—duchovnímu chápání. Podle tohoto verše byl Mahārāja Priyavrata v udržování varṇāśrama-dharmy tak přísný, že každý, kdo toto zřízení odmítal, před ním okamžitě utekl, jakmile mu král jen pohrozil bojem nebo mírným potrestáním. Mahārāja Priyavrata ani nemusel bojovat, neboť samotné jeho pevné odhodlání stačilo, aby se nikdo neodvážil pravidla a usměrnění varṇāśrama-dharmy porušit. Je řečeno, že lidská společnost, která se neřídí varṇāśrama-dharmou, není o nic lepší než zvířecí společnost koček a psů. Mahārāja Priyavrata proto varṇāśrama-dharmu striktně udržoval svou neobyčejnou mocí, jež neměla obdoby.

K takovému životu plnému neustálé ostražitosti člověk potřebuje povzbuzení od své ženy. Určité třídy varṇāśrama-dharmy, jako jsou brāhmaṇové a sannyāsīni, povzbuzení od opačného pohlaví nepotřebují. Kṣatriyové a gṛhasthové však potřebují, aby je manželky povzbuzovaly, a oni tak mohli řádně vykonávat své povinnosti. Gṛhastha či kṣatriya nemůže náležitě plnit úkoly, aniž by se stýkal se svou ženou. Samotný Śrī Caitanya Mahāprabhu uznal, že gṛhastha musí žít s manželkou. Kṣatriyové měli dokonce dovoleno mít mnoho manželek, které je povzbuzovaly při vykonávání vládních povinností. V životě karmy a politiky je společnost laskavé manželky nezbytná. Mahārāja Priyavrata proto za účelem náležitého plnění svých povinností využíval společnosti své laskavé manželky Barhiṣmatī, která vždy věděla, jak svého vznešeného manžela potěšit vkusnými šaty, úsměvy a projevy svého ženství. Vždy ho povzbuzovala, a on proto vykonával své vládní povinnosti velice dobře. V tomto verši je dvakrát použito slovo iva pro vyjádření toho, že Mahārāja Priyavrata jednal stejně jako poslušný manžel, a proto se zdálo, že ztratil smysl pro lidskou zodpovědnost. Ve skutečnosti si však byl plně vědom svého postavení jakožto duše, přestože se zdánlivě choval jako poddajný karmī manžel. Tak vládl vesmíru po jedenáct arbud roků. Jednu arbudu tvoří 100 000 000 let a Mahārāja Priyavrata vládl vesmíru jedenáctkrát tak dlouho.

5.1.30

Verš

yāvad avabhāsayati sura-girim anuparikrāman bhagavān ādityo vasudhā-talam ardhenaiva pratapaty ardhenāvacchādayati tadā hi bhagavad-upāsanopacitāti-puruṣa-prabhāvas tad anabhinandan samajavena rathena jyotirmayena rajanīm api dinaṁ kariṣyāmīti sapta-kṛt vastaraṇim anuparyakrāmad dvitīya iva pataṅgaḥ.

Synonyma

yāvat — dokud; avabhāsayati — osvětluje; sura-girim — horu Sumeru; anuparikrāman — obíháním; bhagavān — nejmocnější; ādityaḥ — bůh Slunce; vasudhā-talam — nižší planetární systém; ardhena — zpola; eva — jistě; pratapati — rozjasňuje; ardhena — zpola; avacchādayati — zahaluje temnotou; tadā — tehdy; hi — jistě; bhagavat-upāsanā — uctíváním Nejvyššího Pána, Osobnosti Božství; upacita — Jeho dokonalým uspokojením; ati-puruṣa — nadlidský; prabhāvaḥ — vliv; tat — ten; anabhinandan — bez ocenění; samajavena — stejně mocným; rathena — na voze; jyotiḥ-mayena — zářícím; rajanīm — noc; api — také; dinam — den; kariṣyāmi — to učiním; iti — takto; sapta-kṛt — sedmkrát; vastaraṇim — přičemž přesně následoval oběžnou dráhu Slunce; anuparyakrāmat — objel; dvitīyaḥ — druhé; iva — jako; pataṅgaḥ — Slunce.

Překlad

Když král Priyavrata tak jedinečně vládl vesmíru, jednou v něm vyvolalo nespokojenost obíhání mocného boha Slunce. Bůh Slunce krouží na svém voze kolem hory Sumeru a osvětluje přitom všechny okolní planetární systémy. Když je však na severní straně hory, dopadá na jih méně světla, a když je na jihu, dopadá méně světla na sever. Králi Priyavratovi se tato situace nelíbila, a proto se rozhodl vytvořit denní světlo v té části vesmíru, kde byla noc. Na zářivém voze se vydal po oběžné dráze boha Slunce, a tak naplnil své předsevzetí. Takové úžasné činnosti mohl vykonat díky moci, kterou získal uctíváním Nejvyšší Osobnosti Božství.

Význam

Jedno bengálské pořekadlo říká, že někdo je tak mocný, že dokáže učinit noc dnem a den nocí. Je odvozené od jedinečné moci Mahārāje Priyavraty. Jeho činnosti ukazují, jak mocným ho učinilo uctívání Nejvyšší Osobnosti Božství. Pán Kṛṣṇa je známý jako Yogeśvara, vládce všech mystických sil. Bhagavad-gītā (18.78) uvádí, že všude tam, kde je přítomný vládce všech mystických sil (yatra yogeśvaraḥ kṛṣṇaḥ), je i vítězství, štěstí a všechny ostatní přednosti. Oddaná služba je velice mocná. Když oddaný dosáhne svého cíle, není to díky jeho vlastním mystickým silám, ale díky milosti vládce mystických sil, Pána Kṛṣṇy — Jeho milostí může oddaný dokázat úžasné věci, které si ani ten nejmocnější vědec nedokáže představit.

Popis v tomto verši svědčí o tom, že Slunce se pohybuje. Podle moderních astronomů spočívá Slunce trvale na jednom místě, obklopené sluneční soustavou, ale zde se dozvídáme, že není nehybné — obíhá po své předurčené oběžné dráze. Tuto skutečnost dosvědčuje Brahma-saṁhitā (5.52): yasyājñayā bhramati saṁbhṛta-kāla-cakraḥ — Slunce obíhá po své pevně dané oběžné dráze v souladu s nařízením Nejvyšší Osobnosti Božství. Podle Jyotir Vedy, astronomické vědy ve védské literatuře, putuje Slunce šest měsíců po severní straně hory Sumeru a šest měsíců po její jižní straně. Na této planetě ze zkušenosti víme, že když je na severu léto, je na jihu zima, a naopak. Moderní materialističtí vědci někdy prohlašují, že znají všechny složky Slunce, ale vytvořit druhé Slunce jako Mahārāja Priyavrata nedovedou.

I když Mahārāja Priyavrata vytvořil velice mocný vůz, který zářil stejně jako Slunce, nechtěl s bohem Slunce nijak soupeřit, neboť vaiṣṇava se nikdy nesnaží odstranit jiného vaiṣṇavu, aby nastoupil na jeho místo. Jeho cílem bylo rozdávat v hmotném světě hojná požehnání. Śrīla Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura poznamenává, že v dubnu a květnu byly paprsky Priyavratova zářivého vozu příjemné jako záře Měsíce, zatímco v říjnu a listopadu poskytovalo toto Slunce jak ráno, tak i večer více tepla než sluneční svit. Krátce řečeno, Mahārāja Priyavrata byl nesmírně mocný a jeho činy šířily jeho moc do všech směrů.

5.1.31

Verš

ye vā u ha tad-ratha-caraṇa-nemi-kṛta-parikhātās te sapta sindhava āsan yata eva kṛtāḥ sapta bhuvo dvīpāḥ.

Synonyma

ye — to; vā u ha — jistě; tat-ratha — svého vozu; caraṇa — kol; nemi — obručemi; kṛta — vytvořil; parikhātāḥ — brázdy; te — ty; sapta — sedm; sindhavaḥ — oceánů; āsan — staly se; yataḥ — kvůli čemuž; eva — jistě; kṛtāḥ — byly vytvořené; sapta — sedm; bhuvaḥ — Bhū-maṇḍaly; dvīpāḥ — ostrovy.

Překlad

Když Priyavrata jel na svém voze za Sluncem, obruče jeho kol po sobě zanechaly otisky, které se později staly sedmi oceány, a rozdělily tak planetární systém zvaný Bhū-maṇḍala na sedm ostrovů.

Význam

Planety ve vesmíru jsou také někdy nazývány “ostrovy”. Známe různé ostrovy v oceánu, a podobně různé planety, které se dělí do čtrnácti lok, jsou ostrovy v oceánu prostoru. Svou jízdou za Sluncem vytvořil Priyavrata sedm různých oceánů a planetárních soustav, které se dohromady označují jako Bhū-maṇḍala či Bhūloka. V Gāyatrī mantře recitujeme oṁ bhūr bhuvaḥ svaḥ tat savitur vareṇyam. Nad planetárním systémem Bhūloka je Bhuvarloka a nad ní je nebeský planetární systém Svargaloka. Těm všem vládne bůh Slunce Savitā. Když hned po časném ranním vstávání pronášíme Gāyatrī mantru, uctíváme tím boha Slunce.

5.1.32

Verš

jambū-plakṣa-śālmali-kuśa-krauñca-śāka-puṣkara-saṁjñās teṣāṁ parimāṇaṁ pūrvasmāt pūrvasmād uttara uttaro yathā-saṅkhyaṁ dvi-guṇa-mānena bahiḥ samantata upakḷptāḥ.

Synonyma

jambū — Jambū; plakṣa — Plakṣa; śālmali — Śālmali; kuśa — a Kuśa; krauñca — Krauñca; śāka — Śāka; puṣkara — Puṣkara; saṁjñāḥ — známé jako; teṣām — jejich; parimāṇam — rozměr; pūrvasmāt pūrvasmāt — od předchozího; uttaraḥ uttaraḥ — následující; yathā — podle; saṅkhyam — počet; dvi-guṇa — dvakrát tolik; mānena — s mírou; bahiḥ — vně; samantataḥ — dokola; upakḷptāḥ — vytvořené.

Překlad

Tyto ostrovy se jmenují Jambū, Plakṣa, Śālmali, Kuśa, Krauñca, Śāka a Puṣkara. Každý z nich je široký dvakrát tolik co předcházející a je obklopen nějakou tekutinou, za níž se nachází další ostrov.

Význam

Každý oceán v každé planetární soustavě obsahuje jiný druh tekutiny. Jejich rozmístění vysvětluje další verš.

5.1.33

Verš

kṣārodekṣu-rasoda-suroda-ghṛtoda-kṣīroda-dadhi-maṇḍoda-śuddhodāḥ sapta jaladhayaḥ sapta dvīpa-parikhā ivābhyantara-dvīpa-samānā ekaikaśyena yathānupūrvaṁ saptasv api bahir dvīpeṣu pṛthak parita upakalpitās teṣu jambv-ādiṣu barhiṣmatī-patir anuvratānātmajān āgnīdhredhmajihva-yajñabāhu-hiraṇyareto-ghṛtapṛṣṭha-medhātithi-vītihotra-saṁjñān yathā-saṅkhyenaikaikasminn ekam evādhi-patiṁ vidadhe.

Synonyma

kṣāra — sůl; uda — voda; ikṣu-rasa — tekutý výtažek z cukrové třtiny; uda — voda; surā — likér; uda — voda; ghṛta — přečištěné máslo; uda — voda; kṣīra — mléko; uda — voda; dadhi-maṇḍa — emulgovaný jogurt; uda — voda; śuddha-udāḥ — a pitná voda; sapta — sedm; jala-dhayaḥ — oceánů; sapta — sedm; dvīpa — ostrovů; parikhāḥ — brázdy; iva — jako; abhyantara — vnitřní; dvīpa — ostrovy; samānāḥ — rovné; eka-ekaśyena — jeden po druhém; yathā-anupūrvam — v chronologickém pořadí; saptasu — sedm; api — i když; bahiḥ — vně; dvīpeṣu — na ostrovech; pṛthak — oddělené; paritaḥ — dokola; upakalpitāḥ — umístěné; teṣu — na nich; jambū-ādiṣu — počínaje ostrovem Jambū; barhiṣmatī — Barhiṣmatī; patiḥ — manžel; anuvratān — jenž se skutečně řídili zásadami svého otce; ātma-jān — syny; āgnīdhra-idhmajihva-yajñabāhu-hiraṇyaretaḥ-ghṛtapṛṣṭha-medhātithi-vītihotra-saṁjñān — se jmény Āgnīdhra, Idhmajihva, Yajñabāhu, Hiraṇyaretā, Ghṛtapṛṣṭha, Medhātithi a Vītihotra; yathā-saṅkhyena — stejného počtu; eka-ekasmin — na každém ostrově; ekam — jednoho; eva — jistě; adhi-patim — králem; vidadhe — učinil.

Překlad

První oceán obsahuje slanou vodu, druhý šťávu z cukrové třtiny, třetí likér, čtvrtý přečištěné máslo, pátý mléko, šestý emulgovaný jogurt a sedmý sladkou, pitnou vodu. Všechny ostrovy jsou jimi zcela obklopené a každý oceán je stejně široký jako ostrov, kolem kterého se rozprostírá. Mahārāja Priyavrata, manžel královny Barhiṣmatī, svěřil vládu nad jednotlivými ostrovy svým synům — Āgnīdhrovi, Idhmajihvovi, Yajñabāhuovi, Hiraṇyaretovi, Ghṛtapṛṣṭhovi, Medhātithimu a Vītihotrovi. Všichni se tak stali na pokyn svého otce králi.

Význam

Všechny dvīpy (ostrovy) obklopují různé oceány a zde je řečeno, že každý oceán je stejně široký jako ostrov, kolem kterého se rozprostírá. Délka oceánů se ovšem nemůže rovnat délce ostrovů. Podle Vīrarāghavy Ācāryi je první ostrov široký 100 000 yojanů. Jeden yojan se rovná 12,8 kilometrů, a šířka prvního ostrova je tedy vypočítána na 1 280 000 kilometrů. Šířka vodní plochy, která ho obklopuje, je stejná, ale její délka je nutně jiná.

5.1.34

Verš

duhitaraṁ corjasvatīṁ nāmośanase prāyacchad yasyām āsīd devayānī nāma kāvya-sutā.

Synonyma

duhitaram — dceru; ca — také; ūrjasvatīm — Ūrjasvatī; nāma — jménem; uśanase — velkému mudrci Uśanovi (Śukrācāryovi); prāyacchat — dal; yasyām — komu; āsīt — byla; devayānī — Devayānī; nāma — jménem; kāvya-sutā — dcera Śukrācāryi.

Překlad

Poté král Priyavrata provdal svou dceru Ūrjasvatī za Śukrācāryu, který s ní zplodil dceru, jež dostala jméno Devayānī.

5.1.35

Verš

naivaṁ-vidhaḥ puruṣa-kāra urukramasya
puṁsāṁ tad-aṅghri-rajasā jita-ṣaḍ-guṇānām
citraṁ vidūra-vigataḥ sakṛd ādadīta
yan-nāmadheyam adhunā sa jahāti bandham

Synonyma

na — ne; evam-vidhaḥ — takto; puruṣa-kāraḥ — osobní vliv; uru-kramasya — Nejvyššího Pána, Osobnosti Božství; puṁsām — oddaných; tat-aṅghri — Jeho lotosových nohou; rajasā — prachem; jita-ṣaṭ-guṇānām — kteří překonali vliv šesti druhů hmotných utrpení; citram — úžasný; vidūra-vigataḥ — člověk páté třídy, nedotknutelný; sakṛt — jen jednou; ādadīta — pronese-li; yat — Jehož; nāmadheyam — svaté jméno; adhunā — okamžitě; saḥ — on; jahāti — zbaví se; bandham — hmotných pout.

Překlad

Můj milý králi, oddaný, který přijal útočiště v prachu z lotosových nohou Pána, může překonat vliv šesti druhů hmotných utrpení — hladu, žízně, nářku, iluze, stáří a smrti — a přemoci mysl a pět smyslů. Pro čistého oddaného to neznamená nic úžasného, neboť i člověk, který nepatří do žádné ze čtyř tříd (nedotknutelný), se okamžitě zbaví pout hmotné existence, pronese-li byť jen jednou svaté jméno Pána.

Význam

Śukadeva Gosvāmī vyprávěl Mahārājovi Parīkṣitovi o činnostech krále Priyavraty, a jelikož král mohl o těchto úžasných, neobyčejných činnostech pochybovat, Śukadeva Gosvāmī ho ujistil: “Můj milý králi, nepochybuj o Priyavratových úžasných činnostech. Pro oddaného Nejvyšší Osobnosti Božství je možné cokoliv, neboť Pán se také nazývá Urukrama.” Urukrama je jméno Pána Vāmanadeva, Jehož úžasným činem bylo to, že třemi Svými kroky zabral všechny tři světy. Pán Vāmanadeva požádal Mahārāje Baliho o tři kroky země, a když Mu je Mahārāja Bali přislíbil, Pán okamžitě dvěma kroky pokryl celý svět a při třetím položil nohu na Baliho hlavu. Śrī Jayadeva Gosvāmī říká:

chalayasi vikramaṇe balim adbhuta-vāmana
pada-nakha-nīra-janita-jana-pāvana
keśava dhṛta-vamāna-rūpa jaya jagadīśa hare

“Sláva Pánu Keśavovi, který přijal podobu trpaslíka. Ó Pane vesmíru, Jenž zbavuješ oddané všeho nepříznivého! Ó úžasný Vāmanadevo! Svými kroky jsi obelstil velkého démona Baliho Mahārāje. Voda, která se dotkla nehtů Tvých lotosových nohou, když jsi prorazil obal vesmíru, očišťuje v podobě řeky Gangy všechny živé bytosti.”

Jelikož je Nejvyšší Pán všemocný, může dělat věci, které obyčejnému člověku připadají úžasné. Také oddaný, který přijal útočiště u lotosových nohou Pána, může milostí prachu z těchto lotosových nohou dělat úžasné, pro obyčejného člověka nepředstavitelné věci. Caitanya Mahāprabhu nás proto učí přijmout útočiště u Pánových lotosových nohou:

ayi nanda-tanuja kiṅkaraṁ
patitaṁ māṁ viṣame bhavāṁbudhau
kṛpayā tava pāda-paṅkaja-
sthita-dhūlī-sadṛśaṁ vicintaya

“Ó synu Nandy Mahārāje, jsem Tvůj věčný služebník, ale přesto jsem z nějakého důvodu spadl do oceánu zrození a smrti. Vyzdvihni mě prosím z tohoto oceánu smrti a umísti mě jako jeden z atomů ke Tvým lotosovým nohám.” Pán Caitanya nás učí, abychom se snažili přijít do styku s prachem z lotosových nohou Pána, neboť tak nepochybně dosáhneme veškerého úspěchu.

Kvůli hmotnému tělu znepokojuje každou živou bytost v hmotném světě ṣaḍ-guṇa, šest druhů utrpení — hlad, žízeň, nářek, iluze, invalidita a smrt. Další ṣaḍ-guṇa je mysl a pět smyslových orgánů. I caṇḍāla, nedotknutelný, se okamžitě zbaví hmotného otroctví, pronese-li svaté jméno Pána byť jen jednou — o oddaném světci ani nemluvě. Kastovní brāhmaṇové někdy tvrdí, že člověka nelze přijmout jako brāhmaṇu, dokud nezmění tělo — prohlašují, že jelikož je současné tělo výsledkem jednání v minulosti, narodí se ten, kdo jednal jako brāhmaṇa, v bráhmanské rodině. Bez takového bráhmanského těla tedy podle nich nelze nikoho přijmout za brāhmaṇu. Zde je však řečeno, že i vidūra-vigata, caṇḍāla (člověk páté třídy, nedotknutelný) je osvobozen, když byť jen jednou pronese svaté jméno. Je osvobozen v tom smyslu, že okamžitě změní tělo. Sanātana Gosvāmī to potvrzuje:

yathā kāñcanatāṁ yāti
kāṁsyaṁ rasa-vidhānataḥ
tathā dīkṣā-vidhānena
dvijatvaṁ jāyate nṛṇām

Je-li člověk, byť i caṇḍāla, zasvěcen čistým oddaným do zpívání svatého jména Pána, jeho tělo se následováním pokynů duchovního mistra mění. I když to není vidět, musíme na základě autoritativních výroků śāster tuto skutečnost přijmout. To je třeba pochopit bez argumentace. Tento verš jasně říká: sa jahāti bandham — “Zbaví se svých hmotných pout.” Tělo je symbolem hmotných pout, která odpovídají naší karmě. I když někdy není vidět změny hrubohmotného těla, zpívání svatého jména Nejvyššího Pána okamžitě změní jemnohmotné tělo, a díky tomu je živá bytost ihned osvobozená z hmotného otroctví. Změny hrubohmotného těla se ostatně řídí jemnohmotným tělem. Po zničení současného hrubého těla přenáší jemné tělo živou bytost do dalšího hrubého těla. V jemném těle převládá mysl, a je-li neustále pohroužená ve vzpomínání na činnosti či lotosové nohy Pána, je zřejmé, že takový oddaný již změnil své současné tělo a očistil se. Nelze tedy vyvrátit tvrzení, že i caṇḍāla nebo jakákoliv pokleslá osoba nízkého původu se může stát brāhmaṇou jednoduše přijetím autorizovaného zasvěcení.

5.1.36

Verš

sa evam aparimita-bala-parākrama ekadā tu devarṣi-caraṇānuśayanānu-patita-guṇa-visarga-saṁsargeṇānirvṛtam ivātmānaṁ manyamāna ātma-nirveda idam āha.

Synonyma

saḥ — on (Mahārāja Priyavrata); evam — takto; aparimita — nemající obdoby; bala — síla; parākramaḥ — jehož vliv; ekadā — jednou; tu — tehdy; deva-ṛṣi — velkého světce Nārady; caraṇa-anuśayana — odevzdávající se lotosovým nohám; anu — poté; patita — pokleslý; guṇa-visarga — s hmotnými záležitostmi (výtvory tří kvalit hmotné přírody); saṁsargeṇa — spojením; anirvṛtam — nespokojený; iva — jako; ātmānam — sám sebe; manyamānaḥ — takto považoval; ātma — sebe; nirvedaḥ — s odříkáním; idam — toto; āha — řekl.

Překlad

Mahārāja Priyavrata si užíval hmotného bohatství a jeho síla a vliv byly neomezené. Jednou začal uvažovat o tom, že se již před časem odevzdal velkému světci Nāradovi a byl na cestě vědomí Kṛṣṇy, ale znovu se nějak zapletl do hmotných činností. Jeho mysl zneklidněla a začal hovořit v náladě odříkání.

Význam

Ve Śrīmad-Bhāgavatamu (1.5.17) je řečeno:

tyaktvā sva-dharmaṁ caraṇāmbujaṁ harer
bhajann apakvo 'tha patet tato yadi
yatra kva vābhadram abhūd amuṣya kiṁ
ko vārtha āpto 'bhajatāṁ sva-dharmataḥ

“Ten, kdo opustil své hmotné povinnosti, aby se zapojil do oddané služby Pánu, může někdy v nezralém stádiu poklesnout, ale přesto mu nehrozí nebezpečí neúspěchu. Zato neoddaný nic nezíská, ani když je plně zaměstnán svými předepsanými povinnostmi.” Pokud člověk nějakým způsobem dosáhne útočiště u velkého vaiṣṇavy, začne ze sentimentu nebo na základě realizace praktikovat vědomí Kṛṣṇy a časem kvůli nezralému chápání poklesne, není ve skutečnosti pokleslý, neboť jeho jednání ve vědomí Kṛṣṇy je trvalým kladem. Když tedy poklesne, jeho pokrok se může na nějaký čas pozastavit, ale v příhodném okamžiku se znovu projeví. I když Priyavrata Mahārāja sloužil podle pokynů Nārady Muniho, které byly určeny pro návrat domů, zpátky k Bohu, vrátil se na žádost svého otce k hmotným činnostem. Časem se však milostí jeho duchovního mistra, Nārady, jeho vědomí služby Kṛṣṇovi znovu probudilo.

Bhagavad-gītā (6.41) uvádí: śucīnāṁ śrīmatāṁ gehe yoga-bhraṣṭo 'bhijāyate. Tomu, kdo poklesne z procesu bhakti-yogy, je znovu nabídnuto bohatství polobohů, a když si tohoto hmotného bohatství užije, dostane příležitost narodit se ve vznešené rodině čistého brāhmaṇy nebo v bohaté rodině, aby měl možnost obnovit své vědomí Kṛṣṇy. K tomu skutečně došlo v životě Mahārāje Priyavraty, jenž je znamenitým příkladem této pravdy. Časem již netoužil užívat si hmotného bohatství, manželky, království a synů — chtěl se toho všeho zříci. Śukadeva Gosvāmī tedy v tomto verši — poté, co popsal hmotné bohatství Mahārāje Priyavraty — popisuje jeho sklon k odříkání.

Slova devarṣi-caraṇānuśayana vyjadřují, že Mahārāja Priyavrata, který se plně odevzdal velkému mudrci, devarṣimu Nāradovi, striktně následoval pod jeho vedením všechny metody a usměrňující zásady oddané služby. Śrīla Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura o striktním následování usměrňujících zásad říká: daṇḍavat-praṇāmās tān anupatitaḥ. Student dělá pokrok, skládá-li duchovnímu mistrovi okamžitě poklony (daṇḍavat) a následuje-li striktně jeho pokyny. Mahārāja Priyavrata toto vše pravidelně vykonával.

Dokud je živá bytost v hmotném světě, podléhá vlivu kvalit hmotné přírody (guṇa-visarga). To, že Mahārāja Priyavrata vlastnil veškeré hmotné bohatství, ho neosvobozovalo od hmotného vlivu. Hmotný vliv se v tomto světě vztahuje na chudáka i na boháče, protože jak bohatství, tak chudoba jsou výtvory kvalit hmotné přírody. To uvádí Bhagavad-gītā (3.27): prakṛteḥ kriyamāṇāni guṇaiḥ karmāṇi sarvaśaḥ. Hmotná příroda nám dává možnosti pro hmotný požitek podle toho, jaké hmotné kvality získáme.

5.1.37

Verš

aho asādhv anuṣṭhitaṁ yad abhiniveśito ’ham indriyair avidyā-racita-viṣama-viṣayāndha-kūpe tad alam alam amuṣyā vanitāyā vinoda-mṛgaṁ māṁ dhig dhig iti garhayāṁ cakāra.

Synonyma

aho — běda; asādhu — nedobré; anuṣṭhitam — vykonával; yat — protože; abhiniveśitaḥ — zcela pohroužený; aham — já; indriyaiḥ — pro smyslový požitek; avidyā — nevědomostí; racita — učiněno; viṣama — způsobující neštěstí; viṣaya — uspokojování smyslů; andha-kūpe — v temné studni; tat — to; alam — bezvýznamné; alam — nedůležité; amuṣyāḥ — té; vanitāyāḥ — manželky; vinoda-mṛgam — jako tančící opice; mām — mně; dhik — zatracen; dhik — zatracen; iti — takto; garhayām — kritiku; cakāra — činil.

Překlad

Král začal sám sebe kritizovat: Běda, hanba mi za mé uspokojování smyslů! Poklesl jsem a zabředl do hmotného požitku, který je totéž co zakrytá studna. To stačí! Již si nebudu více užívat — vždyť jsem se stal jen tančící opicí v rukách své ženy. Jsem zatracen!

Význam

Mahārāja Priyavrata nám svým chováním ukazuje, jak zavrženíhodný je rozvoj hmotného poznání. Vykonal tak úžasné věci — stvořil druhé slunce, které svítilo v noci, a jeho vůz byl tak rozměrný, že jeho kola dala vzniknout nedozírným oceánům. Tyto činnosti jsou natolik ohromující, že si moderní vědci něco takového nedovedou ani představit. Mahārāja Priyavrata jednal po hmotné stránce úžasným způsobem, ale zatratil své jednání, jelikož se týkalo smyslového požitku, neboť vládl svému království a tančil podle pokynů své krásné ženy. Zamyslíme-li se nad tímto příkladem Mahārāje Priyavraty, můžeme pochopit, jak degradovaná je moderní civilizace, která usiluje o materialistický rozvoj. Moderní takzvaní vědci a další materialisté si velice libují, že dovedou konstruovat velké mosty, cesty a stroje, ale tyto činnosti nejsou ve srovnání s činnostmi Mahārāje Priyavraty ničím. Jestliže mohl zatratit sám sebe Mahārāja Priyavrata, přestože jeho jednání bylo tak úžasné, jak zatracení jsme potom my v našem takzvaném rozvoji materialistické civilizace?! Můžeme usoudit, že takový rozvoj se nijak netýká problémů živé bytosti zapletené v tomto hmotném světě. Moderní člověk bohužel nechápe, jak je zapleten a zatracen, a neví ani, jaké tělo bude mít v příštím životě. Z duchovního hlediska jsou velké království, krásná manželka a úžasné hmotné činnosti překážkami v pokroku. Mahārāja Priyavrata upřímně sloužil velkému mudrci Nāradovi — i když tedy přijal hmotné bohatství, nemohlo ho to od jeho úkolu odvést a opět vyvinul vědomí Kṛṣṇy. Bhagavad-gītā potvrzuje:

nehābhikrama-nāśo 'sti
pratyavāyo na vidyate
svalpam apy asya dharmasya
trāyate mahato bhayāt

“V oddané službě neexistuje ztráta či úbytek a i malá služba vykonaná s oddaností stačí k tomu, aby člověka zachránila před největším nebezpečím.” (Bg. 2.40) Projevit takové odříkání jako Mahārāja Priyavrata je možné jedině milostí Nejvyšší Osobnosti Božství. Když jsou lidé mocní nebo mají krásnou manželku, krásný domov a hmotnou popularitu, obvykle se čím dál více se zaplétají. Priyavrata Mahārāja však prošel úplnou přípravou u velkého mudrce Nārady a obnovil své vědomí Kṛṣṇy navzdory všem překážkám.

5.1.38

Verš

para-devatā-prasādādhigatātma-pratyavamarśenānupravṛttebhyaḥ putrebhya imāṁ yathā-dāyaṁ vibhajya bhukta-bhogāṁ ca mahiṣīṁ mṛtakam iva saha mahā-vibhūtim apahāya svayaṁ nihita-nirvedo hṛdi gṛhīta-hari-vihārānubhāvo bhagavato nāradasya padavīṁ punar evānusasāra.

Synonyma

para-devatā — Nejvyšší Osobnosti Božství; prasāda — milostí; adhigata — získal; ātma-pratyavamarśena — seberealizací; anupravṛttebhyaḥ — kteří důsledně kráčejí jeho cestou; putrebhyaḥ — svým synům; imām — tuto Zemi; yathā-dāyam — přesně podle dědického práva; vibhajya — rozdělil; bhukta-bhogām — se kterou si užíval mnoha způsoby; ca — také; mahiṣīm — královnu; mṛtakam iva — jako mrtvé tělo; saha — s; mahā-vibhūtim — velké bohatství; apahāya — opustil; svayam — sám; nihita — začal dokonale praktikovat; nirvedaḥ — odříkání; hṛdi — v srdci; gṛhīta — přijal; hari — Nejvyšší Osobnosti Božství; vihāra — zábavy; anubhāvaḥ — s takovým postojem; bhagavataḥ — velkého světce; nāradasya — světce Nārady; padavīm — postavení; punaḥ — znovu; eva — jistě; anusasāra — začal následovat.

Překlad

Milostí Nejvyšší Osobnosti Božství přišel Mahārāja Priyavrata znovu k rozumu. Rozdělil všechno své pozemské vlastnictví mezi své poslušné syny, vzdal se všeho včetně manželky, se kterou si užíval tolik smyslového požitku, i svého velkého, bohatého království a zcela se zřekl veškeré připoutanosti. Jeho očištěné srdce se stalo místem zábav Nejvyšší Osobnosti Božství. Tak se dokázal vrátit na cestu vědomí Kṛṣṇy, duchovního života, a znovu zaujmout postavení, které v minulosti získal milostí velkého světce Nārady.

Význam

Śrī Caitanya Mahāprabhu prohlásil ve Své Śikṣāṣṭace: ceto-darpaṇa-mārjanaṁ bhava-mahādāvāgni-nirvāpaṇam — jakmile je naše srdce očištěné, planoucí oheň hmotné existence je okamžitě uhašen. Naše srdce jsou určena k zábavám Nejvyšší Osobnosti Božství; to znamená, že bychom si měli být plně vědomi Kṛṣṇy a myslet na Něho, jak Sám doporučuje (man-manā bhava mad-bhakto mad-yājī māṁ namaskuru). To by měl být náš jediný zájem. Člověk s nečistým srdcem nemůže myslet na transcendentální zábavy Nejvyššího Pána, ale pokud dokáže znovu do svého srdce umístit Nejvyšší Osobnost Božství, velice snadno získá kvalifikace potřebné k tomu, aby se mohl zříci hmotné připoutanosti. Māyāvādští filozofové, yogīni a jñānī se snaží vzdát se tohoto hmotného světa jednoduše tím, že prohlašují: brahma satyaṁ jagan mithyā — “Tento svět je falešný. Nepřináší žádný užitek. Vstupme do Brahmanu.” Takové teoretické poznání nám nepomůže. Věříme-li, že Brahman je skutečná pravda, pak musíme vložit do svých srdcí lotosové nohy Śrī Kṛṣṇy, jak to učinil Mahārāja Ambarīṣa (sa vai manaḥ kṛṣṇa-padāravindayoḥ). Musíme v srdci pevně ustanovit lotosové nohy Pána — potom získáme sílu osvobodit se z hmotného zapletení.

Mahārāja Priyavrata se dokázal zříci svého bohatého království a zřekl se také společnosti své krásné ženy, jako kdyby byla mrtvým tělem. O manželku, jejíž tělo je mrtvé, se muž přestane zajímat, ať je sebekrásnější a její tělesné rysy sebepřitažlivější. Krásnou ženu velebíme kvůli jejímu tělu, ale když ho opustí duše, již není pro žádného chtivého muže zajímavé. Mahārāja Priyavrata byl milostí Pána tak silný, že i když byla jeho krásná žena naživu, dokázal se vzdát její společnosti, stejně jako je člověk nucen se jí vzdát, když manželka zemře. Śrī Caitanya Mahāprabhu řekl:

na dhanaṁ na janaṁ na sundarīṁ
kavitāṁ vā jagadīśa kāmaye
mama janmani janmanīśvare
bhavatād bhaktir ahaitukī tvayi

“Ó všemocný Pane, netoužím po bohatství, krásných ženách, ani nechci mít žádné stoupence. Toužím jedině po bezpříčinné oddané službě Tobě zrození za zrozením.” Pro toho, kdo si přeje pokročit v duchovním životě, jsou připoutanost k hmotnému bohatství a ke krásné manželce dvěma velkými překážkami. Tato pouta jsou považována za ještě horší než sebevražda. Každý, kdo chce překonat hmotnou nevědomost, se tedy musí milostí Kṛṣṇy zbavit připoutanosti k ženám a penězům. Když se Mahārāja Priyavrata těchto pout zcela zbavil, mohl znovu nerušeně následovat pokyny velkého mudrce Nārady.

5.1.39

Verš

tasya ha vā ete ślokāḥ —
priyavrata-kṛtaṁ karma
ko nu kuryād vineśvaram
yo nemi-nimnair akaroc
chāyāṁ ghnan sapta vāridhīn

Synonyma

tasya — jeho; ha vā — jistě; ete — všechny tyto; ślokāḥ — verše; priyavrata — králem Priyavratou; kṛtam — vykonané; karma — činnosti; kaḥ — kdo; nu — pak; kuryāt — může vykonat; vinā — než; īśvaram — Nejvyšší Osobnost Božství; yaḥ — ten, kdo; nemi — obručemi kol svého vozu; nimnaiḥ — otisky; akarot — učinil; chāyām — temnotu; ghnan — rozptýlil; sapta — sedm; vāridhīn — oceánů.

Překlad

Činnosti Mahārāje Priyavraty popisuje mnoho slavných veršů:

Význam

“Nikdo jiný než Nejvyšší Osobnost Božství by nemohl vykonat to, co Mahārāja Priyavrata, který odstranil temnotu noci a obručemi svého velkého vozu vyhloubil sedm oceánů.”

Činnosti Mahārāje Priyavraty popisuje mnoho jedinečných veršů, které jsou slavné po celém světě. Priyavrata je tak oslavovaný, že jeho činnosti jsou přirovnávány k činnostem Nejvyšší Osobnosti Božství. Někdy je upřímný služebník a oddaný Pána rovněž označován jako bhagavān — je tomu tak v případě Śrī Nārady Muniho a občas také Pána Śivy a Vyāsadeva. Tento titul, bhagavān, je někdy milostí Pána udělen čistému oddanému, aby si ho lidé vysoce vážili. Právě takovým oddaným byl Mahārāja Priyavrata.

5.1.40

Verš

bhū-saṁsthānaṁ kṛtaṁ yena
sarid-giri-vanādibhiḥ
sīmā ca bhūta-nirvṛtyai
dvīpe dvīpe vibhāgaśaḥ

Synonyma

bhū-saṁsthānam — situace na Zemi; kṛtam — učiněná; yena — kým; sarit — řekami; giri — kopci a horami; vana-ādibhiḥ — lesy atd.; sīmā — hranice; ca — také; bhūta — různých národů; nirvṛtyai — aby ukončil boje; dvīpe dvīpe — na různých ostrovech; vibhāgaśaḥ — odděleně.

Překlad

“Pro ukončení sporů mezi různými národy vyznačil hranice podél řek, na hřebenech hor a při okrajích lesů, aby nikdo neoprávněně nevstupoval na cizí území.”

Význam

Lidé dodnes následují příklad Mahārāje Priyavraty ve vymezování hranic států. Jak je zde naznačeno, různým druhům lidí je dáno obývat různá území, která jsou zde označena jako ostrovy, a za tím účelem je třeba stanovit pomocí řek, lesů a pohoří jejich hranice. To je rovněž uvedeno ve vztahu k Mahārājovi Pṛthuovi, který se narodil z mrtvého těla svého otce prostřednictvím zákroku velkých mudrců. Otec Mahārāje Pṛthua byl velice hříšný, a proto se z jeho mrtvého těla nejprve narodil černý muž jménem Niṣāda. Rase Naiṣāda bylo dáno žít v lese, protože se jedná o rozené zloděje a ničemy. Zvířatům je dáno žít v různých lesích a horách a lidé, kteří jsou jako zvířata, mají osudem určeno žít rovněž na takových místech. Člověk nemůže dosáhnout úrovně civilizovaného života, dokud nedospěje k vědomí Kṛṣṇy, neboť příroda mu předurčila žít v situaci, která odpovídá jeho karmě a stykům s hmotnými kvalitami (guṇami). Jestliže lidé chtějí žít v souladu a míru, musí začít rozvíjet vědomí Kṛṣṇy, neboť dokud jsou pohrouženi v tělesném pojetí života, nemohou dospět na nejvyšší úroveň. Mahārāja Priyavrata rozdělil povrch Země na různé ostrovy, aby každá skupina lidí mohla žít v klidu a nepotýkat se s druhými. Moderní představa národní příslušnosti se postupně vyvinula z rozdělení, které vytvořil Mahārāja Priyavrata.

5.1.41

Verš

bhaumaṁ divyaṁ mānuṣaṁ ca
mahitvaṁ karma-yogajam
yaś cakre nirayaupamyaṁ
puruṣānujana-priyaḥ

Synonyma

bhaumam — nižších planet; divyam — nebeských; mānuṣam — lidských bytostí; ca — také; mahitvam — veškeré bohatství; karma — plodonosnými činnostmi; yoga — mystickou silou; jam — zrozené; yaḥ — ten, kdo; cakre — učinil; niraya — s peklem; aupamyam — srovnání či rovnost; puruṣa — Nejvyšší Osobnosti Božství; anujana — oddanému; priyaḥ — velice drahý.

Překlad

“Jakožto velkému následovníkovi a oddanému mudrce Nārady mu všechno bohatství, které získal prostřednictvím plodonosných činností a mystických sil — ať už na nižším či nebeském planetárním systému nebo v lidské společnosti — připadalo jako peklo.”

Význam

Śrīla Rūpa Gosvāmī řekl, že oddaný je v tak vznešeném postavení, že nepovažuje žádné hmotné bohatství za hodné vlastnictví. Na Zemi, nebeských planetách, a dokonce i na nižším planetárním systému zvaném Pātāla, existují různé druhy bohatství. Oddaný však ví, že všechny jsou hmotné, a proto o ně nemá zájem. Bhagavad-gītā uvádí: paraṁ dṛṣṭvā nivartate. Někdy se yogīni a jñānī dobrovolně zříkají všeho hmotného bohatství, aby praktikovali svůj systém osvobození a okusili duchovní blaženost. Často však poklesnou, protože takové umělé odříkání nemá dlouhého trvání. Je třeba získat vyšší chuť duchovního života — pak je možné se hmotného bohatství vzdát. Mahārāja Priyavrata již okusil duchovní blaženost, a proto neměl zájem o nic, čeho lze dosáhnout na nižším, vyšším či středním planetárním systému.

Takto končí Bhaktivedantovy výklady k první kapitole pátého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Činnosti Mahārāje Priyavraty”.

KAPITOLA DRUHÁ

Činnosti Mahārāje Āgnīdhry

5.2.1

Verš

śrī-śuka uvāca
evaṁ pitari sampravṛtte tad-anuśāsane vartamāna āgnīdhro jambūdvīpaukasaḥ prajā aurasavad dharmāvekṣamāṇaḥ paryagopāyat.

Synonyma

śrī-śukaḥ — Śrī Śukadeva Gosvāmī; uvāca — pravil; evam — takto; pitari — když jeho otec; sampravṛtte — vydal se cestou osvobození; tat-anuśāsane — na jeho nařízení; vartamānaḥ — umístěný; āgnīdhraḥ — král Āgnīdhra; jambū-dvīpa-okasaḥ — obyvatelé Jambūdvīpu; prajāḥ — občané; aurasa-vat — jako kdyby byli jeho synové; dharma — náboženské zásady; avekṣamāṇaḥ — striktně dodržoval; paryagopāyat — dokonale chránil.

Překlad

Śrī Śukadeva Gosvāmī pokračoval: Poté, co se Mahārāja Priyavrata vydal cestou duchovního života a podrobil se askezi, král Āgnīdhra se zcela podřídil příkazu svého otce. Striktně dodržoval náboženské zásady a dokonale chránil obyvatele Jambūdvīpu, jako kdyby byli jeho vlastními syny.

Význam

Mahārāja Āgnīdhra plnil pokyn svého otce, Mahārāje Priyavraty, a vládl obyvatelům Jambūdvīpu podle náboženských zásad. Tyto zásady jsou pravým opakem moderních zásad bezbožnosti. Zde je jasně řečeno, že král chránil občany stejně, jako otec chrání své vlastní děti. Také je zde popsáno, jakým způsobem vládl: dharmāvekṣamāṇaḥ—striktně podle náboženských zásad. Výkonná hlava státu má povinnost dohlížet, aby občané přísně dodržovali náboženské zásady. Védské náboženské zásady začínají u varṇāśrama-dharmy, povinností v rámci čtyř vareṇ a čtyř āśramů. Dharma se vztahuje na zásady dané Nejvyšší Osobností Božství. První zásadou dharmy neboli náboženství je plnit povinnosti příslušející čtyřem třídám, jak Nejvyšší Pán nařídil. Společnost se má dělit podle vlastností a činností lidí na brāhmaṇy, kṣatriye, vaiśyi a śūdry a dále potom na brahmacārīny, gṛhasthy, vānaprasthy a sannyāsīny. Takové jsou náboženské zásady. Vůdčí představitel státu je povinen dohlížet, aby občané tyto zásady striktně dodržovali. Nemá jednat pouze oficiálně — měl by být jako otec, který je svým synům nakloněn za každé situace. Takový otec přísně dohlíží, zda jeho synové plní své povinnosti, a někdy je také trestá.

Situace ve věku Kali je v přímém sporu s výše uvedenými zásadami, neboť prezidenti a vůdčí výkonní představitelé pouze vybírají daně a o dodržování náboženských zásad se nestarají. Současní vládci naopak zavádějí hříšné činnosti všeho druhu — zvláště nedovolený sex, požívání omamných látek, zabíjení zvířat a hazardování. Tyto hříšné činnosti se nyní výrazně projevují v Indii. Ačkoliv ještě před sto lety byly tyto čtyři podoby hříšného života v indických rodinách přísně zakázané, nyní se dostávají do každé indické rodiny, a lidé proto již nedokáží dodržovat náboženské zásady. V protikladu se zásadami dávných králů se moderní stát zabývá pouze propagandou ohledně vybírání daní a již nenese zodpovědnost za duchovní blaho občanů. Stát je nyní k náboženským zásadám netečný. Śrīmad-Bhāgavatam předpovídá, že v Kali-yuze bude vláda vykonávat dasyu-dharmu, což jsou činnosti vlastní ničemům a zlodějům. Moderní vůdci státu jsou ničemové a zloději, kteří občany ožebračují, místo aby je chránili. Ničemové a zloději kradou bez ohledu na zákon, ale — jak praví Śrīmad-Bhāgavatam — v tomto věku Kali okrádají občany samotní zákonodárci. Další předpovědí — jejíž naplnění se již blíží — je, že kvůli hříšným činnostem občanů a vlády bude čím dál větší nedostatek deště. Postupně nastane naprosté sucho a neporoste žádné obilí. Lidé budou nuceni jíst jen maso a semena a mnoho poctivých, duchovně založených lidí bude nuceno opustit domovy, protože je bude příliš soužit sucho, daně a hladomor. Hnutí pro vědomí Kṛṣṇy je jedinou nadějí na záchranu světa před takovou zkázou. Jedná se o to nejvědečtější a nejautorizovanější hnutí, které slouží skutečnému blahu celé lidské společnosti.

5.2.2

Verš

sa ca kadācit pitṛloka-kāmaḥ sura-vara-vanitākrīḍācala-droṇyāṁ bhagavantaṁ viśva-sṛjāṁ patim ābhṛta-paricaryopakaraṇa ātmaikāgryeṇa tapasvy ārādhayāṁ babhūva.

Synonyma

saḥ — on (král Āgnīdhra); ca — také; kadācit — jednou; pitṛloka — planeta Pitṛloka; kāmaḥ — s touhou; sura-vara — velkých polobohů; vanitā — ženy; ākrīḍā — místo zábav; acala-droṇyām — v jednom údolí hory Mandara; bhagavantam — nejmocnějšího (Pána Brahmy); viśva-sṛjām — osobností, které stvořily tento vesmír; patim — vládce; ābhṛta — nashromáždil; paricaryā-upakaraṇaḥ — předměty pro uctívání; ātma — mysli; eka-agryeṇa — se soustředěnou pozorností; tapasvī — ten, kdo se podrobuje askezi; ārādhayām babhūva — začal uctívat.

Překlad

Mahārāja Āgnīdhra jednou uctíval Pána Brahmu — vládce těch, kdo mají na starosti hmotné stvoření — s touhou získat dokonalého syna a stát se obyvatelem Pitṛloky. Odebral se do údolí hory Mandara, kam chodí na procházky dívky z nebeských planet. Tam připravil květiny a další potřebné příslušenství a poté se podrobil tvrdé askezi a věnoval se uctívání.

Význam

Z krále se stal pitṛloka-kāma — začal toužit po přemístění na planetu jménem Pitṛloka. O Pitṛloce se zmiňuje Bhagavad-gītā (yānti deva-vratā devān pitṝn yānti pitṛ-vratāḥ). Aby se člověk na tuto planetu dostal, musí mít kvalifikované syny, kteří jsou schopni konat oběti Pánu Viṣṇuovi a poté nabízet zbytky svým předkům. Účelem obřadu śrāddha je potěšit Nejvyšší Osobnost Božství, Pána Viṣṇua, aby po Jeho uspokojení mohl obětující nabídnout prasādam svým předkům, a tak se postarat o jejich štěstí. Obyvateli Pitṛloky jsou obvykle stoupenci plodonosných činností (karma-kāṇḍīya), kteří se tam dostali díky svému zbožnému jednání. Mohou tam zůstat tak dlouho, dokud jim jejich potomci budou obětovat viṣṇu-prasādam. Každý se však musí po vyčerpání výsledků svých zbožných činností vrátit z nebeských planet, jako je Pitṛloka, zpátky na Zemi. To potvrzuje Bhagavad-gītā (9.21): kṣīṇe puṇye martya-lokaṁ viśanti — ti, kdo jednají zbožně, budou přemístěni na vyšší planety, ale když vyčerpají výsledky svého zbožného jednání, budou posláni zpět na Zemi.

Mahārāja Priyavrata byl velký oddaný. Jak tedy mohl zplodit syna, který toužil po přemístění na Pitṛloku? Pán Kṛṣṇa říká: pitṝn yānti pitṛ-vratāḥ — těm, kdo touží dospět na Pitṛloku, se jejich touha splní. Podobně yānti mad-yājino 'pi mām — ti, kdo si přejí být přemístěni na duchovní planety, Vaikuṇṭhaloky, se tam také mohou dostat. Jelikož byl Mahārāja Āgnīdhra synem vaiṣṇavy, měl se chtít dostat do duchovního světa, Vaikuṇṭhaloky. Proč tedy toužil po přemístění na Pitṛloku? V odpověď na to poznamenává Gosvāmī Giridhara, jeden z komentátorů Bhāgavatamu, že Āgnīdhra se narodil v době, kdy byl Mahārāja Priyavrata zaslepen chtivými touhami. To lze přijmout jako fakt, neboť synové získávají mentalitu podle situace v době jejich početí. Podle védského systému se proto před početím dítěte vykonává garbhādhāna-saṁskāra. Tento obřad připraví mentalitu otce takovým způsobem, že když umístí semeno do lůna své ženy, zplodí dítě, jehož mysl bude zcela prostoupená oddaností. V současné době se však žádné garbhādhāna-saṁskāry neprovádějí, a lidé proto obvykle plodí děti na popud chtíče. Zvláště v tomto věku Kali obřady garbhādhāna neexistují; každý holduje sexu se svou manželkou jako kočka nebo pes. Proto podle údajů śāster patří téměř všichni lidé tohoto věku do kategorie śūdrů. To, že Mahārāja Āgnīdhra toužil po přemístění na Pitṛloku, samozřejmě neznamená, že měl mentalitu śūdry — byl to kṣatriya.

Mahārāja Āgnīdhra se toužil dostat na Pitṛloku a k tomu potřeboval manželku, protože každý, kdo si přeje dospět na Pitṛloku, musí po sobě zanechat řádného syna, který mu bude každý rok obětovat piṇḍu neboli prasādam od Pána Viṣṇua. Mahārāja Āgnīdhra chtěl získat takového syna od manželky z rodiny polobohů, a proto se vydal uctívat Pána Brahmu na horu Mandara, kam ženy polobohů obvykle chodívají. V Bhagavad-gītě (4.12) je řečeno: kāṅkṣantaḥ karmaṇāṁ siddhiṁ yajanta iha devatāḥ—materialisté, kteří chtějí dosáhnout rychlých výsledků v hmotném světě, uctívají polobohy. Totéž potvrzuje Śrīmad-Bhāgavatam. Śrī-aiśvarya-prajepsavaḥ — ti, kdo touží po nádherných manželkách, velkém bohatství a mnoha synech, uctívají polobohy. Inteligentní oddaný se však nechce zaplétat do štěstí tohoto hmotného světa v podobě krásné manželky, hmotného bohatství a dětí; místo toho si přeje vrátit se okamžitě domů, zpátky k Bohu. Proto uctívá Nejvyšší Osobnost Božství, Viṣṇua.

5.2.3

Verš

tad upalabhya bhagavān ādi-puruṣaḥ sadasi gāyantīṁ pūrvacittiṁ nāmāpsarasam abhiyāpayām āsa.

Synonyma

tat — to; upalabhya — znal; bhagavān — nejmocnější; ādi-puruṣaḥ — první stvořená bytost tohoto vesmíru; sadasi — ve svém shromáždění; gāyantīm — tanečnici; pūrvacittim — Pūrvacitti; nāma — jménem; apsarasam — nebeskou tanečnici; abhiyāpayām āsa — seslal.

Překlad

Pán Brahmā, první a nejmocnější stvořená bytost tohoto vesmíru, znal touhu krále Āgnīdhry. Vybral tu nejlepší z tanečnic ve svém shromáždění, která se jmenovala Pūrvacitti, a poslal ji za králem.

Význam

V tomto verši jsou významná slova bhagavān ādi-puruṣaḥ. Bhagavān ādi-puruṣaḥ je Pán Kṛṣṇa. Govindam ādi-puruṣaṁ tam ahaṁ bhajāmi. Pán Kṛṣṇa je původní osoba. Arjuna Ho v Bhagavad-gītě oslovuje také jako původní osobu (puruṣam ādyam). Pán Kṛṣṇa se také nazývá Bhagavān. V tomto verši ovšem čteme, že výraz bhagavān ādi-puruṣaḥ se vztahuje na Brahmu. Důvod je ten, že Brahmā plně zastupuje Nejvyšší Osobnost Božství a je prvorozeným tvorem ve vesmíru. Pán Brahmā znal touhu Mahārāje Āgnīdhry, protože je stejně mocný jako Pán Viṣṇu. Stejně jako Pán Viṣṇu díky Svému postavení Paramātmy zná touhu každé živé bytosti, zná ji i Pán Brahmā, neboť ho Viṣṇu jako jeho prostředník informuje. O tom hovoří Śrīmad-Bhāgavatam (1.1.1): tene brahma hṛdā ya ādi-kavaye — Pán Viṣṇu Brahmu o všem informuje z hloubi jeho srdce. Jelikož Mahārāja Āgnīdhra uctíval právě Pána Brahmu, Brahmā byl potěšen a poslal Apsaru Pūrvacitti, aby ho uspokojila.

5.2.4

Verš

sā ca tad-āśramopavanam ati-ramaṇīyaṁ vividha-nibiḍa-viṭapi-viṭapa-nikara-saṁśliṣṭa-puraṭa-latārūḍha-sthala-vihaṅgama-mithunaiḥ procyamāna-śrutibhiḥ pratibodhyamāna-salila-kukkuṭa-kāraṇḍava-kalahaṁsādibhir vicitram upakūjitāmala-jalāśaya-kamalākaram upababhrāma.

Synonyma

sā — ona (Pūrvacitti); ca — také; tat — Mahārāje Āgnīdhry; āśrama — místa meditace; upavanam — park; ati — velice; ramaṇīyam — krásný; vividha — různé druhy; nibiḍa — husté; viṭapi — stromy; viṭapa — větví a výhonků; nikara — spousty; saṁśliṣṭa — uchycenými; puraṭa — zlatými; latā — s popínavými rostlinami; ārūḍha — pnoucími se vzhůru; sthala-vihaṅgama — nelétavých ptáků; mithunaiḥ — s páry; procyamāna — vydávajícími; śrutibhiḥ — příjemné zvuky; pratibodhyamāna — odpovídající; salila-kukkuṭa — vodní ptactvo; kāraṇḍava — kachny; kala-haṁsa — s různými druhy labutí; ādibhiḥ — a podobně; vicitram — rozmanité; upakūjita — ozývající se; amala — čisté; jala-āśaya — v jezeře; kamala-ākaram — zdroj lotosů; upababhrāma — začala se tam procházet.

Překlad

Apsarā, kterou poslal Pán Brahmā, se začala procházet v nádherném parku nedaleko místa, kde král meditoval a věnoval se uctívání. Park byl krásný díky svému hustému zelenému listoví a zlatým popínavým rostlinám. Byly tam páry rozmanitých ptáků, jako jsou pávi, a v jezeře plavaly kachny a labutě. Všichni ptáci vydávali velmi sladké zvuky. Park tedy díky listí stromů, čisté vodě, lotosům a sladkému zpěvu mnoha různých druhů ptáků vypadal úchvatně.

5.2.5

Verš

tasyāḥ sulalita-gamana-pada-vinyāsa-gati-vilāsāyāś cānupadaṁ khaṇa-khaṇāyamāna-rucira-caraṇābharaṇa-svanam upākarṇya naradeva-kumāraḥ samādhi-yogenāmīlita-nayana-nalina-mukula-yugalam īṣad vikacayya vyacaṣṭa.

Synonyma

tasyāḥ — jejích (Pūrvacitti); sulalita — v překrásných; gamana — pohybech; pada-vinyāsa — se způsoby chůze; gati — v postupu; vilāsāyāḥ — jejíž zábavy; ca — také; anupadam — při každém kroku; khaṇa-khaṇāyamāna — cinkání; rucira — velice příjemné; caraṇa-ābharaṇa — ozdob na nohách; svanam — zvuk; upākarṇya — slyšel; naradeva-kumāraḥ — princ; samādhi — v extázi; yogena — díky ovládání smyslů; āmīlita — přivřené; nayana — oči; nalina — lotosu; mukula — poupata; yugalam — jako dvě; īṣat — mírně; vikacayya — pootevřel; vyacaṣṭa — viděl.

Překlad

Jak Pūrvacitti kráčela po cestě svým nádherným, osobitým způsobem, její pěkné ozdoby na kotnících při každém kroku cinkaly. Princ Āgnīdhra praktikoval yogu — měl přivřené oči a ovládal smysly — ale přesto ji svýma lotosovýma očima spatřil. Když uslyšel sladké cinkání nákotníčků, pootevřel oči o něco více a viděl, že dívka je v jeho bezprostřední blízkosti.

Význam

Je řečeno, že yogīni neustále myslí na Nejvyšší Osobnost Božství v srdci. Dhyānāvasthita-tad-gatena manasā paśyanti yaṁ yoginaḥ (Bhāg. 12.13.1). Yogīni, kteří praktikují ovládání jedovatých smyslů, vždy pozorují Nejvyšší Osobnost Božství. Podle Bhagavad-gīty mají yogīni udržovat své oči přivřené (samprekṣya nāsikāgram). Zcela zavřené oči svádějí ke spánku. Takzvaní yogīni někdy provozují módní podobu yogy, při které zavřou oči a meditují, ale osobně jsme viděli, jak při své meditaci spí a chrápou. To ale není yoga. Kdo chce skutečně praktikovat yogu, musí udržovat oči přivřené a hledět na špičku nosu.

I když Priyavratův syn Āgnīdhra praktikoval mystickou yogu a snažil se ovládat své smysly, cinkání zvonků na kotnících Pūrvacitti jeho počínání narušilo. Yoga indriya-saṁyamaḥ — skutečná yoga znamená ovládat smysly. Pro ovládnutí smyslů je třeba praktikovat mystickou yogu, ale oddaný, který plně slouží Pánu s očištěnými smysly (hṛṣīkeṇa hṛṣīkeśa-sevanam), je již ovládl a nic je nemůže vzrušit. Śrīla Prabodhānanda Sarasvatī proto prohlásil: durdāntendriya-kāla-sarpa-paṭalī protkhāta-daṁṣṭrāyate (Caitanya-candrāmṛta 5). Praktikování yogy je nepochybně dobré, neboť vede k ovládnutí smyslů, které jsou jako jedovatí hadi. Pro toho, kdo vykonává oddanou službu a všechny smyslové činnosti zaměstnává ve službě Pánu, jsou však zcela zbavené jedovatosti. Hada je třeba se obávat kvůli jeho jedovým zubům, ale jsou-li zlomené, had již není nebezpečný, třebaže nahání strach. Oddaní tedy mohou vidět stovky a tisíce krásných žen s úžasnými tělesnými pohyby a gesty a nebýt tím okouzleni, zatímco obyčejní yogīni kvůli takovým ženám poklesnou. Dokonce i pokročilý yogī Viśvāmitra přerušil své mystické činnosti, aby měl pohlavní styk s Menakou, a zplodil dítě známé jako Śakuntalā. Mystická yoga tedy není pro ovládnutí smyslů dostatečně silná. Princ Āgnīdhra je dalším příkladem, neboť stačilo, aby zaslechl cinkání zvonků na kotnících Apsary Pūrvacitti, a jeho pozornost se ihned obrátila k jejím pohybům. Stejně jako Viśvāmitru Muniho upoutalo cinkání nákotníčků Menaky, i princ Āgnīdhra při zaslechnutí cinkání nákotníčků Pūrvacitti otevřel oči, aby viděl její krásné pohyby, když kráčela. Princ byl také velmi pohledný. Zde je popsáno, že jeho oči věrně připomínaly poupata lotosových květů. Když své lotosové oči otevřel, uviděl Apsaru vedle sebe.

5.2.6

Verš

tām evāvidūre madhukarīm iva sumanasa upajighrantīṁ divija-manuja-mano-nayanāhlāda-dughair gati-vihāra-vrīḍā-vinayāvaloka-susvarākṣarāvayavair manasi nṛṇāṁ kusumāyudhasya vidadhatīṁ vivaraṁ nija-mukha-vigalitāmṛtāsava-sahāsa-bhāṣaṇāmoda-madāndha-madhukara-nikaroparodhena druta-pada-vinyāsena valgu-spandana-stana-kalaśa-kabara-bhāra-raśanāṁ devīṁ tad-avalokanena vivṛtāvasarasya bhagavato makara-dhvajasya vaśam upanīto jaḍavad iti hovāca.

Synonyma

tām — jí; eva — vskutku; avidūre — poblíž; madhukarīm iva — jako včela; sumanasaḥ — k nádherným květinám; upajighrantīm — přičichávající si; divi-ja — těch, kdo se narodili na nebeských planetách; manu-ja — těch, kdo se narodili v lidské společnosti; manaḥ — mysl; nayana — pro oči; āhlāda — potěšení; dughaiḥ — skýtající; gati — svými pohyby; vihāra — zábavami; vrīḍā — stydlivostí; vinaya — pokorou; avaloka — pohledy; su-svara-akṣara — svým sladkým hlasem; avayavaiḥ — a údy svého těla; manasi — v mysli; nṛṇām — lidí; kusuma-āyudhasya — Amora, který má v ruce šíp z květin; vidadhatīm — činící; vivaram — sluchový vjem; nija-mukha — z jejích úst; vigalita — vytékající; amṛta-āsava — nektar jako med; sa-hāsa — v jejím úsměvu; bhāṣaṇa — a řeči; āmoda — rozkoší; mada-andha — zaslepených opojením; madhukara — včel; nikara — roji; uparodhena — jelikož byla obklopená; druta — rychlý; pada — nohou; vinyāsena — elegantním krokem; valgu — trochu; spandana — pohyb; stana — prsa; kalaśa — jako džbány na vodu; kabara — copy svých vlasů; bhāra — tíha; raśanām — pás kolem boků; devīm — bohyně; tat-avalokanena — pouhým jejím spatřením; vivṛta-avasarasya — využít příležitosti; bhagavataḥ — velmi mocného; makara-dhvajasya — Amora; vaśam — pod vládu; upanītaḥ — přivedený; jaḍa-vat — jako omráčený; iti — takto; ha — jistě; uvāca — pravil.

Překlad

Apsarā si přičichávala ke krásným a přitažlivým květinám, čímž připomínala včelu. Svými hravými pohyby, stydlivostí a pokorou, svými pohledy, velice příjemnými zvuky, které se jí linuly z úst, když mluvila, a pohyby svých údů byla schopna přitáhnout mysl a pohledy lidí i polobohů. Všemi těmito vlastnostmi připravovala cestu Amorovi, jenž nosí květinovový šíp, aby mohl sluchem pronikat do myslí lidí. Když mluvila, zdálo se, že jí z úst plyne nektar. Jak dýchala, včely šílené touhou po vůni jejího dechu poletovaly v blízkosti jejích nadherných lotosových očí. Zneklidnily ji, a proto se pokusila o prudký pohyb, ale jakmile zdvihla nohu k rychlému kroku, její vlasy, pás přes její boky a její prsa, jež připomínala džbány na vodu, se také pohnuly způsobem, který jí nesmírně dodal na kráse a přitažlivosti. Opravdu vypadala, jako kdyby připravovala cestu pro vstup mocného Amora. Princ, jehož si pohled na ni zcela podmanil, ji proto oslovil.

Význam

Zde je velice pěkně popsáno, jak pohyby, gesta, vlasy, tvar prsou, boků a dalších tělesných rysů krásné ženy přitahují mysl nejen lidí, ale i polobohů. Slova divija a manuja zvláště zdůrazňují, že přitažlivost ženských gest působí v tomto hmotném světě všude — jak na této planetě, tak na vyšších planetárních soustavách. Je řečeno, že životní úroveň na vyšších planetárních soustavách je tisícinásobně vyšší než zde. Krásné rysy ženských těl tam jsou tedy také tisícinásobně přitažlivější než tělesné rysy žen na Zemi. Stvořitel učinil ženy takové, že jejich krásné hlasy, pohyby a půvabné tvary jejich boků, prsou a dalších částí jejich těl přitahují opačné pohlaví jak na Zemi, tak na jiných planetách, a probouzejí u každého chtivé touhy. Muž, kterého ovládá Amor neboli krása žen, je jako omráčený. Hmotné pohyby žen ho uchvacují a on touží zůstat v tomto hmotném světě. Stačí tedy jen spatřit krásnou tělesnou stavbu a pohyby žen, a cesta do duchovního světa je zahrazená. Śrī Caitanya Mahāprabhu proto varoval všechny oddané, aby si dávali pozor na přitažlivost krásných žen a materialistické civilizace. Sám se dokonce odmítl setkat s Pratāparudrou Mahārājem, neboť ten byl velice bohatou osobou hmotného světa. Pán Caitanya v této souvislosti řekl: niṣkiñcanasya bhagavad-bhajanonmukhasya — ti, kdo se vážně ucházejí o návrat domů, zpátky k Bohu, a proto oddaně slouží Pánu, se musí bedlivě střežit pohledů na krásná gesta žen a také se vyhýbat velmi bohatým lidem.

niṣkiñcanasya bhagavad-bhajanonmukhasya
pāraṁ paraṁ jigamiṣor bhava-sāgarasya
sandarśanaṁ viṣayiṇām atha yoṣitāṁ ca
hā hanta hanta viṣa-bhakṣaṇato 'py asādhu

“Pro toho, kdo se vší vážností touží překonat hmotný oceán a zaměstnat se transcendentální láskyplnou službou Pánu bez hmotných motivů, je pohled na materialistu holdujícího smyslovému požitku nebo na ženu s podobnými zájmy horší než úmyslně pít jed.” (Caitanya-caritāmṛta, Madhya 11.8) Ten, kdo má vážný zájem vrátit se domů, zpátky k Bohu, nesmí rozjímat o přitažlivých rysech žen a majetku bohatých lidí. Takové rozjímání zastaví jeho pokrok v duchovním životě. Jakmile se však oddaný upevní ve vědomí Kṛṣṇy, tato lákadla již jeho mysl nebudou vzrušovat.

5.2.7

Verš

kā tvaṁ cikīrṣasi ca kiṁ muni-varya śaile
māyāsi kāpi bhagavat-para-devatāyāḥ
vijye bibharṣi dhanuṣī suhṛd-ātmano ’rthe
kiṁ vā mṛgān mṛgayase vipine pramattān

Synonyma

kā — kdo; tvam — jsi; cikīrṣasi — snažíš se dělat; ca — také; kim — co; muni-varya — ó nejlepší muni; śaile — na této hoře; māyā — iluzorní energie; asi — jsi; kāpi — nějaká; bhagavat — Nejvyšší Osobnost Božství; para-devatāyāḥ — transcendentálního Pána; vijye — bez tětiv; bibharṣi — neseš; dhanuṣī — dva luky; suhṛt — příteli; ātmanaḥ — sobě; arthe — kvůli; kim vā — nebo; mṛgān — lesní zvířata; mṛgayase — snažíš se lovit; vipine — v tomto lese; pramattān — poblouzněná hmotnou energií.

Překlad

Princ mylně oslovil Apsaru: Kdo jsi, ó nejlepší ze světců? Proč jsi na této hoře a co chceš učinit? Jsi jednou z iluzorních energií Nejvyšší Osobnosti Božství? Vypadá to, jako kdybys nesl dva luky bez tětiv. Z jakého důvodu je neseš? Sleduješ tím nějaký vlastní cíl nebo to děláš pro nějakého přítele? Možná s nimi chceš zabíjet poblouzněná zvířata v tomto lese.

Význam

Āgnīdhru během jeho askeze v lese uchvátily pohyby Pūrvacitti — dívky, kterou poslal Pán Brahmā. Bhagavad-gītā uvádí: kāmais tais tair hṛta-jñānāḥ — člověk, jehož posedne chtíč, ztrácí svou inteligenci. Āgnīdhra, který ztratil svou inteligenci, tedy nedokázal rozeznat, zda byla Pūrvacitti mužského či ženského pohlaví. Mylně ji považoval za muni-putru, syna světce žijícího v lese, a oslovil ji titulem muni-varya. Protože ale byla velice krásná, nemohl uvěřit, že se jedná o chlapce. Začal tedy zkoumat její rysy. Nejprve si všiml jejího obočí, které bylo tak výmluvné, že uvažoval, zda tento chlapec či dívka není māyā Nejvyšší Osobnosti Božství. Slova použitá v této souvislosti jsou bhagavat-para-devatāyāḥ. Devatāḥ, polobozi, patří všichni do hmotného světa, zatímco Bhagavān, Nejvyšší Osobnost Božství, Kṛṣṇa, je vždy nad tímto hmotným světem, a proto je známý jako para-devatā. Hmotný svět je nesporně výtvorem māyi, ale je stvořen na pokyn para-devaty, Nejvyšší Osobnosti Božství. Bhagavad-gītā potvrzuje (mayādhyakṣeṇa prakṛtiḥ sūyate sa-carācaram), že māyā není při stvoření hmotného světa nejvyšší autoritou. Māyā jedná jménem Kṛṣṇy.

Obočí Pūrvacitti bylo tak krásné, že je Āgnīdhra přirovnal k lukům bez tětiv. Zeptal se proto, zda měly být použity pro její vlastní záměry nebo pro někoho jiného. Její obočí bylo jako luky určené k zabíjení lesních zvířat. Tento hmotný svět je jako velký les a jeho obyvatelé jsou jako lesní zvířata — jeleni, tygři a podobně — určená k zabití. Tím, kdo zabíjí, je obočí krásných žen. Všichni muži světa jsou uchváceni krásou něžného pohlaví a zabíjeni luky bez tětiv, ale oni nevidí, jak je māyā zabíjí. To, že jsou zabíjeni, je však skutečnost (bhūtvā bhūtvā pralīyate). Āgnīdhra díky své tapasyi chápal, jak māyā jedná pod vedením Nejvyšší Osobnosti Božství.

Slovo pramattān je rovněž významné. Pramatta označuje toho, kdo nedokáže ovládat své smysly. Lidé, kteří jsou pramatta či vimūḍha, vykořisťují celý hmotný svět. Prahlāda Mahārāja proto řekl:

śoce tato vimukha-cetasa indriyārtha-
māyā-sukhāya bharam udvahato vimūḍhān

“Hnijí v hmotných činnostech pro pomíjivé hmotné štěstí a maří své životy tím, že ve dne v noci dřou jen pro smyslový požitek, aniž by je přitahovala láska k Bohu. Naříkám pro ně a vymýšlím různé plány, jak je vysvobodit ze zajetí māyi.” (Bhāg. 7.9.43) Karmī, kteří velmi odhodlaně usilují o smyslový požitek, jsou v śāstrách vždy označeni pojmy, jako je pramatta, vimukha či vimūḍha. Zabíjí je māyā. Ten, kdo je apramatta—duševně zdravý, rozvážný člověk, dhīra — však dobře ví, že prvořadou povinností každé lidské bytosti je sloužit Nejvyšší Osobě. Māyā je neustále připravená zabíjet ty, kdo jsou pramatta, svými neviditelnými luky a šípy. Právě na to se Āgnīdhra tázal Pūrvacitti.

5.2.8

Verš

bāṇāv imau bhagavataḥ śata-patra-patrau
śāntāv apuṅkha-rucirāv ati-tigma-dantau
kasmai yuyuṅkṣasi vane vicaran na vidmaḥ
kṣemāya no jaḍa-dhiyāṁ tava vikramo ’stu

Synonyma

bāṇau — dva šípy; imau — tyto; bhagavataḥ — tebe, nejmocnější; śata-patra-patrau — s opeřením připomínajícím okvětní lístky lotosu; śāntau — mírumilovné; apuṅkha — bez tyčky; rucirau — překrásné; ati-tigma-dantau — s velice ostrým hrotem; kasmai — koho; yuyuṅkṣasi — chceš proklát; vane — v lese; vicaran — touláš se; na vidmaḥ — nechápeme; kṣemāya — pro dobro; naḥ — nás; jaḍa-dhiyām — kteří jsme tupí; tava — tvoje; vikramaḥ — chrabrost; astu — kéž je.

Překlad

Poté si Āgnīdhra všiml dvou pronikavých očí Pūrvacitti a řekl: Můj milý příteli, máš dva velmi mocné šípy, jimiž jsou tvé pronikavé oči. Opeření těchto šípů připomíná okvětní lístky lotosu. I když nemají tyčky, jsou překrásné a mají velmi ostré hroty. Vypadají mírumilovně, a proto se zdá, že nebudou na nikoho vystřeleny. Jistě se po tomto lese touláš, abys je na někoho vystřelil, ale nechápu na koho. Má inteligence je tupá a nemohu s tebou bojovat. V udatnosti se ti nikdo nevyrovná, a proto se modlím, aby mi přinesla štěstí.

Význam

Tímto způsobem začal Āgnīdhra chválit mocný pohled, který na něho Pūrvacitti upírala. Přirovnal její pronikavé oči ke dvěma velice ostrým šípům. I když byly její oči krásné jako lotosové květy, zároveň připomínaly šípy bez tyček, a Āgnīdhra se jich proto bál. Doufal, že její pohledy na něho budou příznivé, protože ho již uchvátily, a čím více se ho Pūrvacitti zmocňovala, tím nemožnější by pro něho bylo zůstat bez ní. Āgnīdhra se k Pūrvacitti proto modlil, aby její pohledy na něho nebyly plané, ale příznivé — jinými slovy, modlil se, aby se stala jeho manželkou.

5.2.9

Verš

śiṣyā ime bhagavataḥ paritaḥ paṭhanti
gāyanti sāma sarahasyam ajasram īśam
yuṣmac-chikhā-vilulitāḥ sumano ’bhivṛṣṭīḥ
sarve bhajanty ṛṣi-gaṇā iva veda-śākhāḥ

Synonyma

śiṣyāḥ — žáci, následovníci; ime — tito; bhagavataḥ — tvé ctihodnosti; paritaḥ — obklopující; paṭhanti — recitují; gāyanti — zpívají; sāma — Sāma Veda; sa-rahasyam — společně s důvěrnou částí; ajasram — neustále; īśam — Pánovi; yuṣmat — tvůj; śikhā — z vlasů; vilulitāḥ — padající; sumanaḥ — květů; abhivṛṣṭīḥ — déšť; sarve — všichni; bhajanti — užívají si, uchylují se k; ṛṣi-gaṇāḥ — mudrci; iva — jako; veda-śākhāḥ — odvětví védské literatury.

Překlad

Když Mahārāja Āgnīdhra viděl čmeláky, kteří Pūrvacitti následovali, pravil: Můj milý pane, čmeláci kroužící kolem tvého těla jsou jako žáci kolem tvé ctihodnosti. Neustále recitují mantry ze Sāma Vedy a Upaniṣad, a tak se k tobě modlí. Užívají si deště květů, který padá z tvých vlasů, stejně jako se velcí mudrci uchylují k různým odvětvím védské literatury.

5.2.10

Verš

vācaṁ paraṁ caraṇa-pañjara-tittirīṇāṁ
brahmann arūpa-mukharāṁ śṛṇavāma tubhyam
labdhā kadamba-rucir aṅka-viṭaṅka-bimbe
yasyām alāta-paridhiḥ kva ca valkalaṁ te

Synonyma

vācam — znící vibrace; param — jen; caraṇa-pañjara — zvonků na kotnících; tittirīṇām — ptáků tittiri; brahman — ó brāhmaṇo; arūpa — bez podoby; mukharām — je zřetelně slyšet; śṛṇavāma — slyším; tubhyam — tvoje; labdhā — získané; kadamba — jako květ kadamba; ruciḥ — rozkošná barva; aṅka-viṭaṅka-bimbe — na krásných oblých bocích; yasyām — na kterých; alāta-paridhiḥ — opasek ze žhavých uhlíků; kva — kde; ca — také; valkalam — svrchní oděv; te — tvůj.

Překlad

Ó brāhmaṇo, slyším jen cinkání zvonků na tvých kotnících. Zdá se, že v nich cvrlikají ptáci tittiri. Nevidím sice jejich podoby, ale slyším jejich štěbetání. Když se dívám na tvé krásné oblé boky, vidím, že mají rozkošnou barvu květů kadamba, a že tvůj pas obepíná opasek ze žhavých uhlíků. Opravdu — zdá se, že ses zapomněl obléci.

Význam

Āgnīdhra, který byl naplněný chtivou touhou vidět Pūrvacitti, hleděl zvláště na její přitažlivé boky a pas. Když se muž dívá na ženu s takovou chtivou touhou, okouzluje ho její obličej, prsa a pas, neboť žena ze všeho nejdříve přitahuje muže k naplnění jeho sexuálních tužeb krásnými rysy své tváře, půvabnými křivkami prsou a také svým pasem. Pūrvacitti měla na sobě jemné žluté hedvábí, a proto její boky vypadaly jako květy kadamba. Díky jejímu opasku to vypadalo, jako kdyby jí pas obepínaly žhavé uhlíky. Byla oblečená, ale Āgnīdhru posedl takový chtíč, že se zeptal: “Proč přicházíš nahá?”

5.2.11

Verš

kiṁ sambhṛtaṁ rucirayor dvija śṛṅgayos te
madhye kṛśo vahasi yatra dṛśiḥ śritā me
paṅko ’ruṇaḥ surabhīr ātma-viṣāṇa īdṛg
yenāśramaṁ subhaga me surabhī-karoṣi

Synonyma

kim — co; sambhṛtam — plní je; rucirayoḥ — překrásné; dvija — ó brāhmaṇo; śṛṅgayoḥ — dva rohy; te — tvoje; madhye — uprostřed; kṛśaḥ — tenký; vahasi — neseš; yatra — v nich; dṛśiḥ — oči; śritā — připoutané; me — moje; paṅkaḥ — prášek; aruṇaḥ — červený; surabhiḥ — voňavý; ātma-viṣāṇe — na dvou rozích; īdṛk — takový; yena — kterým; āśramam — obydlí; su-bhaga — ó šťastlivý; me — moje; surabhī-karoṣi — naplňuješ vůní.

Překlad

Āgnīdhra poté chválil vztyčená prsa Pūrvacitti. Pravil: Můj milý brāhmaṇo, máš velice tenký pas, a přesto s velkými potížemi opatrně neseš dva krásné rohy, které přitahují moje oči. Co je jejich náplní? Zdá se, že jsi je posypal voňavým červeným práškem, který připomíná vycházející ranní slunce. Ó šťastlivý, řekni mi prosím, odkud máš ten voňavý prášek, který celý můj āśram, mé obydlí, naplňuje příjemnou vůní?

Význam

Āgnīdhra oceňoval vztyčená prsa Pūrvacitti. Poté, co je spatřil, téměř pozbyl rozumu. Nicméně nedokázal rozeznat, zda je Pūrvacitti chlapec nebo dívka, neboť výsledkem jeho askeze bylo, že mezi oběma pohlavími neviděl rozdíl. Oslovil ji proto titulem dvija, “ó brāhmaṇo”. Proč by však měl mít dvija, bráhmanský chlapec, na hrudi rohy? Jelikož měl chlapec tenký pas, Āgnīdhra si myslel, že mu dělá velké potíže tyto rohy nést, a že je tedy jistě naplňuje něco velice cenného. Proč by je jinak nosil? Má-li žena tenký pas a plná prsa, vypadá velmi přitažlivě. Āgnīdhra, jehož oči byly tímto pohledem upoutány, rozjímal o těžkých prsou dívčina štíhlého těla a uvažoval, jakou oporu jim musí poskytovat její záda. Představoval si, že její vztyčená prsa jsou dva rohy, které zakryla látkou, aby ostatní neviděli cennosti, jež obsahují. Āgnīdhra si je ovšem toužebně přál vidět. Žádal proto: “Prosím, odkryj je, abych se podíval, co neseš. Neboj se, nevezmu ti to. Jestli je pro tebe těžké je odhalit, pomohu ti a sám je odhalím, abych viděl, jaké cennosti tyto vztyčené rohy skrývají.” Také ho překvapilo, když na jejích prsou viděl červený kunkumový prášek, který příjemně voněl. I nadále však považoval Pūrvacitti za chlapce a oslovil ji jako nanejvýš šťastlivého muniho (subhaga). Chlapec byl jistě šťastlivý—jak jinak by mohl naplnit celý Āgnīdhrův āśram příjemnou vůní pouze tím, že tam stál?

5.2.12

Verš

lokaṁ pradarśaya suhṛttama tāvakaṁ me
yatratya ittham urasāvayavāv apūrvau
asmad-vidhasya mana-unnayanau bibharti
bahv adbhutaṁ sarasa-rāsa-sudhādi vaktre

Synonyma

lokam — sídlo; pradarśaya — prosím ukaž; suhṛt-tama — ó nejlepší příteli; tāvakam — tvé; me — mně; yatratyaḥ — ten, kdo se tam narodil; ittham — takto; urasā — hrudí; avayavau — dva údy (prsa); apūrvau — úžasné; asmat-vidhasya — člověka, jako jsem já; manaḥ-unnayanau — velmi vzrušující mysl; bibharti — udržuje; bahu — mnohá; adbhutam — úžasná; sarasa — sladká slova; rāsa — milostná gesta, jako je úsměv; sudhā-ādi — jako nektar; vaktre — v ústech.

Překlad

Ó nejlepší příteli, ukaž mi laskavě místo, kde sídlíš. Nedovedu si představit, jak obyvatelé onoho místa získali tak úžasné tělesné rysy, jako jsou tvá vztyčená prsa, jež vzrušují mysl a oči člověka, jako jsem já, který se na ně dívá. Podle sladkých slov a laskavých úsměvů těchto obyvatel usuzuji, že jejich ústa jsou plná nektaru.

Význam

Āgnīdhra, který byl stále ještě zmatený, chtěl vidět místo, odkud bráhmanský chlapec přišel — místo, kde mají muži taková vztyčená prsa. V duchu si říkal, že takové přitažlivé rysy jsou jistě důsledkem přísné askeze, kterou tamní obyvatelé podstupují. Āgnīdhra oslovil dívku jako nejlepšího přítele (suhṛttama), aby neodmítla vzít ho tam s sebou. Neuchvátila ho jen vztyčená prsa, ale také její sladká slova. Zdálo se, že jí z úst plyne nektar, a Āgnīdhrovo překvapení proto neustále rostlo.

5.2.13

Verš

kā vātma-vṛttir adanād dhavir aṅga vāti
viṣṇoḥ kalāsy animiṣonmakarau ca karṇau
udvigna-mīna-yugalaṁ dvija-paṅkti-śocir
āsanna-bhṛṅga-nikaraṁ sara in mukhaṁ te

Synonyma

kā — co; vā — a; ātma-vṛttiḥ — jídlo pro udržování těla; adanāt — žvýkáním (betelu); haviḥ — čisté složky oběti; aṅga — můj milý příteli; vāti — emanují; viṣṇoḥ — Pána Viṣṇua; kalā — expanze těla; asi — jsi; animiṣa — bez mrkání; unmakarau — dva lesknoucí se žraloci; ca — také; karṇau — dvě uši; udvigna — neklidné; mīna-yugalam — se dvěma rybami; dvija-paṅkti — řad zubů; śociḥ — krása; āsanna — poblíž; bhṛṅga-nikaram — s roji čmeláků; saraḥ it — jako jezero; mukham — obličej; te — tvůj.

Překlad

Můj milý příteli, co jíš pro udržování svého těla? Žvýkáš betel, a proto se ti z úst line příjemná vůně; to dokazuje, že jíš vždy zbytky jídla nabízeného Viṣṇuovi. Jsi jistě expanzí těla Pána Viṣṇua. Tvůj obličej je jako krásné jezero — tvé náušnice ozdobené drahokamy připomínají dva lesknoucí se žraloky s očima, které nemrkají a podobají se očím Viṣṇua, a tvé oči jsou jako dvě neklidné ryby. V jezeře tvého obličeje tedy zároveň plavou dva žraloci a dvě neklidné ryby. Bílé řady tvých zubů kromě toho vypadají jako řady překrásných labutí ve vodě a rozpuštěné vlasy připomínají roje čmeláků, kteří tvůj krásný obličej doprovázejí.

Význam

Oddaní Pána Viṣṇua jsou také Jeho expanze. Nazývají se vibhinnāṁśa. Pánu Viṣṇuovi jsou nabízeny veškeré složky oběti, a protože oddaní jedí vždy prasādam (zbytky Jeho potravy), vůně složek oběti vychází nejen z Viṣṇua, ale i z oddaných, kteří jedí zbytky Jeho potravy nebo potravy Jeho oddaných. Āgnīdhra považoval Pūrvacitti díky příjemné vůni jejího těla za expanzi Pána Viṣṇua. Kromě toho přirovnal její obličej k nádhernému jezeru s lotosy, rybami, labutěmi a čmeláky, neboť její náušnice posázené drahokamy měly tvar žraloků, její rozpuštěné vlasy připomínaly čmeláky dychtící po vůni jejího těla a bílé řady jejích zubů vypadaly jako labutě.

5.2.14

Verš

yo ’sau tvayā kara-saroja-hataḥ pataṅgo
dikṣu bhraman bhramata ejayate ’kṣiṇī me
muktaṁ na te smarasi vakra-jaṭā-varūthaṁ
kaṣṭo ’nilo harati lampaṭa eṣa nīvīm

Synonyma

yaḥ — který; asau — ten; tvayā — tebou; kara-saroja — lotosovou dlaní; hataḥ — udeřený; pataṅgaḥ — míč; dikṣu — na všechny strany; bhraman — pohybuje se; bhramataḥ — neklidné; ejayate — rozptyluje; akṣiṇī — oči; me — mé; muktam — rozpuštěné; na — ne; te — tvé; smarasi — staráš se o; vakra — kadeřavých; jaṭā — vlasů; varūtham — chomáče; kaṣṭaḥ — znepříjemňuje; anilaḥ — vítr; harati — bere; lampaṭaḥ — jako muž připoutaný k ženám; eṣaḥ — tento; nīvīm — spodní šat.

Překlad

Má mysl je již neklidná a svou hrou s míčem, do kterého pinkáš svou lotosovou dlaní, vzrušuješ i mé oči. Tvé kadeřavé černé vlasy jsou nyní rozpuštěné, ale ty jim nevěnuješ pozornost. Nechceš si je upravit? Vychytralý vítr se ti snaží vzít tvůj spodní šat jako muž připoutaný k ženě. To ti nevadí?

Význam

Dívka Pūrvacitti si hrála s míčem v ruce a míč vypadal právě jako další lotosový květ uchopený její lotosovou dlaní. Kvůli jejím pohybům se jí rozpustily vlasy a povolil opasek stahující její šaty; vypadalo to, jako kdyby se ji vychytralý vítr snažil obnažit. Přesto se nijak nestarala, aby si vlasy či šaty upravila. Když se Āgnīdhra snažil spatřit krásu dívčiny nahoty, jeho oči byly velice vzrušené jejími pohyby.

5.2.15

Verš

rūpaṁ tapodhana tapaś caratāṁ tapoghnaṁ
hy etat tu kena tapasā bhavatopalabdham
cartuṁ tapo ’rhasi mayā saha mitra mahyaṁ
kiṁ vā prasīdati sa vai bhava-bhāvano me

Synonyma

rūpam — krása; tapaḥ-dhana — ó nejlepší z mudrců, kteří podstupují askezi; tapaḥ caratām — těch, kdo se podrobují askezi; tapaḥ-ghnam — která znehodnocuje úsilí; hi — jistě; etat — tato; tu — vskutku; kena — jakou; tapasā — askezí; bhavatā — tebou; upalabdham — získaná; cartum — vykonávat; tapaḥ — askezi; arhasi — měla bys; mayā saha — se mnou; mitra — má milá přítelkyně; mahyam — mně; kim vā — nebo možná; prasīdati — je spokojený; saḥ — on; vai — jistě; bhava-bhāvanaḥ — stvořitel tohoto vesmíru; me — se mnou.

Překlad

Ó nejlepší z těch, kdo podstupují askezi, kde jsi získala tuto úžasnou krásu, která znehodnocuje úsilí ostatních? Kde ses naučila tomuto umění? Jaké metodě ses podrobila, abys získala tuto krásu, má milá přítelkyně? Přeji si, abys mě doprovázela v mém vykonávání askeze, neboť je možné, že stvořitel vesmíru Pán Brahmā je se mnou spokojený a poslal tě, aby ses stala mou manželkou.

Význam

Āgnīdhra oceňoval půvab Pūrvacitti. Překvapilo ho, že vidí takovou výjimečnou krásu, která musela být výsledkem askeze v minulosti. Zeptal se proto dívky, jestli takovou krásu získala právě proto, aby narušovala askezi ostatních. V duchu si říkal, že Pán Brahmā, stvořitel vesmíru, je s ním možná spokojený, a proto ji poslal, aby se stala jeho manželkou. Požádal Pūrvacitti o ruku, aby mohli společně usilovat o seberealizaci v rámci rodinného života. Vhodná manželka pomáhá svému muži ve vykonávání askeze v rodinném životě, jsou-li oba na stejně vznešené úrovni duchovního chápání. Manželé nemohou být v rovnocenném postavení bez duchovního pochopení. Pán Brahmā, stvořitel vesmíru, má zájem o dobré potomstvo, a nikdo tedy nemůže dostat vhodnou manželku, aniž by ho uspokojil. Svatební obřady jsou ve skutečnosti formou uctívání Pána Brahmy. V Indii se dodnes vydávají svatební oznámení s obrázkem Pána Brahmy na přední straně.

5.2.16

Verš

na tvāṁ tyajāmi dayitaṁ dvija-deva-dattaṁ
yasmin mano dṛg api no na viyāti lagnam
māṁ cāru-śṛṅgy arhasi netum anuvrataṁ te
cittaṁ yataḥ pratisarantu śivāḥ sacivyaḥ

Synonyma

na — ne; tvām — tebe; tyajāmi — vzdám se; dayitam — velmi drahá; dvija-deva — Pánem Brahmou, polobohem uctívaným brāhmaṇy; dattam — daná; yasmin — komu; manaḥ — mysl; dṛk — oči; api — také; naḥ — moje; na viyāti — nemohou se odtrhnout; lagnam — pevně připoutané; mām — mě; cāru-śṛṅgi — ó ženo s krásnými vztyčenými prsy; arhasi — měla bys; netum — vést; anuvratam — následovníka; te — tvoje; cittam — touha; yataḥ — kamkoliv; pratisarantu — mohou jít za námi; śivāḥ — přízniví; sacivyaḥ — přátelé.

Překlad

Pán Brahmā, jehož uctívají brāhmaṇové, mi tě velice milostivě dává, a to je důvod, proč jsem se s tebou setkal. Nechci se vzdát tvé společnosti, neboť má mysl a oči jsou na tebe upnuté a nemohou se od tebe odtrhnout. Ó ženo s krásnými vztyčenými prsy, jsem tvým následovníkem. Můžeš mě odvést kamkoliv chceš a tvoji přátelé mohou jít za námi.

Význam

Nyní Āgnīdhra otevřeně přiznává svou slabost. Pūrvacitti ho přitahovala, a proto než mohla říci: “Nic mi do tebe není,” vyjádřil svou touhu si ji vzít. Přitahovala ho do té míry, že byl připravený jít v její společnosti kamkoliv — do pekla i do nebe. Když se člověk nachází pod vlivem chtíče a sexu, odevzdává se nohám ženy bez výhrad. Śrīla Madhvācārya v této souvislosti poznamenává, že když někdo žertuje a mluví jako blázen, může říkat cokoliv, ale jeho slova budou vždy nesmyslná.

5.2.17

Verš

śrī-śuka uvāca
iti lalanānunayāti-viśārado grāmya-vaidagdhyayā paribhāṣayā tāṁ vibudha-vadhūṁ vibudha-matir adhisabhājayām āsa.

Synonyma

śrī-śukaḥ uvāca — Śukadeva Gosvāmī pravil; iti — takto; lalanā — žen; anunaya — v získávání; ati-viśāradaḥ — značně zkušený; grāmya-vaidagdhyayā — zběhlý v plnění hmotných tužeb; paribhāṣayā — vybranými slovy; tām — ji; vibudha-vadhūm — nebeskou dívku; vibudha-matiḥ — Āgnīdhra, který měl inteligenci polobohů; adhisabhājayām āsa — získal její přízeň.

Překlad

Śukadeva Gosvāmī pokračoval: Mahārāja Āgnīdhra, jenž se inteligencí vyrovnal polobohům, ovládal umění, jak lichotit ženám, aby si je získal na svou stranu. Potěšil tedy onu nebeskou dívku svými chtivými slovy a vydobyl si její přízeň.

Význam

Král Āgnīdhra byl oddaný, a hmotný požitek ho tedy ve skutečnosti vůbec nepřitahoval. Jelikož však chtěl manželku, aby mohl mít potomstvo, a Pán Brahmā mu za tímto účelem poslal Pūrvacitti, zkušeně ji potěšil lichotivými slovy. Lichotivá slova mužů ženy přitahují. Ten, kdo je zběhlý v tomto umění lichocení, se nazývá vidagdha.

5.2.18

Verš

sā ca tatas tasya vīra-yūtha-pater buddhi-śīla-rūpa-vayaḥ-śriyaudāryeṇa parākṣipta-manās tena sahāyutāyuta-parivatsaropalakṣaṇaṁ kālaṁ jambūdvīpa-patinā bhauma-svarga-bhogān bubhuje.

Synonyma

sā — ona; ca — také; tataḥ — poté; tasya — jeho; vīra-yūtha-pateḥ — vládce hrdinů; buddhi — inteligencí; śīla — chováním; rūpa — krásou; vayaḥ — mládím; śriyā — bohatstvím; audāryeṇa — a velkodušností; parākṣipta — přitahovaná; manāḥ — její mysl; tena saha — s ním; ayuta — deset tisíc; ayuta — deset tisíc; parivatsara — let; upalakṣaṇam — dlouhý; kālam — čas; jambūdvīpa-patinā — s králem Jambūdvīpu; bhauma — pozemské; svarga — nebeské; bhogān — radosti; bubhuje — užívala si.

Překlad

Inteligence, učenost, mládí, krása, chování, bohatství a velkodušnost Āgnīdhry, krále Jambūdvīpu a vládce všech hrdinů, Pūrvacitti přitahovala. Žila s ním mnoho tisíc let a bohatě si užívala světského i nebeského štěstí.

Význam

Milostí Pána Brahmy v sobě král Āgnīdhra a nebeská dívka Pūrvacitti našli zalíbení a užívali si světského i nebeského štěstí po mnoho tisíc let.

5.2.19

Verš

tasyām u ha vā ātmajān sa rāja-vara āgnīdhro nābhi-kimpuruṣa-harivarṣelāvṛta-ramyaka-hiraṇmaya-kuru-bhadrāśva-ketumāla-saṁjñān nava putrān ajanayat.

Synonyma

tasyām — s ní; u ha vā — jistě; ātma-jān — syny; saḥ — on; rāja-varaḥ — nejlepší z králů; āgnīdhraḥ — Āgnīdhra; nābhi — Nābhi; kiṁpuruṣa — Kiṁpuruṣa; hari-varṣa — Harivarṣa; ilāvṛta — Ilāvṛta; ramyaka — Ramyaka; hiraṇmaya — Hiraṇmaya; kuru — Kuru; bhadrāśva — Bhadrāśva; ketu-māla — Ketumāla; saṁjñān — zvané; nava — devět; putrān — synů; ajanayat — zplodil.

Překlad

Mahārāja Āgnīdhra, nejlepší z králů, počal v jejím lůně devět synů, kteří se jmenovali Nābhi, Kiṁpuruṣa, Harivarṣa, Ilāvṛta, Ramyaka, Hiraṇmaya, Kuru, Bhadrāśva a Ketumāla.

5.2.20

Verš

sā sūtvātha sutān navānuvatsaraṁ gṛha evāpahāya pūrvacittir bhūya evājaṁ devam upatasthe.

Synonyma

sā — ona; sūtvā — poté, co porodila; atha — potom; sutān — syny; nava — devět; anuvatsaram — rok za rokem; gṛhe — doma; eva — jistě; apahāya — odešla; pūrvacittiḥ — Pūrvacitti; bhūyaḥ — znovu; eva — jistě; ajam — Pána Brahmu; devam — poloboha; upatasthe — vyhledala.

Překlad

Pūrvacitti porodila těchto devět synů — každý rok jednoho — ale poté, co vyrostli, je ponechala doma a sama znovu vyhledala Pána Brahmu, aby ho mohla uctívat.

Význam

Je známo mnoho případů, kdy Apsary, andělské dívky z nebeských planet, uposlechly pokyn nějakého vyššího poloboha, jako je Pán Brahmā nebo Pán Indra, a sestoupily na tuto Zemi, za někoho se provdaly, porodily děti a poté se vrátily do svých nebeských domovů. Například Menakā, nebeská žena, která přišla svést Viśvāmitru Muniho, porodila Śakuntalu a poté opustila dítě i svého manžela a vrátila se na nebeské planety. Pūrvacitti nezůstala s Mahārājem Āgnīdhrou natrvalo. Poté, co splnila svou úlohu v Āgnīdhrově rodinném životě, opustila jeho i všech devět synů a vrátila se uctívat Pána Brahmu.

5.2.21

Verš

āgnīdhra-sutās te mātur anugrahād autpattikenaiva saṁhanana-balopetāḥ pitrā vibhaktā ātma-tulya-nāmāni yathā-bhāgaṁ jambūdvīpa-varṣāṇi bubhujuḥ.

Synonyma

āgnīdhra-sutāḥ — synové Mahārāje Āgnīdhry; te — oni; mātuḥ — matky; anugrahāt — milostí či díky tomu, že pili mléko z jejího prsu; autpattikena — přirozeně; eva — jistě; saṁhanana — dobře stavěné tělo; bala — sílu; upetāḥ — získali; pitrā — otcem; vibhaktāḥ — rozdělené; ātma-tulya — podle jejich; nāmāni — se jmény; yathā-bhāgam — náležitě rozdělené; jambūdvīpa-varṣāṇi — různé části Jambūdvīpu (pravděpodobně Asie a Evropa dohromady); bubhujuḥ — vládli.

Překlad

Jelikož všech devět Āgnīdhrových synů pilo mléko z prsu své matky, měli přirozeně silná, dobře stavěná těla. Jejich otec dal každému království v určité části Jambūdvīpu a tato království byla pojmenována podle nich. Synové Āgnīdhry tak vládli královstvím, která získali od svého otce.

Význam

Ācāryové se zvláště zmiňují o tom, že slova mātuḥ anugrahāt (“milostí své matky”) se zde vztahují na mléko z matčina prsu. V Indii je rozšířeno přesvědčení, že když dítě dostává alespoň šest měsíců mléko od své matky, bude jeho tělo velice silné. Kromě toho je zde uvedeno, že všichni synové Āgnīdhry byli obdařeni povahou, jakou měla jejich matka. Bhagavad-gītā (1.40) také prohlašuje: strīṣu duṣṭāsu vārṣṇeya jāyate varṇa-saṅkaraḥ — když jsou ženy nečisté, rodí se nekvalifikované děti (varṇa-saṅkara), a když přibývá varṇa-saṅkary, celý svět se stává peklem. Podle Manu-saṁhity proto žena potřebuje pečlivou ochranu, aby zůstala čistá a počestná, a její děti tak mohly v plné míře přispívat blahu lidské společnosti.

5.2.22

Verš

āgnīdhro rājātṛptaḥ kāmānām apsarasam evānudinam adhi-manyamānas tasyāḥ salokatāṁ śrutibhir avārundha yatra pitaro mādayante.

Synonyma

āgnīdhraḥ — Āgnīdhra; rājā — král; atṛptaḥ — neuspokojený; kāmānām — smyslovým požitkem; apsarasam — na nebeskou ženu (Pūrvacitti); eva — jistě; anudinam — den za dnem; adhi — nadmíru; manyamānaḥ — myslel; tasyāḥ — její; sa-lokatām — přemístění na stejnou planetu; śrutibhiḥ — prostřednictvím Ved; avārundha — dosáhl; yatra — kde; pitaraḥ — předkové; mādayante — radují se.

Překlad

Poté, co Pūrvacitti odešla, na ni král Āgnīdhra neustále myslel, neboť jeho chtivé touhy nebyly zdaleka uspokojeny. V souladu s védskými výroky tedy král po smrti dospěl na stejnou planetu jako jeho nebeská manželka. Tato planeta, jež se nazývá Pitṛloka, je místem, kde Pitové (předkové) žijí ve velkých radovánkách.

Význam

Když člověk na něco neustále myslí, dostane po smrti tomu odpovídající tělo. Mahārāja Āgnīdhra neustále myslel na Pitṛloku—místo, kam se vrátila jeho manželka. Po smrti tedy dosáhl stejné planety; patrně proto, aby s ní znovu žil. Bhagavad-gītā také říká:

yaṁ yaṁ vāpi smaran bhāvaṁ
tyajaty ante kalevaram
taṁ tam evaiti kaunteya
sadā tad-bhāva-bhāvitaḥ

“Živá bytost bezpochyby dosáhne právě takového stavu bytí, na jaký vzpomíná, když opouští své tělo.” (Bg. 8.6) Můžeme dojít k přirozenému závěru, že budeme-li neustále myslet na Kṛṣṇu — rozvineme-li plné vědomí Kṛṣṇy — můžeme být přemístěni na planetu zvanou Goloka Vṛndāvana, kde Kṛṣṇa věčně žije.

5.2.23

Verš

samparete pitari nava bhrātaro meru-duhitṝr merudevīṁ pratirūpām ugradaṁṣṭrīṁ latāṁ ramyāṁ śyāmāṁ nārīṁ bhadrāṁ devavītim iti saṁjñā navodavahan.

Synonyma

samparete pitari — po odchodu otce; nava — devět; bhrātaraḥ — bratrů; meru-duhitṝḥ — dcery Merua; merudevīm — Merudevī; prati-rūpām — Pratirūpā; ugra-daṁṣṭrīm — Ugradaṁṣṭrī; latām — Latā; ramyām — Ramyā; śyāmām — Śyāmā; nārīm — Nārī; bhadrām — Bhadrā; deva-vītim — Devavīti; iti — takto; saṁjñāḥ — jména; nava — devět; udavahan — oženili se.

Překlad

Po odchodu jejich otce se devět bratrů oženilo s devíti dcerami Merua, které se jmenovaly Merudevī, Pratirūpā, Ugradaṁṣṭrī, Latā, Ramyā, Śyāmā, Nārī, Bhadrā a Devavīti.

Význam

Takto končí Bhaktivedantovy výklady k druhé kapitole pátého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Činnosti Mahārāje Āgnīdhry”.

KAPITOLA TŘETÍ

Zjevení Ṛṣabhadeva z lůna Merudevī, manželky krále Nābhiho

5.3.1

Verš

śrī-śuka uvāca
nābhir apatya-kāmo ’prajayā merudevyā bhagavantaṁ yajña-puruṣam avahitātmāyajata.

Synonyma

śrī-śukaḥ uvāca — Śukadeva Gosvāmī řekl; nābhiḥ — syn Mahārāje Āgnīdhry; apatya-kāmaḥ — s touhou mít syny; aprajayā — která ještě neporodila žádné děti; merudevyā — s Merudevī; bhagavantam — Nejvyšší Osobnost Božství; yajña-puruṣam — Pán Viṣṇu, vládce a příjemce všech obětí; avahita-ātmā — velmi pozorně; ayajata — modlili se a uctívali.

Překlad

Śukadeva Gosvāmī pokračoval: Mahārāja Nābhi, syn Āgnīdhry, si přál mít syny, a proto začal pozorně uctívat Nejvyšší Osobnost Božství, Pána Viṣṇua, vládce a příjemce všech obětí, a modlit se k Němu. Merudevī, manželka Mahārāje Nābhiho, která do té doby ještě neporodila žádné děti, uctívala Pána Viṣṇua společně se svým manželem.

5.3.2

Verš

tasya ha vāva śraddhayā viśuddha-bhāvena yajataḥ pravargyeṣu pracaratsu dravya-deśa-kāla-mantrartvig-dakṣiṇā-vidhāna-yogopapattyā duradhigamo ’pi bhagavān bhāgavata-vātsalyatayā supratīka ātmānam aparājitaṁ nija-janābhipretārtha-vidhitsayā gṛhīta-hṛdayo hṛdayaṅgamaṁ mano-nayanānandanāvayavābhirāmam āviścakāra.

Synonyma

tasya — když on (Nābhi); ha vāva — jistě; śraddhayā — s velkou vírou a oddaností; viśuddha-bhāvena — s čistou, neposkvrněnou myslí; yajataḥ — uctíval; pravargyeṣu — plodonosnými činnostmi zvanými pravargya; pracaratsu — byly vykonávané; dravya — složky; deśa — místo; kāla — čas; mantra — hymny; ṛtvik — kněží provádějící oběť; dakṣiṇā — dary kněžím; vidhāna — usměrňující zásady; yoga — a prostředků; upapattyā — vykonáváním; duradhigamaḥ — nelze získat; api — ačkoliv; bhagavān — Nejvyšší Osobnost Božství; bhāgavata-vātsalyatayā — jelikož má velice rád Své oddané; su-pratīkaḥ — s velice krásnou podobou; ātmānam — Osobně; aparājitam — Jehož nikdo nepřemůže; nija-jana — Svého oddaného; abhipreta-artha — touhu; vidhitsayā — splnit; gṛhīta-hṛdayaḥ — Jeho srdce bylo přitahováno; hṛdayaṅgamam — úchvatná; manaḥ-nayana-ānandana — příjemná pro mysl a oči; avayava — údy; abhirāmam — krásné; āviścakāra — projevil.

Překlad

Existuje sedm transcendentálních metod, jak při vykonávání oběti získat milost Nejvyšší Osobnosti Božství: (1) obětovat drahocenné věci či potraviny, (2) jednat s ohledem na místo, (3) jednat s ohledem na čas, (4) přednášet hymny, (5) postupovat přes kněze, (6) nabízet kněžím dary a (7) dodržovat usměrňující zásady. Těmito prostředky však není možné získat Nejvyššího Pána vždy. Pán je ovšem Svému oddanému příznivě nakloněn — když tedy Mahārāja Nābhi, který byl oddaným, uctíval Pána s velkou vírou, oddaností a čistou, neposkvrněnou myslí a přednášel Mu modlitby — zdánlivě vykonávaje nějakou yajñu z kategorie pravargya—laskavý Pán se z náklonnosti ke Svým oddaným před králem Nābhim zjevil ve Své nepřemožitelné a úchvatné podobě se čtyřma rukama. Takto, aby splnil touhu Svého oddaného, se před ním Nejvyšší Pán objevil ve Svém nádherném těle, které těší mysl a oči oddaných.

Význam

V Bhagavad-gītě je jasně řečeno:

bhaktyā mām abhijānāti
yāvān yaś cāsmi tattvataḥ
tato māṁ tattvato jñātvā
viśate tad-anantaram

“Pochopit Nejvyššího Pána takového, jaký je, lze jedině oddanou službou. Ten, kdo takovou oddaností plně rozvine vědomí Nejvyšší Osoby, může vstoupit do království Boha.” (Bg. 18.55)

Pochopit a vidět Nejvyšší Osobnost Božství je možné pouze procesem oddané služby; nijak jinak. I když Mahārāja Nābhi vykonával předepsané povinnosti a oběti, je třeba vědět, že se mu Pán zjevil nikoliv kvůli obětím, ale díky jeho oddané službě. Z tohoto důvodu Pán svolil, že se před ním zjeví ve Své nádherné podobě. Brahma-saṁhitā (5.30) uvádí, že Nejvyšší Pán je ve Své původní podobě velmi půvabný. Veṇuṁ kvaṇantam aravinda-dalāyatākṣaṁ barhāvataṁsam asitāmbuda-sundarāṅgam — i když má Nejvyšší Pán načernalou barvu, je nesmírně krásný.

5.3.3

Verš

atha ha tam āviṣkṛta-bhuja-yugala-dvayaṁ hiraṇmayaṁ puruṣa-viśeṣaṁ kapiśa-kauśeyāmbara-dharam urasi vilasac-chrīvatsa-lalāmaṁ daravara-vanaruha-vana-mālācchūry-amṛta-maṇi-gadādibhir upalakṣitaṁ sphuṭa-kiraṇa-pravara-mukuṭa-kuṇḍala-kaṭaka-kaṭi-sūtra-hāra-keyūra-nūpurādy-aṅga-bhūṣaṇa-vibhūṣitam ṛtvik-sadasya-gṛha-patayo ’dhanā ivottama-dhanam upalabhya sabahu-mānam arhaṇenāvanata-śīrṣāṇa upatasthuḥ.

Synonyma

atha — potom; ha — jistě; tam — Jeho; āviṣkṛta-bhuja-yugala-dvayam — který se zjevil se čtyřmi pažemi; hiraṇmayam — oslnivě zářící; puruṣa-viśeṣam — nejlepší ze všech živých bytostí, Puruṣottama; kapiśa-kauśeya-ambara-dharam — měl na Sobě žluté hedvábné šaty; urasi — na hrudi; vilasat — krásný; śrīvatsa — zvaný Śrīvatsa; lalāmam — měl znak; dara-vara — lasturou; vana-ruha — lotosový květ; vana-mālā — girlanda z lesních květů; acchūri — disk; amṛta-maṇi — drahokam Kaustubha; gadā-ādibhiḥ — kyjem a dalšími symboly; upalakṣitam — charakterizovaný; sphuṭa-kiraṇa — zářící; pravara — jedinečná; mukuṭa — helmice; kuṇḍala — náušnice; kaṭaka — náramky; kaṭi-sūtra — opasek; hāra — náhrdelník; keyūra — pásky na pažích; nūpura — zvonky na kotnících; ādi — a tak dále; aṅga — těla; bhūṣaṇa — s ozdobami; vibhūṣitam — ozdobený; ṛtvik — kněží; sadasya — společníci; gṛha-patayaḥ — a král Nābhi; adhanāḥ — chudáci; iva — jako; uttama-dhanam — velký poklad; upalabhya — když získali; sa-bahu-mānam — s velkou úctou; arhaṇena — s předměty pro uctívání; avanata — sklonili; śīrṣāṇaḥ — své hlavy; upatasthuḥ — uctívali.

Překlad

Pán Viṣṇu se před králem Nābhim zjevil se čtyřmi pažemi. Oslnivě zářil a vypadal jako nejlepší ze všech osobností. Jeho spodní část těla halil žlutý hedvábný oděv. Na Jeho hrudi byl znak Śrīvatsa, který je vždy velmi krásný. Nesl lasturu, lotos, disk a kyj a kolem krku měl girlandu z lesních květů a drahokam Kaustubha. Nádherně Ho zdobila helmice, náušnice, náramky, opasek, perlový náhrdelník, pásky na pažích, zvonky na kotnících a další tělesné ozdoby posázené zářícími drahokamy. Když král Nābhi, jeho kněží a společníci viděli Pána před sebou, připadali si jako chudáci, kteří znenadání získali velké bohatství. Přijali Pána, na projev úcty sklonili hlavy a uctili Ho obětováním příslušných předmětů.

Význam

Zde je jasně uvedeno, že Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, nevypadal jako obyčejná lidská bytost. Zjevil se před králem Nābhim a jeho společníky jako nejlepší ze všech osobností (Puruṣottama). Vedy uvádějí: nityo nityānāṁ cetanaś cetanānām. Nejvyšší Osobnost Božství je také živá bytost, ale je nejvyšší. V Bhagavad-gītě (7.7) Pán Kṛṣṇa Sám říká: mattaḥ parataraṁ nānyat kiñcid asti dhanañjaya — “Ó dobyvateli bohatství (Arjuno), neexistuje vyšší pravda, než jsem Já.” Nikdo není přitažlivější nebo autoritativnější než Pán Kṛṣṇa. To je jeden z rozdílů mezi Bohem a obyčejnou živou bytostí. Podle tohoto popisu transcendentálního těla Pána Viṣṇua lze Osobnost Božství snadno rozeznat od všech ostatních živých bytostí. Mahārāja Nābhi a všichni jeho kněží a společníci tedy složili Pánu poklony a začali Ho uctívat různými předměty. Jak uvádí Bhagavad-gītā (6.22): yaṁ labdhvā cāparaṁ lābhaṁ manyate nādhikaṁ tataḥ. To znamená: “Kdo toto získá, myslí na to, že již nemůže získat nic víc.” Když někdo realizuje Boha a vidí Pána tváří v tvář, nepochybně si myslí, že získal to nejlepší ze všeho. Raso 'py asya paraṁ dṛṣṭvā nivartate—když člověk pozná vyšší chuť, jeho vědomí se upevní. Poté, co spatřil Nejvyššího Pána, ho přestane přitahovat cokoliv hmotného. Od té doby bude vždy stálý ve svém uctívání Nejvyšší Osobnosti Božství.

5.3.4-5

Verš

ṛtvija ūcuḥ
arhasi muhur arhattamārhaṇam asmākam anupathānāṁ namo nama ity etāvat sad-upaśikṣitaṁ ko ’rhati pumān prakṛti-guṇa-vyatikara-matir anīśa īśvarasya parasya prakṛti-puruṣayor arvāktanābhir nāma-rūpākṛtibhī rūpa-nirūpaṇam; sakala-jana-nikāya-vṛjina-nirasana-śivatama-pravara-guṇa-gaṇaika-deśa-kathanād ṛte.

Synonyma

ṛtvijaḥ ūcuḥ — kněží řekli; arhasi — prosím (přijmi); muhuḥ — znovu a znovu; arhat-tama — ó nejvznešenější osobo hodná uctívání; arhaṇam — nabízené uctívání; asmākam — naše; anupathānām — kteří jsme Tvými služebníky; namaḥ — uctivé poklony; namaḥ — uctivé poklony; iti — takto; etāvat — dosud; sat — vznešených osobností; upaśikṣitam — podle pokynů; kaḥ — co; arhati — je schopen (učinit); pumān — člověk; prakṛti — hmotné přírody; guṇa — kvalit; vyatikara — v proměnách; matiḥ — jehož mysl (je pohroužená); anīśaḥ — který je nanejvýš neschopný; īśvarasya — Nejvyšší Osobnosti Božství; parasya — mimo; prakṛti-puruṣayoḥ — dosah tří kvalit hmotné přírody; arvāktanābhiḥ — které nedosahují tak daleko neboli patří do tohoto hmotného světa; nāma-rūpa-ākṛtibhiḥ — jmény, podobami a vlastnostmi; rūpa — Tvé povahy či postavení; nirūpaṇam — zjištění, vnímání; sakala — celého; jana-nikāya — lidstva; vṛjina — hříšné činy; nirasana — které odstraní; śivatama — nanejvýš příznivých; pravara — jedinečných; guṇa-gaṇa — transcendentálních vlastností; eka-deśa — jedna část; kathanāt — slovy; ṛte — kromě.

Překlad

Kněží se začali k Pánu modlit: Ó Ty, Jenž jsi nejvíce hoden uctívání, jsme jen Tvoji služebníci. I když jsi úplný Sám v Sobě, prosíme Tě, přijmi od nás — Svých věčných služebníků — ze Své bezpříčinné milosti malou službu. Nejsme si ve skutečnosti vědomi Tvé transcendentální podoby, ale můžeme se Ti pouze znovu a znovu s úctou klanět, jak učí védská literatura a autorizovaní ācāryové. Materialistické živé bytosti jsou silně přitahovány ke kvalitám hmotné přírody, a proto nejsou nikdy dokonalé, ale Ty jsi mimo dosah všech hmotných pojetí. Tvé jméno, podoba a vlastnosti jsou transcendentální; přesahují rámec experimentálního poznání. Kdo si Tě vůbec dokáže představit? V hmotném světě můžeme vnímat pouze hmotná jména a hmotné vlastnosti. Nedokážeme nic jiného než Ti skládat uctivé poklony a modlit se k Tobě, transcendentální Osobě. Opěvování Tvých příznivých transcendentálních vlastností odstraní hříchy celého lidstva. To je pro nás tou nejpříznivější činností, a tak můžeme částečně porozumět Tvému nadpřirozenému postavení.

Význam

Nejvyšší Osobnost Božství nemá nic společného s hmotným vnímáním. Dokonce i impersonalista Śaṅkarācārya říká: nārāyaṇaḥ paro 'vyaktāt — “Nārāyaṇa, Nejvyšší Osobnost Božství, přesahuje hmotné pojetí.” Podobu a vlastnosti Nejvyšší Osobnosti Božství si nemůžeme vymyslet. Co se týče Pánovy podoby a činností, musíme jednoduše přijmout popisy dané ve védské literatuře. Brahma-saṁhitā (5.29) uvádí:

cintāmaṇi-prakara-sadmasu kalpa-vṛkṣa-
lakṣāvṛteṣu surabhīr abhipālayantam
lakṣmī-sahasra-śata-sambhrama-sevyamānaṁ
govindam ādi-puruṣaṁ tam ahaṁ bhajāmi

“Uctívám Govindu, prvotního Pána a prvního otce, který pase krávy plnící všechny touhy v sídle z duchovních drahokamů, kde se nacházejí milióny stromů přání. S velkou úctou a láskou Mu neustále slouží stovky a tisíce bohyní štěstí.” Určitou představu Absolutní Pravdy, Její podoby a vlastností můžeme získat čtením popisů uvedených ve védské literatuře a autoritativních výroků vznešených osobností, jako je Brahmā, Nārada, Śukadeva Gosvāmī a další. Śrīla Rūpa Gosvāmī říká: ataḥ śrī-kṛṣṇa-nāmādi na bhaved grāhyam indriyaiḥ — “Jméno, podobu a vlastnosti Śrī Kṛṣṇy nemůžeme pochopit svými hmotnými smysly.” Dalšími jmény Pána jsou proto adhokṣaja a aprākṛta, která vyjadřují, že je mimo dosah všech hmotných smyslů. Pán se zjevil před Mahārājem Nābhim z bezpříčinné milosti ke Svým oddaným. Stejně tak se zjeví i nám, budeme-li Mu oddaně sloužit. Sevonmukhe hi jihvādau svayam eva sphuraty adaḥ. To je jediný způsob, jak pochopit Nejvyšší Osobnost Božství. Bhagavad-gītā potvrzuje: bhaktyā mām abhijānāti yāvān yaś cāsmi tattvataḥ — pochopit Nejvyšší Osobnost Božství je možné prostřednictvím oddané služby. Jiný způsob neexistuje. Musíme naslouchat autoritám a śāstrám a uvažovat o Nejvyšším Pánu z hlediska jejich výroků. Podoby a vlastnosti Pána si nemůžeme představovat nebo vymýšlet.

5.3.6

Verš

parijanānurāga-viracita-śabala-saṁśabda-salila-sita-kisalaya-tulasikā-dūrvāṅkurair api sambhṛtayā saparyayā kila parama parituṣyasi.

Synonyma

parijana — Tvými služebníky; anurāga — ve velké extázi; viracita — vykonávané; śabala — s třesoucím se hlasem; saṁśabda — s modlitbami; salila — voda; sita-kisalaya — větvičky s mladými lístky; tulasikā — lístky tulasī; dūrvā-aṅkuraiḥ — a s čerstvě vyrostlou trávou; api — také; sambhṛtayā — vykonaným; saparyayā — uctíváním; kila — vskutku; parama — ó Nejvyšší Pane; parituṣyasi — jsi uspokojen.

Překlad

Ó Nejvyšší Pane, jsi v každém ohledu úplný. Jsi jistě velice spokojený, když se k Tobě Tvoji oddaní modlí chvějícím se hlasem a v extázi Ti přinášejí lístky tulasī, vodu, větvičky s mladými lístky a čerstvě vyrostlou trávu. To Tě nepochybně uspokojuje.

Význam

K uspokojení Nejvyšší Osobnosti Božství člověk nepotřebuje velký majetek, vzdělání či bohatství. Je-li plně pohroužený v lásce a extázi, stačí, když obětuje květ a trochu vody. Jak uvádí Bhagavad-gītā: patraṁ puṣpaṁ phalaṁ toyaṁ yo me bhaktyā prayacchati — “Jestliže Mi někdo obětuje s láskou a oddaností lístek, květ, ovoce nebo vodu, přijmu to.” (Bg. 9.26)

Nejvyššího Pána může potěšit jedině oddaná služba; proto je zde řečeno, že Pán je uspokojen oddaností a ničím jiným. Hari-bhakti-vilāsa uvádí citát z Gautamīya-tantry:

tulasī-dala-mātreṇa
jalasya culukena vā
vikrīṇīte svam ātmānaṁ
bhaktebhyo bhakta-vatsalaḥ

“Śrī Kṛṣṇa, Jenž má nesmírně rád Své oddané, se prodává oddanému, který Mu nabízí pouhý lístek tulasī a plnou dlaň vody.” Nejvyšší Pán je ke Svému oddanému tak bezpříčinně milostivý, že i ten nejchudší člověk Mu může s oddaností obětovat trochu vody a květ, a tak Ho potěšit. To je projev Pánových láskyplných vztahů ke Svým oddaným.

5.3.7

Verš

athānayāpi na bhavata ijyayoru-bhāra-bharayā samucitam artham ihopalabhāmahe.

Synonyma

atha — jinak; anayā — toto; api — dokonce; na — ne; bhavataḥ — Tvé vznešené osobnosti; ijyayā — vykonáváním oběti; urubhāra-bharayā — zatížené mnoha předměty; samucitam — zapotřebí; artham — použití; iha — zde; upalabhāmahe — vidíme.

Překlad

Uctívali jsme Tě s mnohými předměty a vykonávali pro Tebe oběti, ale myslíme, že k Tvému potěšení není zapotřebí tolika opatření.

Význam

Śrīla Rūpa Gosvāmī říká, že nabízíme-li někomu různé druhy potravy, aniž by měl na něco chuť, je taková nabídka bezcenná. Je možné nashromáždit mnoho věcí k velkému obětnímu obřadu pro uspokojení Nejvyšší Osobnosti Božství, ale bude-li chybět oddanost, připoutanost či láska k Pánu, jsou všechny přípravy k ničemu. Pán je úplný Sám v Sobě a nic od nás nepotřebuje. Když Mu však obětujeme trochu vody, květ a lístek tulasī, přijme je. Hlavním prostředkem pro uspokojení Nejvyšší Osobnosti Božství je bhakti, oddaná služba. Není třeba pořádat velké oběti. Kněží byli naplněni lítostí, neboť si mysleli, že nejsou na cestě oddané služby a že jejich oběť Pána netěší.

5.3.8

Verš

ātmana evānusavanam añjasāvyatirekeṇa bobhūyamānāśeṣa-puruṣārtha-svarūpasya kintu nāthāśiṣa āśāsānānām etad abhisaṁrādhana-mātraṁ bhavitum arhati.

Synonyma

ātmanaḥ — samy o sobě; eva — jistě; anusavanam — každým okamžikem; añjasā — přímo; avyatirekeṇa — bez ustání; bobhūyamāna — rostou; aśeṣa — neomezeně; puruṣa-artha — cíle života; sva-rūpasya — Tvá skutečná totožnost; kintu — ale; nātha — ó Pane; āśiṣaḥ — požehnání k hmotnému požitku; āśāsānānām — nás, kteří si neustále přejeme; etat — toto; abhisaṁrādhana — abychom získali Tvou milost; mātram — jedině; bhavitum arhati — může být.

Překlad

Všechny cíle života a veškeré bohatství v Tobě přímo, samy o sobě, neustále a neomezeně každým okamžikem rostou. Jsi neomezeným požitkem a samotnou blaženou existencí. Co se nás týče, ó Pane, neustále prahneme po hmotném požitku. Ty žádné z těchto obětí nepotřebuješ—jsou určeny pro nás, abychom od Tebe mohli dostat požehnání. Všechny je vykonáváme, abychom získali jejich plody. Ty na nich ve skutečnosti nezávisíš.

Význam

Nejvyšší Pán je soběstačný, a nepotřebuje tedy velké oběti. Plodonosné činnosti pro dosažení honosnějšího života jsou určeny pro ty, kdo po takovém hmotném bohatství touží. Yajñārthāt karmaṇo 'nyatra loko 'yaṁ karma-bandhanaḥ — nejednáme-li tak, abychom uspokojili Nejvyššího Pána, zaměstnáváme se činnostmi māyi. Můžeme postavit velkolepý chrám a utratit tisíce dolarů, ale Pán takový chrám nepotřebuje. Pán má milióny chrámů, ve kterých sídlí, a na naší snaze nezávisí. Honosné činnosti vůbec nevyžaduje. Takové zaměstnání je určeno pro náš prospěch. Investujeme-li své peníze do stavby velkolepého chrámu, zbavíme se reakcí za své snažení. To je pro naše dobro. Snažíme-li se navíc pro Nejvyššího Pána učinit něco pěkného, bude s námi spokojen a dá nám Své požehnání. Velkolepé plány tedy nejsou určeny pro Pánův, ale pro náš užitek. Získáme-li nějakým způsobem od Pána požehnání, naše vědomí se může očistit a můžeme se kvalifikovat pro návrat domů, zpátky k Bohu.

5.3.9

Verš

tad yathā bāliśānāṁ svayam ātmanaḥ śreyaḥ param aviduṣāṁ parama-parama-puruṣa prakarṣa-karuṇayā sva-mahimānaṁ cāpavargākhyam upakalpayiṣyan svayaṁ nāpacita evetaravad ihopalakṣitaḥ.

Synonyma

tat — to; yathā — jako; bāliśānām — hlupáků; svayam — Tebou Samotným; ātmanaḥ — vlastní; śreyaḥ — blaho; param — nejvyšší; aviduṣām — těch, kdo neznají; parama-parama-puruṣa — ó Pane pánů; prakarṣa-karuṇayā — hojnou, bezpříčinnou milostí; sva-mahimānam — Svou osobní slávu; ca — a; apavarga-ākhyam — zvanou apavarga (osvobození); upakalpayiṣyan — chceš dát; svayam — Osobně; na apacitaḥ — neuctívaný správně; eva — ačkoliv; itara-vat — jako obyčejná osoba; iha — zde; upalakṣitaḥ — (jsi) přítomný a (námi) viděný.

Překlad

Ó Pane pánů, co se týče vykonávání dharmy, arthy, kāmy a mokṣi (procesu osvobození), jsme zcela nevědomí, neboť neznáme skutečný cíl života. Zjevil ses nám Osobně jako ten, kdo vyžaduje uctívání, ale ve skutečnosti jsi zde přítomný jen proto, abychom Tě mohli vidět. Přišel jsi ze Své hojné a bezpříčinné milosti, abys posloužil našim cílům, našemu zájmu, a přinesl nám prospěch v podobě Své osobní slávy zvané apavarga, osvobození. Přišel jsi, přestože Tě ze své nevědomosti neuctíváme správně.

Význam

Pán Viṣṇu byl Osobně přítomný v obětní aréně, ale to neznamená, že sledoval Svůj vlastní prospěch. Stejný účel má přítomnost arcā-vigrahy, Božstva v chrámu. Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, se nám ze Své bezpříčinné milosti představuje, abychom Ho mohli vidět. Jelikož náš pohled není transcendentální, nevidíme Pánovu duchovní sac-cid-ānanda-vigrahu, a On proto ze Své bezpříčinné milosti přichází v podobě, kterou můžeme vnímat. Jelikož jsme schopni vidět pouze hmotné předměty, jako je kámen a dřevo, Pán na sebe bere podobu z kamene a dřeva, prostřednictvím které přijímá naši službu v chrámu. To je projev Jeho bezpříčinné milosti. I když Sám nemá o tyto věci zájem, přesto jedná tak, jak jedná, aby přijal naši láskyplnou službu. Ve skutečnosti Mu ani nejsme schopni nabídnout vhodné předměty pro Jeho uctívání, jelikož jsme zcela nevědomí. Pán se zjevil v obětní aréně Mahārāje Nābhiho ze Své bezpříčinné milosti.

5.3.10

Verš

athāyam eva varo hy arhattama yarhi barhiṣi rājarṣer varadarṣabho bhavān nija-puruṣekṣaṇa-viṣaya āsīt.

Synonyma

atha — potom; ayam — toto; eva — jistě; varaḥ — požehnání; hi — vskutku; arhat-tama — ó Ty, který jsi hoden uctívání nejvíce ze všech; yarhi — protože; barhiṣi — v oběti; rāja-ṛṣeḥ — krále Nābhiho; varada-ṛṣabhaḥ — nejlepší z dobrodinců; bhavān — Ty, Pane; nija-puruṣa — Tvých oddaných; īkṣaṇa-viṣayaḥ — předmět pohledu; āsīt — stal ses.

Překlad

Ó Ty, který jsi hoden uctívání nejvíce ze všech, jsi nejlepší ze všech dobrodinců a Tvé zjevení v obětní aréně svatého krále Nābhiho je určeno v náš prospěch. Tím, že Tě vidíme, jsi nám udělil to nejcennější požehnání.

Význam

Nija-puruṣa-īkṣaṇa-viṣaya. V Bhagavad-gītě (9.29) Kṛṣṇa říká: samo 'haṁ sarva-bhūteṣu — “Nikomu nezávidím a nikomu nestraním. Zaujímám stejný postoj ke všem. Ale každý, kdo Mi s oddaností slouží, je Mým přítelem, je ve Mně a také Já jsem přítelem jemu.”

Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, zaujímá stejný postoj ke každému, a v tomto smyslu nemá žádné nepřátele ani přátele. Všichni zakoušejí plodonosné reakce za své vlastní jednání a Pán, který je v srdcích všech, to sleduje a každému dává vytoužené výsledky. Ale tak jako si oddaní neustále toužebně přejí, aby byl Pán v každém ohledu spokojený, i Nejvyšší Pán si velice přeje představit se Svým oddaným. Śrī Kṛṣṇa říká v Bhagavad-gītě (4.8):

paritrāṇāya sādhūnāṁ
vināśāya ca duṣkṛtām
dharma-saṁsthāpanārthāya
sambhavāmi yuge yuge

“Abych osvobodil zbožné a vyhladil ničemné a abych znovu ustanovil zásady náboženství, sestupuji věk za věkem.”

Kṛṣṇovo zjevení je tedy určeno pro osvobození a uspokojení Jeho oddaných. Nepřichází, jen aby zabíjel démony, neboť to mohou vykonat Jeho zástupci. Pán Viṣṇu se zjevil v obětní aréně Mahārāje Nābhiho pouze proto, aby potěšil krále a jeho pomocníky. Jeho přítomnost neměla žádný jiný důvod.

5.3.11

Verš

asaṅga-niśita-jñānānala-vidhūtāśeṣa-malānāṁ bhavat-svabhāvānām ātmārāmāṇāṁ munīnām anavarata-pariguṇita-guṇa-gaṇa parama-maṅgalāyana-guṇa-gaṇa-kathano ’si.

Synonyma

asaṅga — odpoutaností; niśita — posílenou; jñāna — poznání; anala — ohněm; vidhūta — odstranili; aśeṣa — neomezené; malānām — jejichž nečistoty; bhavat-svabhāvānām — kteří získali Tvé vlastnosti; ātma-ārāmāṇām — kteří jsou spokojeni sami v sobě; munīnām — velkých mudrců; anavarata — neustále; pariguṇita — podrobně líčené; guṇa-gaṇa — ó Pane, Jehož duchovní vlastnosti; parama-maṅgala — nejvyšší blaženost; āyana — vytváří; guṇa-gaṇa-kathanaḥ — On, opěvování Jehož vlastností; asi — jsi.

Překlad

Drahý Pane, všichni velcí mudrci, kteří jsou rozvážní a svatí, neustále líčí Tvé duchovní vlastnosti. Tito mudrci již spálili všechny nečistoty, jichž je neomezené množství, a díky ohni poznání posílili svou odpoutanost od hmotného světa. Tak získali Tvé vlastnosti a jsou spokojeni sami v sobě. Ale i pro ty, kdo v opěvování Tvých povahových rysů nacházejí duchovní blaženost, je Tvá osobní přítomnost velice vzácná.

Význam

Kněží v obětní aréně Mahārāje Nābhiho si vážili osobní přítomnosti Nejvyššího Pána Viṣṇua a cítili se Mu velice zavázáni. Pánovo zjevení je vzácné i pro velké světce, kteří se zcela odpoutali od tohoto hmotného světa a jejichž srdce jsou čistá díky neustálému opěvování Pánovy slávy. Takoví lidé jsou spokojení opěvováním Pánových transcendentálních vlastností. Jeho osobní přítomnosti ve skutečnosti není zapotřebí. Kněží poukazují na to, že Pánova osobní přítomnost je velice vzácná i pro takové vznešené mudrce, ale jim Pán projevil mimořádnou laskavost a Osobně za nimi přišel. Proto se Mu cítili velice zavázáni.

5.3.12

Verš

atha kathañcit skhalana-kṣut-patana-jṛmbhaṇa-duravasthānādiṣu vivaśānāṁ naḥ smaraṇāya jvara-maraṇa-daśāyām api sakala-kaśmala-nirasanāni tava guṇa-kṛta-nāmadheyāni vacana-gocarāṇi bhavantu.

Synonyma

atha — přesto; kathañcit — nějak; skhalana — klopýtání; kṣut — hlad; patana — padání; jṛmbhaṇa — zívání; duravasthāna — kvůli nežádoucímu postavení; ādiṣu — a tak dále; vivaśānām — neschopní; naḥ — naše; smaraṇāya — vzpomínat; jvara-maraṇa-daśāyām — v případě vysoké horečky v době smrti; api — také; sakala — všechny; kaśmala — hříchy; nirasanāni — které mohou odstranit; tava — Tvoje; guṇa — vlastnosti; kṛta — činnosti; nāmadheyāni — jména; vacana-gocarāṇi — možné vyslovit; bhavantu — nechť se stanou.

Překlad

Drahý Pane, v době smrti, kdy člověka sužuje vysoká horečka, možná nebudeme schopni vzpomínat na Tvé jméno, podobu a vlastnosti, jelikož budeme klopýtat, hladovět, padat, zívat nebo budeme těžce nemocní. Proto se k Tobě modlíme, ó Pane, jelikož jsi velice nakloněn Svým oddaným. Prosíme, pomoz nám vzpomínat na Tebe, pronášet Tvá svatá jména a opěvovat Tvé vlastnosti a činnosti, které mohou odstranit všechny reakce našich hříšných životů.

Význam

Skutečný úspěch v životě je ante nārāyaṇa-smṛti — vzpomenout si v době smrti na svaté jméno, vlastnosti, činnosti a podobu Pána. I když Pánu oddaně sloužíme v chrámu, hmotné podmínky jsou tak neúprosné, že v době smrti na Něho můžeme kvůli nemoci nebo mentálním poruchám zapomenout. Proto bychom se měli k Pánu modlit, abychom v době smrti, kdy budeme v takové povážlivé situaci, byli plně schopni vzpomínat na Jeho lotosové nohy. V tomto ohledu se lze také obrátit na Śrīmad-Bhāgavatam, verše 6.2.9-10 a 14-15.

5.3.13

Verš

kiñcāyaṁ rājarṣir apatya-kāmaḥ prajāṁ bhavādṛśīm āśāsāna īśvaram āśiṣāṁ svargāpavargayor api bhavantam upadhāvati prajāyām artha-pratyayo dhanadam ivādhanaḥ phalīkaraṇam.

Synonyma

kiñca — navíc; ayam — tento; rāja-ṛṣiḥ — zbožný král (Nābhi); apatya-kāmaḥ — toužící po potomstvu; prajām — syna; bhavādṛśīm — přesně jako jsi Ty; āśāsānaḥ — doufá, že obdrží; īśvaram — nejvyšší vládce; āśiṣām — požehnání; svarga-apavargayoḥ — nebeských planet a osvobození; api — ačkoliv; bhavantam — Ty; upadhāvati — uctívá; prajāyām — děti; artha-pratyayaḥ — považuje za konečný cíl života; dhana-dam — k tomu, kdo může dát milodarem nesmírné bohatství; iva — jako; adhanaḥ — chudý člověk; phalīkaraṇam — trochu rýže.

Překlad

Drahý Pane, zde je velký král Nābhi, jehož konečným životním cílem je mít syna, jako jsi Ty. Ó Pane, podobá se člověku, který jde za velkým boháčem a žádá o trochu rýže. Mahārāja Nābhi si tolik přeje mít syna, že Tě uctívá za tímto účelem, přestože mu můžeš poskytnout jakkoliv vznešené postavení, včetně přemístění na nebeské planety či osvobození a návratu k Bohu.

Význam

Kněží byli trochu zahanbeni, že král Nābhi vykonával velkou oběť jen proto, aby Pána požádal o syna; Pán mu mohl zajistit i přemístění na nebeské či vaikuṇṭhské planety. Śrī Caitanya Mahāprabhu nás učí, jak přistupovat k Pánu a žádat o to nejvyšší požehnání. Říkal: na dhanaṁ na janaṁ na sundarīṁ kavitāṁ vā jagad-īśa kāmaye. Nechtěl Pána žádat o nic hmotného. Hmotné bohatství znamená majetek, spořádanou rodinu, ctnostnou manželku a mnoho stoupenců, ale inteligentní oddaný Nejvyššího Pána o nic hmotného nežádá. Jeho jedinou modlitbou je: mama janmani janmanīśvare bhavatād bhaktir ahaitukī tvayi. Chce neustále s láskou sloužit Pánu. Netouží po přemístění na nebeské planety nebo po mukti, osvobození z hmotných pout. Kdyby tomu tak bylo, Śrī Caitanya Mahāprabhu by neřekl mama janmani janmani. Pokud oddaný bude moci zůstat oddaným, nezáleží mu na tom, zda se bude rodit život za životem, či nikoliv. Skutečné věčné osvobození znamená vrátit se domů, zpátky k Bohu. Oddaný se nikdy nezajímá o nic hmotného. I když chtěl Nābhi Mahārāja syna, jako je Viṣṇu, chtít syna, který by byl jako Bůh, je také určitým druhem smyslového požitku. Čistý oddaný chce jedině s láskou sloužit Pánu.

5.3.14

Verš

ko vā iha te ’parājito ’parājitayā māyayānavasita-padavyānāvṛta-matir viṣaya-viṣa-rayānāvṛta-prakṛtir anupāsita-mahac-caraṇaḥ.

Synonyma

kaḥ vā — kdo je ten člověk; iha — v tomto hmotném světě; te — Tebe, ó vznešený; aparājitaḥ — nepřemožený; aparājitayā — nepřemožitelnou; māyayā — iluzorní energií; anavasita-padavya — jejíž cestu nelze zjistit; anāvṛta-matiḥ — jehož inteligence není zmatená; viṣaya-viṣa — hmotného požitku, který je jako jed; raya — působením; anāvṛta — nezahalená; prakṛtiḥ — jehož povaha; anupāsita — bez uctívání; mahat-caraṇaḥ — lotosových nohou velkých oddaných.

Překlad

Drahý Pane, jestliže člověk neuctívá lotosové nohy velkých oddaných, podlehne iluzorní energii a jeho inteligence bude zmatena. Najde se snad někdo, koho by neodnášely vlny hmotného požitku, které jsou jako jed? Tvá hmotná, iluzorní energie je nepřemožitelná. Nikdo nevidí její cestu a nikdo nemůže říci, jak působí.

Význam

Mahārāja Nābhi chtěl vykonávat velké oběti, aby zplodil syna. Syn mohl být sice na stejné úrovni s Nejvyšší Osobností Božství, ale taková hmotná touha — ať už velká či bezvýznamná — je vyvolána působením māyi. Oddaný nikdy netouží po ničem, co by přinášelo smyslový požitek. Oddanost je proto popsána jako stav bez hmotných tužeb (anyābhilāṣitā-śūnya). Každý podléhá vlivu māyi a je zapletený v síti různých hmotných tužeb, a ani Mahārāja Nābhi nebyl výjimkou. Osvobodit se od vlivu māyi je možné jedině službou velkým oddaným (mahac-caraṇa-sevā). Nikdo se nemůže osvobodit od vlivu māyi, aniž by uctíval lotosové nohy velkého oddaného. Śrīla Narottama dāsa Ṭhākura proto říká: chāḍiyā vaiṣṇava-sevā nistāra pāyeche kebā — “Kdo se kdy osvobodil ze zajetí māyi, aniž by sloužil lotosovým nohám vaiṣṇavy?” Māyā je aparājita a její vliv je také aparājita. Bhagavad-gītā (7.14) potvrzuje:

daivī hy eṣā guṇamayī
mama māyā duratyayā

“Tuto Mou božskou energii sestávající ze tří kvalit hmotné přírody je obtížné překonat.”

Mocný vliv māyi může překonat jedině oddaný. Na tom, že Mahārāja Nābhi chtěl syna, nebylo nic špatného. Chtěl syna, který by byl jako Nejvyšší Osobnost Božství, nejlepší ze všech synů. Vlivem společnosti Pánova oddaného člověk přestane toužit po hmotném bohatství. To potvrzuje Caitanya-caritāmṛta, Madhya 22.54:

’’sādhu-saṅga", ’’sādhu-saṅga" sarva-śāstre kaya
lava-mātra sādhu-saṅge sarva-siddhi haya

a Madhya 22.51:

mahat-kṛpā vinā kona karme ’bhakti' naya
kṛṣṇa-bhakti dūre rahu, saṁsāra nahe kṣaya

Má-li někdo vážný zájem uniknout vlivu māyi a vrátit se domů, zpátky k Bohu, musí se stýkat se sādhuem (oddaným). To je výrok všech písem. Nepatrný okamžik ve společnosti oddaného může člověka vysvobodit ze zajetí māyi. Bez milosti čistého oddaného nelze získat svobodu. Společnost čistého oddaného je k dosažení láskyplné služby Pánu nezbytná. Bez sādhu-saṅgy, požehnání velkého oddaného, se ze zajetí māyi nikdo nevysvobodí. Ve Śrīmad-Bhāgavatamu (7.5.32) říká Prahlāda Mahārāja:

naiṣāṁ matis tāvad urukramāṅghriṁ
spṛśaty anarthāpagamo yad arthaḥ
mahīyasāṁ pāda-rajo-'bhiṣekaṁ
niṣkiñcanānāṁ na vṛṇīta yāvat

Nikdo se nemůže stát čistým oddaným Pána, aniž by na svou hlavu přijal prach z nohou velkého oddaného (pāda-rajo-'bhiṣekam). Čistý oddaný je niṣkiñcana — nemá žádnou hmotnou touhu užívat si hmotného světa. U takového čistého oddaného musíme přijmout útočiště, abychom získali jeho vlastnosti. Čistý oddaný je vždy osvobozený od māyi a jejího vlivu.

5.3.15

Verš

yad u ha vāva tava punar adabhra-kartar iha samāhūtas tatrārtha-dhiyāṁ mandānāṁ nas tad yad deva-helanaṁ deva-devārhasi sāmyena sarvān prativoḍhum aviduṣām.

Synonyma

yat — protože; u ha vāva — vskutku; tava — Tvoje; punaḥ — znovu; adabhra-kartaḥ — ó Pane, který vykonáváš mnoho činností; iha — zde, v této obětní aréně; samāhūtaḥ — pozvaný; tatra — proto; artha-dhiyām — kteří usilují o splnění hmotných tužeb; mandānām — nepříliš inteligentní; naḥ — nás; tat — to; yat — co; deva-helanam — neúcta k Nejvyšší Osobnosti Božství; deva-deva — Pane pánů; arhasi — prosíme; sāmyena — Svou vyrovnaností; sarvān — vše; prativoḍhum — toleruj; aviduṣām — všech nás nevědomých.

Překlad

Ó Pane, vykonáváš mnoho úžasných činností. Naším jediným cílem bylo získat vykonáváním této velké oběti syna — naše inteligence tedy není na příliš vysoké úrovni. Nevíme ani, jak zjistit cíl života. Tím, že jsme Tě pozvali na tuto bezvýznamnou oběť pro nějaký hmotný motiv, jsme se nepochybně dopustili velkého přestupku u Tvých lotosových nohou. Proto Tě prosíme, ó Pane pánů, promiň nám náš přestupek na základě Své bezpříčinné milosti a vyrovnané mysli.

Význam

Kněží se jistě necítili dobře, že přivolali Nejvyššího Pána z Vaikuṇṭhy kvůli takovému bezvýznamnému důvodu. Čistý oddaný nikdy nechce vidět Pána zbytečně. Pán vykonává různé činnosti a čistý oddaný Ho nechce vidět ze svého rozmaru, pro vlastní smyslový požitek. Závisí pouze na Pánově milosti, a když je s ním Pán spokojený, čistý oddaný Ho může vidět tváří v tvář. Pána nevidí ani velcí polobozi, jako je Pán Brahmā a Pán Śiva. Tím, že kněží Mahārāje Nābhiho volali Nejvyššího Pána, dokázali, že nejsou inteligentní; nicméně Pán ze Své bezpříčinné milosti přišel. Všichni proto chtěli, aby jim prominul.

Uctívání Nejvyššího Pána pro hmotný zisk autority nedoporučují. Jak uvádí Bhagavad-gītā (7.16):

catur-vidhā bhajante māṁ
janāḥ sukṛtino 'rjuna
ārto jijñāsur arthārthī
jñānī ca bharatarṣabha

“Ó nejlepší z Bharatovců (Arjuno), čtyři druhy zbožných lidí Mi oddaně slouží — nešťastní, toužící po bohatství, zvídaví a hledající poznání Absolutního.”

Zasvěcení do bhakti začíná tehdy, když je člověk v nešťastné situaci, má nedostatek peněz nebo je zvídavý a chce pochopit Absolutní Pravdu. Lidé, kteří se takto obracejí na Nejvyššího Pána, ovšem nejsou skuteční oddaní. Jsou považováni za zbožné (sukṛtinaḥ), jelikož se dotazují na Absolutní Pravdu, Nejvyšší Osobnost Božství. Neznají však rozmanité činnosti a zaměstnání Pána, a proto Ho zbytečně vyrušují kvůli hmotnému zisku. Pán je ale tak laskavý, že i když Ho tito žebráci vyrušují, plní jejich touhy. Čistý oddaný je anyābhilāṣitā-śūnya — za jeho uctíváním se neskrývá žádný motiv. Neřídí ho vliv māyi v podobě karmy či jñāny a je neustále připravený vykonávat nařízení Pána, aniž by se ohlížel na sebe samotného. Kněží přítomní na oběti (ṛtvijaḥ) dobře znali rozdíl mezi karmou a bhakti, ale protože si o sobě mysleli, že jsou pod vlivem karmy, plodonosných činností, prosili Pána o odpuštění. Věděli, že Ho pozvali z nepodstatného důvodu.

5.3.16

Verš

śrī-śuka uvāca
iti nigadenābhiṣṭūyamāno bhagavān animiṣarṣabho varṣa-dharābhivāditābhivandita-caraṇaḥ sadayam idam āha.

Synonyma

śrī-śukaḥ uvāca — Śrī Śukadeva Gosvāmī pravil; iti — takto; nigadena — modlitbami v próze; abhiṣṭūyamānaḥ — uctívaný; bhagavān — Nejvyšší Pán, Osobnost Božství; animiṣa-ṛṣabhaḥ — vůdce všech polobohů; varṣa-dhara — králem Nābhim, panovníkem Bhārata-varṣi; abhivādita — uctívaní; abhivandita — sklonění k; caraṇaḥ — Jehož nohy; sadayam — laskavě; idam — toto; āha — řekl.

Překlad

Śrī Śukadeva Gosvāmī pravil: Kněží, které uctíval dokonce i král Nābhi, panovník Bhārata-varṣi, přednesli modlitby v próze (obvykle měly formu poezie) a poklonili se u lotosových nohou Pána. Pán pánů, vládce polobohů, s nimi byl velmi spokojen a promluvil následujícími slovy.

5.3.17

Verš

śrī-bhagavān uvāca
aho batāham ṛṣayo bhavadbhir avitatha-gīrbhir varam asulabham abhiyācito yad amuṣyātmajo mayā sadṛśo bhūyād iti mamāham evābhirūpaḥ kaivalyād athāpi brahma-vādo na mṛṣā bhavitum arhati mamaiva hi mukhaṁ yad dvija-deva-kulam.

Synonyma

śrī-bhagavān uvāca — Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, pravil; aho — běda; bata — jsem zajisté potěšen; aham — Já; ṛṣayaḥ — ó velcí mudrci; bhavadbhiḥ — vámi; avitatha-gīrbhiḥ — jejichž všechna slova jsou pravdivá; varam — o požehnání; asulabham — velice obtížné získat; abhiyācitaḥ — žádali jste; yat — to; amuṣya — krále Nābhiho; ātma-jaḥ — syn; mayā sadṛśaḥ — jako Já; bhūyāt — může být; iti — takto; mama — Můj; aham — Já; eva — jedině; abhirūpaḥ — rovný; kaivalyāt — jelikož jsem jediný; athāpi — nicméně; brahma-vādaḥ — slova vyřčená vznešenými brāhmaṇy; na — ne; mṛṣā — lživá; bhavitum — stát se; arhati — má; mama — Moje; eva — jistě; hi — protože; mukham — ústa; yat — ta; dvija-deva-kulam — třída čistých brāhmaṇů.

Překlad

Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, odpověděl: Ó velcí mudrci, svými modlitbami jste Mě potěšili. Všichni mluvíte pravdu. Modlili jste se, abych králi Nābhimu požehnal synem, jako jsem Já, ale toho je velice obtížné dosáhnout. Jelikož jsem jediná Nejvyšší Osoba a nikdo se Mi nevyrovná, nelze najít nikoho dalšího, jako jsem Já. V každém případě jste všichni kvalifikovaní brāhmaṇové, a proto se vaše slova nesmí ukázat jako nepravdivá. Brāhmaṇy, kteří skutečně oplývají bráhmanskými vlastnostmi, považuji za stejně dobré jako Má vlastní ústa.

Význam

Slovo avitatha-gīrbhiḥ znamená “ti, jejichž slova nelze zbavit účinnosti”. Brāhmaṇové (dvija, dvojzrození) dostávají prostřednictvím usměrnění śāster příležitost stát se téměř stejně mocnými jako Nejvyšší Pán. Nic z toho, co brāhmaṇa vysloví, nelze za žádných okolností zbavit účinnosti či změnit. Podle védských údajů představuje brāhmaṇa ústa Nejvyšší Osobnosti Božství; proto je mu při všech obřadech nabízeno jídlo (brāhmaṇa-bhojana). Když brāhmaṇa jí, je to přijímáno tak, že jí Samotný Nejvyšší Pán. Stejně tak nelze změnit nic z toho, co brāhmaṇa vysloví — musí se to stát. Učení mudrci, kteří vystupovali jako kněží při oběti Mahārāje Nābhiho, nebyli jen brāhmaṇy — měli takové schopnosti, že byli na úrovni devů (polobohů) nebo Samotného Boha. Kdyby tomu tak nebylo, jak by potom mohli pozvat Pána Viṣṇua do obětní arény? Bůh je jeden a nepatří tomuto nebo onomu náboženství. V Kali-yuze si různé náboženské sekty myslí, že jejich Bůh se liší od Boha ostatních, ale to není možné. Bůh je jeden a je vnímán z různých hledisek. Slovo kaivalyāt znamená, že Bůh nemá soupeře. Existuje jen jeden Bůh. Śvetāśvatara Upaniṣad (6.8) uvádí: na tat-samaś cābhyadhikaś ca dṛśyate — “Nelze nalézt nikoho, kdo by Mu byl roven nebo Ho převyšoval.” To je definice Boha.

5.3.18

Verš

tata āgnīdhrīye ’ṁśa-kalayāvatariṣyāmy ātma-tulyam anupalabhamānaḥ.

Synonyma

tataḥ — proto; āgnīdhrīye — do manželky Nābhiho, Āgnīdhrova syna; aṁśa-kalayā — expanzí Své osobní podoby; avatariṣyāmi — sestoupím; ātma-tulyam — Sobě rovného; anupalabhamānaḥ — nenacházím.

Překlad

Jelikož nenacházím Sobě rovného, Osobně se expanduji do úplné části, a tak vstoupím do lůna Merudevī, jež je manželkou Mahārāje Nābhiho, Āgnīdhrova syna.

Význam

To je příklad všemocnosti Nejvyšší Osobnosti Božství. I když je Pán jeden jediný, expanduje se prostřednictvím Svých osobních expanzí (svāṁśa) a někdy prostřednictvím Svých oddělených expanzí (vibhinnāṁśa). Pán Viṣṇu zde přistupuje na to, že sešle Svou osobní expanzi jako syna Merudevī, manželky Mahārāje Nābhiho, jenž je synem Āgnīdhry. Kněží (ṛtvijaḥ) věděli, že Bůh je jeden, ale přesto se k Nejvyššímu Pánu modlili, aby se stal synem Mahārāje Nābhiho, a dal tak světu najevo, že Absolutní Pravda, Nejvyšší Osobnost Božství, je jedna jediná. Když tato Absolutní Pravda inkarnuje, expanduje se do různých energií.

5.3.19

Verš

śrī-śuka uvāca
iti niśāmayantyā merudevyāḥ patim abhidhāyāntardadhe bhagavān.

Synonyma

śrī-śukaḥ uvāca — Śrī Śukadeva Gosvāmī řekl; iti — takto; niśāmayantyāḥ — která poslouchala; merudevyāḥ — v přítomnosti Merudevī; patim — k jejímu manželovi; abhidhāya — když promluvil; antardadhe — zmizel; bhagavān — Nejvyšší Pán, Osobnost Božství.

Překlad

Śukadeva Gosvāmī pokračoval: Jakmile to Pán dořekl, zmizel. Manželka krále Nābhiho, královna Merudevī, seděla vedle svého muže, a slyšela tedy vše, co Nejvyšší Pán pravil.

Význam

Podle védských pokynů má člověk vykonávat oběti ve společnosti své manželky. Sapatnīko dharmam ācaret — náboženské obřady je třeba vykonávat se svou ženou. Proto když Mahārāja Nābhi pořádal svou velkou oběť, byla královna Merudevī po jeho boku.

5.3.20

Verš

barhiṣi tasminn eva viṣṇudatta bhagavān paramarṣibhiḥ prasādito nābheḥ priya-cikīrṣayā tad-avarodhāyane merudevyāṁ dharmān darśayitu-kāmo vāta-raśanānāṁ śramaṇānām ṛṣīṇām ūrdhva-manthināṁ śuklayā tanuvāvatatāra.

Synonyma

barhiṣi — v obětní aréně; tasmin — té; eva — takto; viṣṇu-datta — ó Mahārāji Parīkṣite; bhagavān — Nejvyšší Pán, Osobnost Božství; parama-ṛṣibhiḥ — velkými mudrci; prasāditaḥ — uspokojen; nābheḥ priya-cikīrṣayā — potěšit krále Nābhiho; tat-avarodhāyane — v jeho manželce; merudevyām — Merudevī; dharmān — náboženské zásady; darśayitu-kāmaḥ — přál si ukázat, jak vykonávat; vāta-raśanānām — sannyāsīnů (kteří nemají téměř žádný oděv); śramaṇānām — vānaprasthů; ṛṣīṇām — velkých mudrců; ūrdhva-manthinām — brahmacārīnů; śuklayā tanuvā — ve Své původní duchovní podobě, která je nad kvalitami hmotné přírody; avatatāra — zjevil se jako inkarnace.

Překlad

Ó Viṣṇudatto, Parīkṣite Mahārāji, velcí mudrci na oné oběti potěšili Nejvyšší Osobnost Božství. Pán se proto rozhodl Osobně předvést způsob plnění náboženských zásad (jak je dodržují brahmacārīni, sannyāsīni, vānaprasthové a gṛhasthové vykonávající obřady) a také uspokojit touhu Mahārāje Nābhiho. Zjevil se proto jako syn Merudevī ve Své původní duchovní podobě, která je nad kvalitami hmotné přírody.

Význam

Když se Nejvyšší Pán zjevuje či sestupuje jako inkarnace do tohoto hmotného světa, nepřijímá tělo, které je výtvorem tří kvalit hmotné přírody (sattva-guṇy, rajo-guṇy a tamo-guṇy). Māyāvādští filozofové tvrdí, že neosobní Bůh se zjevuje v tomto hmotném světě tak, že přijímá tělo v sattva-guṇě. Śrīla Viśvanātha Cakravartī prohlašuje, že slovo śukla znamená “sestávající ze śuddha-sattvy”. Pán Viṣṇu sestupuje ve Své podobě śuddha-sattvy. Śuddha-sattva označuje sattva-guṇu, která není nikdy znečištěná. V hmotném světě je i kvalita dobra (sattva-guṇa) znečištěná příměsmi rajo-guṇy a tamo-guṇy. Sattva-guṇa, jež není nikdy znečištěná rajo-guṇou a tamo-guṇou, se nazývá śuddha-sattva. Sattvaṁ viśuddhaṁ vasudeva-śabditam (Bhāg. 4.3.23). To je úroveň vasudeva, na které lze vnímat Nejvyšší Osobnost Božství, Vāsudeva. V Bhagavad-gītě (4.7) Samotný Śrī Kṛṣṇa říká:

yadā yadā hi dharmasya
glānir bhavati bhārata
abhyutthānam adharmasya
tadātmānaṁ sṛjāmy aham

“Kdykoliv a kdekoliv nastává úpadek náboženství a narůstá bezbožnost, ó potomku Bharaty, v té době Osobně sestoupím.”

Nejvyššího Pána — na rozdíl od obyčejných živých bytostí — nenutí ke zrození kvality hmotné přírody. Zjevuje se, aby ukázal, jak plnit úlohu lidské bytosti (dharmān darśayitu-kāma). Slovo dharma je určeno pro lidské bytosti a nikdy se nepoužívá v souvislosti s nižšími bytostmi, jako jsou zvířata. Lidé si bohužel někdy vymýšlejí vlastní dharmu bez ohledu na Nejvyššího Pána. Dharmu ve skutečnosti nemůže vytvořit člověk. Dharmaṁ tu sākṣād bhagavat-praṇītam. (Bhāg. 6.3.19) Dharmu ustanovuje Nejvyšší Osobnost Božství, stejně jako zákony vydává vláda státu. Člověkem vytvořená dharma nemá žádný smysl. Śrīmad-Bhāgavatam označuje tuto umělou dharmu za kaitava-dharmu, podvodné náboženství. Nejvyšší Pán sesílá avatāra (inkarnaci), aby lidskou společnost učil správnému plnění náboženských zásad. Tyto náboženské zásady představují bhakti-mārgu. Sám Nejvyšší Pán říká v Bhagavad-gītě: sarva-dharmān parityajya mām ekaṁ śaraṇaṁ vraja. Ṛṣabhadeva, syn Mahārāje Nābhiho, se zjevil na Zemi, aby kázal zásady náboženství — to bude vysvětleno v páté kapitole tohoto pátého zpěvu.

Takto končí Bhaktivedantovy výklady ke třetí kapitole pátého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Zjevení Ṛṣabhadeva z lůna Merudevī, manželky krále Nābhiho”.

KAPITOLA ČTVRTÁ

Vlastnosti Ṛṣabhadeva, Nejvyšší Osobnosti Božství

5.4.1

Verš

śrī-śuka uvāca
atha ha tam utpattyaivābhivyajyamāna-bhagaval-lakṣaṇaṁ sāmyopaśama-vairāgyaiśvarya-mahā-vibhūtibhir anudinam edhamānānubhāvaṁ prakṛtayaḥ prajā brāhmaṇā devatāś cāvani-tala-samavanāyātitarāṁ jagṛdhuḥ.

Synonyma

śrī-śukaḥ uvāca — Śrī Śukadeva Gosvāmī řekl; atha ha — takto (poté, co se Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, zjevil); tam — Jeho; utpattyā — od počátku Jeho zjevení; eva — dokonce; abhivyajyamāna — jasně projevené; bhagavat-lakṣaṇam — příznaky Nejvyšší Osobnosti Božství; sāmya — se stejným postojem ke každému; upaśama — zcela klidný, s ovládnutými smysly a myslí; vairāgya — odříkání; aiśvarya — bohatství; mahā-vibhūtibhiḥ — se vznešenými vlastnostmi; anudinam — den za dnem; edhamāna — zvyšoval; anubhāvam — Svou moc; prakṛtayaḥ — ministři; prajāḥ — občané; brāhmaṇāḥ — učenci s úplným poznáním Brahmanu; devatāḥ — polobozi; ca — a; avani-tala — povrch Země; samavanāya — vládnout; atitarām — velice; jagṛdhuḥ — toužili.

Překlad

Śrī Śukadeva Gosvāmī řekl: Jakmile se Pán narodil jako syn Mahārāje Nābhiho, ihned projevil příznaky Nejvyššího Pána, jako například viditelné znaky na chodidlech (praporek, blesk atd.). Ke každému zaujímal stejný postoj a byl velice klidný. Ovládal Své smysly a mysl, a jelikož vlastnil veškeré bohatství, nedychtil po hmotném požitku. Ṛṣabhadeva, syn Mahārāje Nābhiho, oplýval všemi těmito vlastnostmi a byl ze dne na den mocnější — občané, učení brāhmaṇové, polobozi i ministři proto chtěli, aby byl ustanoven za vládce Země.

Význam

V této době laciných inkarnací je velice zajímavé si všimnout, jaké tělesné příznaky projevuje skutečná inkarnace. Od samého Ṛṣabhadevova zrození bylo patrné, že Jeho nohy nesou transcendentální znaky (praporek, blesk, lotosový květ atd.). Když navíc začal růst, budil velikou pozornost. Ke každému zaujímal stejný postoj — nestalo se, že by jedné osobě projevoval přízeň a druhou opomíjel. Inkarnace Boha musí mít šest vznešených vlastností: bohatství, sílu, poznání, krásu, slávu a odříkání. Je řečeno, že i když jimi Ṛṣabhadeva oplýval, naprosto nelpěl na hmotném požitku. Byl sebeovládnutý, a proto Ho měl každý rád. Díky Jeho neobyčejným kvalitám všichni chtěli, aby vládl Zemi. Inkarnace Boha musí být uznána zkušenými lidmi a musí projevovat příznaky popsané v śāstrách. Nelze ji přijmout pouze na základě nekritického obdivu hloupých lidí.

5.4.2

Verš

tasya ha vā itthaṁ varṣmaṇā varīyasā bṛhac-chlokena caujasā balena śriyā yaśasā vīrya-śauryābhyāṁ ca pitā ṛṣabha itīdaṁ nāma cakāra.

Synonyma

tasya — Jeho; ha vā — jistě; ittham — takto; varṣmaṇā — tělesnými rysy; varīyasā — nejvznešenější; bṛhat-ślokena — ozdobený všemi vznešenými vlastnostmi, jež popisují básníci; ca — také; ojasā — udatností; balena — silou; śriyā — krásou; yaśasā — slávou; vīrya-śauryābhyām — vlivem a hrdinstvím; ca — a; pitā — otec (Mahārāja Nābhi); ṛṣabhaḥ — nejlepší; iti — takto; idam — toto; nāma — jméno; cakāra — dal.

Překlad

Když se syn Mahārāje Nābhiho objevil lidským zrakům, projevoval všechny dobré vlastnosti, které popisují velcí básníci — dobře stavěné tělo se všemi znaky Osobnosti Božství, udatnost, sílu, krásu, proslulost, slávu, vliv a nadšení. Poté, co u Něho Jeho otec, Mahārāja Nābhi, zpozoroval všechny tyto vlastnosti, usoudil, že jeho syn je nejlepší z lidských bytostí či nejvyšší bytost, a proto Mu dal jméno Ṛṣabha.

Význam

Abychom někoho mohli přijmout za Osobnost Božství nebo inkarnaci, musíme na jeho těle pozorovat příznaky Boha. Ty všechny byly nalezeny u neobyčejně mocného syna Mahārāje Nābhiho. Měl dobře stavěné tělo a projevoval všechny transcendentální vlastnosti; dával najevo velký vliv a dokázal ovládat mysl a smysly. Dostal proto jméno Ṛṣabha, které vyjadřuje, že byl nejvyšší živou bytostí.

5.4.3

Verš

yasya hīndraḥ spardhamāno bhagavān varṣe na vavarṣa tad avadhārya bhagavān ṛṣabhadevo yogeśvaraḥ prahasyātma-yogamāyayā sva-varṣam ajanābhaṁ nāmābhyavarṣat.

Synonyma

yasya — Jemuž; hi — jistě; indraḥ — nebeský král Indra; spardhamānaḥ — záviděl; bhagavān — velmi bohatý; varṣe — na Bhārata-varṣu; na vavarṣa — nesesílal vodu; tat — to; avadhārya — věděl; bhagavān — Nejvyšší Pán, Osobnost Božství; ṛṣabhadevaḥ — Ṛṣabhadeva; yoga-īśvaraḥ — vládce všech mystických sil; prahasya — s úsměvem; ātma-yoga-māyayā — Svou vlastní duchovní energií; sva-varṣam — na Své místo; ajanābham — Ajanābha; nāma — jménem; abhyavarṣat — lil vodu.

Překlad

Král nebes Indra, který je po hmotné stránce velmi bohatý, začal králi Ṛṣabhadevovi závidět, a proto přestal na planetu zvanou Bhārata-varṣa sesílat déšť. Nejvyšší Pán Ṛṣabhadeva, vládce všech mystických sil, tehdy pochopil záměr krále Indry a lehce se pousmál. Poté začal vlastní silou—prostřednictvím yogamāyi, Své vnitřní energie — vydatně zalévat Svou zemi, místo známé jako Ajanābha.

Význam

V tomto verši se objevuje dvakrát slovo bhagavān — vztahuje se na krále Indru i na Ṛṣabhadeva, inkarnaci Nejvyššího Pána. Nārada a Pán Brahmā bývají někdy také osloveni jako bhagavān. Slovo bhagavān označuje velmi bohatou a mocnou osobu, jako je Pán Brahmā, Pán Śiva, Nārada či Indra. Ti všichni dostávají titul bhagavān díky svému neobyčejnému majestátu. Král Ṛṣabhadeva je inkarnace Nejvyššího Pána, a proto je původním Bhagavānem. Z toho důvodu je zde označen jako yogeśvara, což vyjadřuje, že má tu největší, duchovní moc. Co se týče dodávek vody, nezávisí na králi Indrovi — může ji dodat Sám, jak to učinil v tomto případě. V Bhagavad-gītě je řečeno: yajñād bhavati parjanyaḥ. Mraky vody se na obloze objeví díky vykonávání yajñi. Mraky i déšť řídí Indra, nebeský král, ale pokud své povinnosti zanedbá, ujme se tohoto úkolu Samotný Nejvyšší Pán, zvaný též Yajña či Yajña-pati. Nakonec tedy bylo na místě zvaném Ajanābha deště dostatek. Když Yajña-pati chce, může učinit cokoliv, bez pomoci Svých podřízených. Proto se říká, že Nejvyšší Pán je všemocný. Na konci současného věku Kali bude velký nedostatek vody (anāvṛṣti), neboť lidé z nevědomosti a nedostatku prostředků pro oběť přestanou vykonávat yajñu. Śrīmad-Bhāgavatam proto doporučuje: yajñaiḥ saṅkīrtana-prāyaiḥ yajanti hi sumedhasaḥ. Yajña je z konečného hlediska určena k uspokojení Nejvyšší Osobnosti Božství. V tomto věku Kali je velký nedostatek všeho a vládne nevědomost, nicméně všichni mohou vykonávat saṅkīrtana-yajñu. Každá rodina v každé společnosti může provádět saṅkīrtana-yajñu alespoň vždy večer. Potom nebude docházet k žádným nepříznivým událostem či nedostatku deště. Lidé v tomto věku musí vykonávat saṅkīrtana-yajñu, aby byli po hmotné stránce šťastní a zároveň dělali duchovní pokrok.

5.4.4

Verš

nābhis tu yathābhilaṣitaṁ suprajastvam avarudhyāti-pramoda-bhara-vihvalo gadgadākṣarayā girā svairaṁ gṛhīta-naraloka-sadharmaṁ bhagavantaṁ purāṇa-puruṣaṁ māyā-vilasita-matir vatsa tāteti sānurāgam upalālayan parāṁ nirvṛtim upagataḥ.

Synonyma

nābhiḥ — král Nābhi; tu — jistě; yathā-abhilaṣitam — jak si přál; su-prajastvam — nejkrásnějšího syna; avarudhya — dostal; ati-pramoda — velké radosti; bhara — přemírou; vihvalaḥ — zaplavený; gadgada-akṣarayā — chvějícím se v extázi; girā — s hlasem; svairam — ze Své nezávislé vůle; gṛhīta — přijal; nara-loka-sadharmam — jednal jako lidská bytost; bhagavantam — Nejvyšší Osobnost Božství; purāṇa-puruṣam — nejstarší ze všech živých bytostí; māyā — prostřednictvím yogamāyi; vilasita — zmatené; matiḥ — jeho uvažování; vatsa — můj drahý synu; tāta — miláčku; iti — takto; sa-anurāgam — s velkou náklonností; upalālayan — vychovával; parām — transcendentální; nirvṛtim — blaženost; upagataḥ — získal.

Překlad

Jelikož král Nābhi dostal dokonalého syna, jakého si přál, byl neustále zaplavený transcendentální blažeností a otcovskou láskou. Ve vytržení Mu říkal chvějícím se hlasem: “Můj drahý synu, můj miláčku.” Toto uvažování, kdy pokládal Nejvyššího Pána, Svrchovaného Otce, za svého syna, způsobila yogamāyā. Pán se ze Své svrchované dobré vůle stal jeho synem a jednal s každým, jako kdyby Sám byl obyčejnou lidskou bytostí. Král Nābhi začal svého transcendentálního syna s velkou náklonností vychovávat a neustále ho naplňovala transcendentální blaženost, radost a oddanost.

Význam

Slovo māyā je zde použité ve smyslu iluze. Jelikož Mahārāja Nābhi považoval Nejvyšší Osobnost Božství za svého vlasního syna, byl nepochybně v iluzi, ale jednalo se o transcendentální iluzi. Taková iluze je zapotřebí; jak jinak by někdo mohl pokládat Svrchovaného Otce za svého syna? Nejvyšší Pán se zjevuje jako syn některého ze Svých oddaných—Pán Kṛṣṇa se například zjevil jako syn Yaśody a Nandy Mahārāje. Tito oddaní na svého syna nikdy nedokázali myslet jako na Nejvyšší Osobnost Božství, neboť takový způsob uvažování by narušil jejich vztah rodičovské lásky.

5.4.5

Verš

viditānurāgam āpaura-prakṛti jana-pado rājā nābhir ātmajaṁ samaya-setu-rakṣāyām abhiṣicya brāhmaṇeṣūpanidhāya saha merudevyā viśālāyāṁ prasanna-nipuṇena tapasā samādhi-yogena nara-nārāyaṇākhyaṁ bhagavantaṁ vāsudevam upāsīnaḥ kālena tan-mahimānam avāpa.

Synonyma

vidita — jelikož dobře znal; anurāgam — oblíbenost; āpaura-prakṛti — mezi všemi občany a vládními úředníky; jana-padaḥ — s touhou sloužit všem lidem; rājā — král; nābhiḥ — Nābhi; ātmajam — svého syna; samaya-setu-rakṣāyām — aby chránil lidi přesně podle védských zásad náboženského života; abhiṣicya — dosadil na trůn; brāhmaṇeṣu — učeným brāhmaṇům; upanidhāya — svěřil; saha — se; merudevyā — svou manželkou Merudevī; viśālāyām — v Badarikāśramu; prasanna-nipuṇena — vykonával s velkým uspokojením a dovedností; tapasā — prostřednictvím různých druhů askeze; samādhi-yogena — v dokonalém samādhi; nara-nārāyaṇa-ākhyam — jménem Nara-Nārāyaṇa; bhagavantam — Nejvyšší Osobnost Božství; vāsudevam — Kṛṣṇu; upāsīnaḥ — uctíval; kālena — v pravý čas; tat-mahimānam — Jeho slavného sídla, duchovního světa, Vaikuṇṭhy; avāpa — dosáhl.

Překlad

Král Nābhi věděl, že jeho syn Ṛṣabhadeva je mezi občany i vládními úředníky a ministry velice oblíbený, a proto Ho dosadil na trůn jako vládce světa, aby chránil obyvatelstvo podle védského náboženského systému. Za tím účelem Ho svěřil do rukou učených brāhmaṇů, kteří Ho měli vést při řízení vlády. Poté Mahārāja Nābhi odešel se svou manželkou Merudevī do Badarikāśramu v Himalájích, kde se s velkým uspokojením dovedně zaměstnal různými druhy askeze. V dokonalém samādhi uctíval Nejvyšší Osobnost Božství, Nara-Nārāyaṇa, Jenž je úplnou expanzí Kṛṣṇy. Díky tomu po čase dospěl do duchovního světa, známého jako Vaikuṇṭha.

Význam

Když Mahārāja Nābhi viděl, že jeho syn Ṛṣabhadeva je oblíbený u obyčejných lidí i vládních služebníků, rozhodl se Ho dosadit na královský trůn. Také Ho chtěl svěřit do rukou učených brāhmaṇů. Z toho vidíme, že od panovníka se očekávalo, že bude vládnout striktně podle védských zásad pod vedením učených brāhmaṇů, kteří mu mohli radit na základě uznávaných védských písem, jako je Manu-smṛti a další śāstry. Povinností krále je vládnout občanům v souladu s védskými zásadami, podle kterých se společnost dělí na čtyři kategorie — brāhmaṇa, kṣatriya, vaiśya a śūdra. Cātur-varṇyaṁ mayā sṛṣṭaṁ guṇa-karma-vibhāgaśaḥ. Poté, co král takto rozdělí společnost, je povinen dohlížet na to, aby se každý řídil védskými zásadami odpovídajícími jeho třídě. Brāhmaṇa musí vykonávat povinnosti brāhmaṇy, aniž by podváděl veřejnost. Nikdo nemůže získat titul brāhmaṇy bez potřebných kvalifikací. Povinností krále je dohlížet, aby každý vykonával své předepsané činnosti podle pokynů védských písem. Navíc je nutné odejít na konci života do ústraní. I když byl Mahārāja Nābhi stále ještě králem, zanechal rodinného života a odešel se svou manželkou do Himalájí, na místo zvané Badarikāśram, kde jsou uctívána Božstva Nara-Nārāyaṇa. Slova prasanna-nipuṇena tapasā vyjadřují, že král podstupoval veškerou askezi velice dovedně a radostně. Přestože byl králem, vůbec mu nevadilo, že opustil pohodlný domácí život. I když se podroboval tvrdé askezi, cítil se v Badarikāśramu velice dobře a vše vykonával s velkou dovedností. Takto plně pohroužený ve vědomí Kṛṣṇy (samādhi-yoga), s neustálými myšlenkami na Kṛṣṇu, Vāsudeva, dosáhl Mahārāja Nābhi na konci svého života úspěchu a byl přemístěn do duchovního světa, na Vaikuṇṭhaloku.

Takto vypadá védský život. Člověk musí ukončit koloběh zrození a smrti a vrátit se domů, zpátky k Bohu. V této souvislosti jsou význačná slova tan-mahimānam avāpa. Śrīla Śrīdhara Svāmī říká, že mahimā znamená osvobození v tomto životě. Měli bychom v tomto životě jednat takovým způsobem, abychom byli po opuštění tohoto těla osvobozeni z pout opakovaného rození a umírání. To se nazývá jīvan-mukti. Śrīla Vīrarāghava Ācārya uvádí, že v Chāndogya Upaniṣadě je popsáno osm příznaků jīvan-mukty, osoby osvobozené již za života v tomto těle. Prvním příznakem takové osoby je, že je zbavená všech hříšných činností (apahata-pāpa). Ten, kdo je v zajetí māyi, hmotné energie, se musí dopouštět hříšných činností. Podle Bhagavad-gīty jsou tito lidé duṣkṛtinaḥ, což vyjadřuje, že neustále jednají hříšně. Ten, kdo je v tomto životě osvobozený, nehřeší. Hříšné činnosti jsou: nedovolený sex, jedení masa, požívání omamných látek a hazardování. Dalším příznakem je vijara, což znamená, že osvobozená osoba nepodléhá bolestem stáří. Další příznak se nazývá vimṛtyu. Osvobozená osoba se připravuje takovým způsobem, že již nebude muset přijímat žádná další hmotná těla, kterým je dáno zemřít. Nepoklesne tedy znovu do koloběhu zrození a smrti. Další příznak je viśoka — netečnost vůči hmotnému neštěstí a štěstí. Další je vijighatsa — osvobozená osoba již netouží po hmotném požitku. Další příznak je apipātā, což znamená, že si nepřeje nic jiného než oddaně sloužit Kṛṣṇovi, nejdražšímu Pánu, o Jehož přízeň je vhodné usilovat. Následující příznak je satya-kāma, což vyjadřuje, že všechny touhy takové osoby směřují k Nejvyšší Pravdě, ke Kṛṣṇovi; netouží po ničem jiném. Je satya-saṅkalpa. Vše, co si přeje, je splněno milostí Kṛṣṇy. Za prvé, netouží po ničem pro svůj hmotný prospěch, a za druhé, pokud vůbec po něčem touží, pak po službě Nejvyššímu Pánu—a tato touha je Pánovou milostí splněna. To se nazývá satya-saṅkalpa. Śrīla Viśvanātha Cakravartī poukazuje na to, že slovo mahimā označuje návrat do duchovního světa, zpátky domů, zpátky na Vaikuṇṭhu. Podle Śrī Śukadeva slovo mahimā znamená, že oddaný získá vlastnosti Nejvyšší Osobnosti Božství. To se nazývá sadharma, “stejná kvalita”. Kṛṣṇa se nikdy nerodí a nikdy neumírá, a Jeho oddaní, kteří se vrátí k Bohu, také nikdy nezemřou a nikdy se nenarodí v hmotném světě.

5.4.6

Verš

yasya ha pāṇḍaveya ślokāv udāharanti —
ko nu tat karma rājarṣer
nābher anv ācaret pumān
apatyatām agād yasya
hariḥ śuddhena karmaṇā

Synonyma

yasya — jehož; ha — vskutku; pāṇḍaveya — ó Mahārāji Parīkṣite; ślokau — dvě sloky; udāharanti — recitují; kaḥ — kdo; nu — potom; tat — to; karma — činnosti; rāja-ṛṣeḥ — zbožného krále; nābheḥ — Nābhiho; anu — následující; ācaret — mohl by vykonat; pumān — člověk; apatyatām — synovství; agāt — přijal; yasya — jehož; hariḥ — Nejvyšší Osobnost Božství; śuddhena — čistými, v rámci oddané služby; karmaṇā — činnostmi.

Překlad

Ó Mahārāji Parīkṣite, staří mudrci složili na oslavu Mahārāje Nābhiho dvě sloky. První z nich zní: “Kdo může dosáhnout dokonalosti Mahārāje Nābhiho? Kdo dokáže jednat jako on? Díky jeho oddané službě Nejvyšší Pán svolil, že se stane jeho synem.”

Význam

Významná jsou slova śuddhena karmaṇā. Není-li činnost vykonávána v rámci oddané služby, je znečištěna kvalitami hmotné přírody. To vysvětluje Bhagavad-gītā: yajñārthāt karmaṇo 'nyatra loko 'yaṁ karma-bandhanaḥ. Činnosti vykonáváné pouze pro uspokojení Nejvyšší Osobnosti Božství jsou čisté a nedotčené kvalitami hmotné přírody. Všechny ostatní činnosti jsou poznamenané kvalitami nevědomosti a vášně, jakož i dobra. Všechny hmotné činnosti, určené pro uspokojení smyslů, jsou znečištěné, ale Mahārāja Nābhi tak nikdy nejednal — i při vykonávání yajñi byly jeho činnosti transcendentální. Proto získal Nejvyššího Pána za syna.

5.4.7

Verš

brahmaṇyo ’nyaḥ kuto nābher
viprā maṅgala-pūjitāḥ
yasya barhiṣi yajñeśaṁ
darśayām āsur ojasā

Synonyma

brahmaṇyaḥ — oddaný brāhmaṇů; anyaḥ — nějaký jiný; kutaḥ — kde je; nābheḥ — než Mahārāja Nābhi; viprāḥ — brāhmaṇové; maṅgala-pūjitāḥ — náležitě uctění a uspokojení; yasya — jehož; barhiṣi — v obětní aréně; yajña-īśam — Nejvyšší Osobnost Božství, příjemce všech obětních obřadů; darśayām āsuḥ — ukázali; ojasā — svou bráhmanskou silou.

Překlad

(Druhá modlitba zní takto:) “Kdo uctívá brāhmaṇy lépe než Mahārāja Nābhi? Jelikož je uctil k jejich plné spokojenosti, kvalifikovaní brāhmaṇové mu svou bráhmanskou silou ukázali Nejvyšší Osobnost Božství, Samotného Nārāyaṇa.”

Význam

Brāhmaṇové, kteří sloužili jako kněží v obětním obřadu, nebyli obyčejní brāhmaṇové. Byli tak mocní, že svými modlitbami dokázali přivolat Nejvyšší Osobnost Božství. Díky tomu mohl Mahārāja Nābhi vidět Pána tváří v tvář. Ten, kdo není vaiṣṇavou, nedokáže Nejvyššího Pána, Osobnost Božství, přivolat. Pán nepřijme pozvání od nikoho kromě vaiṣṇavy. V Padma Purāṇě je proto řečeno:

ṣaṭ-karma-nipuṇo vipro
mantra-tantra-viśāradaḥ
avaiṣṇavo gurur na syād
vaiṣṇavaḥ śva-paco guruḥ

“Jestliže učený brāhmaṇa, zběhlý ve všech oblastech védského poznání, není vaiṣṇavou, není způsobilý stát se duchovním mistrem. Ale i ten, kdo se narodil v rodině nižší třídy, se může stát duchovním mistrem, je-li vaiṣṇava.” Tito brāhmaṇové byli nepochybně velkými odborníky co se týče přednášení védských manter. Ovládali vykonávání védských obřadů a navíc byli vaiṣṇavové. Svou duchovní silou tedy dokázali přivolat Nejvyšší Osobnost Božství a umožnit svému žákovi, Mahārājovi Nābhimu, vidět Pána tváří v tvář. Śrīla Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura poznamenává, že slovo ojasā znamená “oddanou službou”.

5.4.8

Verš

atha ha bhagavān ṛṣabhadevaḥ sva-varṣaṁ karma-kṣetram anumanyamānaḥ pradarśita-gurukula-vāso labdha-varair gurubhir anujñāto gṛhamedhināṁ dharmān anuśikṣamāṇo jayantyām indra-dattāyām ubhaya-lakṣaṇaṁ karma samāmnāyāmnātam abhiyuñjann ātmajānām ātma-samānānāṁ śataṁ janayām āsa.

Synonyma

atha — poté (po odchodu Svého otce); ha — vskutku; bhagavān — Nejvyšší Osobnost Božství; ṛṣabha-devaḥ — Ṛṣabhadeva; sva — Své; varṣam — království; karma-kṣetram — pole činností; anumanyamānaḥ — přijal za; pradarśita — šel příkladem; guru-kula-vāsaḥ — žil v gurukule; labdha — dosáhl; varaiḥ — dary; gurubhiḥ — duchovními mistry; anujñātaḥ — jak Mu bylo nařízeno; gṛha-medhinām — hospodářů; dharmān — povinnosti; anuśikṣamāṇaḥ — učil vlastním příkladem; jayantyām — se Svou manželkou Jayantī; indra-dattāyām — kterou Mu dal Pán Indra; ubhaya-lakṣaṇam — obou druhů; karma — činnosti; samāmnāyāmnātam — uvedené v písmech; abhiyuñjan — vykonával; ātmajānām — synů; ātma-samānānām — přesně takových, jako byl On Sám; śatam — sto; janayām āsa — zplodil.

Překlad

Poté, co Mahārāja Nābhi odešel do Badarikāśramu, Nejvyšší Pán Ṛṣabhadeva pochopil, že Jeho království představuje Jeho pole činností. Šel proto Sám příkladem a učil povinnostem hospodáře tak, že pod vedením duchovních mistrů nejprve podstoupil brahmacaryu. Odebral se také žít do gurukuly, místa duchovních mistrů. Po ukončení Svého vzdělání rozdal Svým duchovním mistrům dary (guru-dakṣiṇā) a přijal život hospodáře. Vzal si za manželku dívku jménem Jayantī, kterou Mu věnoval král nebes Indra, a zplodil s ní sto synů, jež byli stejně mocní a kvalifikovaní jako On Sám. Ṛṣabhadeva a Jayantī vykonávali obřadní činnosti nařízené śāstrami śruti a smṛti, a tak žili ukázkovým rodinným životem.

Význam

Jakožto inkarnace Nejvyšší Osobnosti Božství neměl Ṛṣabhadeva nic společného s hmotnými záležitostmi. Jak uvádí Bhagavad-gītā: paritrāṇāya sādhūnāṁ vināśāya ca duṣkṛtām — záměrem každé inkarnace je osvobodit oddané a ukončit démonské činnosti neoddaných. To jsou dvě úlohy Nejvyššího Pána, když inkarnuje. Śrī Caitanya Mahāprabhu řekl, že aby mohl člověk kázat, musí žít praktickým životem a ukazovat lidem, jak mají jednat. Āpani ācari' bhakti śikhāimu sabāre. Nikdo nemůže učit něčemu druhé, dokud se tak sám nechová. Ṛṣabhadeva byl ideální král a přijal vzdělání v gurukule, přestože již byl plně vzdělaný, neboť Nejvyšší Pán je vševědoucí. Neexistovalo nic, čemu by se mohl v gurukule naučit, ale přesto tam šel, aby všem lidem ukázal, jak přijmout vzdělání ze správného zdroje, od védských učitelů. Potom započal život hospodáře a žil podle zásad védského poznání (śruti a smṛti). Śrīla Rūpa Gosvāmī ve svém Bhakti-rasāmṛta-sindhu (1.2.10) cituje ze Skanda Purāṇy:

śruti-smṛti-purāṇādi-
pañcarātra-vidhiṁ vinā
aikāntikī harer bhaktir
utpātāyaiva kalpate

Lidská společnost se musí řídit pokyny získanými ze śruti a smṛti, védské literatury. Jejich praktickým uplatněním v životě je uctívání Nejvyšší Osobnosti Božství podle systému pāñcarātrika-vidhi. Každá lidská bytost musí rozvíjet svůj duchovní život a nakonec se vrátit domů, zpátky k Bohu. Mahārāja Ṛṣabhadeva všechny tyto zásady striktně dodržoval. Byl ideálním gṛhasthou a učil Své syny, jak dosáhnout dokonalosti v duchovním životě. To jsou některé příklady, jak vládl Zemi a jak naplnil Své poslání inkarnace.

5.4.9

Verš

yeṣāṁ khalu mahā-yogī bharato jyeṣṭhaḥ śreṣṭha-guṇa āsīd yenedaṁ varṣaṁ bhāratam iti vyapadiśanti.

Synonyma

yeṣām — koho; khalu — vskutku; mahā-yogī — velmi vznešený oddaný Pána; bharataḥ — Bharata; jyeṣṭhaḥ — nejstarší; śreṣṭha-guṇaḥ — obdařený těmi nejlepšími vlastnostmi; āsīt — byl; yena — podle koho; idam — tuto; varṣam — planetu; bhāratam — Bhārata; iti — takto; vyapadiśanti — lidé nazývají.

Překlad

Nejstarší ze sta Ṛṣabhadevových synů, který se jmenoval Bharata, byl velkým, vznešeným oddaným, obdařeným těmi nejlepšími vlastnostmi. Na jeho počest začali lidé tuto planetu nazývat Bhārata-varṣa.

Význam

Tato planeta, známá jako Bhārata-varṣa, se rovněž nazývá puṇya-bhūmi, “zbožná země”. V současné době je Bhārata-bhūmi či Bhārata-varṣa malé území sahající od Himalájí po mys Comorin. Někdy se tento poloostrov nazývá puṇya-bhūmi. Śrī Caitanya Mahāprabhu přikládal lidem této země zvláštní důležitost.

bhārata-bhūmite haila manuṣya-janma yāra
janma sārthaka kari' kara para-upakāra

“Ten, kdo se narodil jako lidská bytost v Indii (Bhārata-varṣi), by měl svůj život přivést k dokonalosti a pracovat pro dobro všech ostatních lidí.” (Cc. Ādi 9.41) Obyvatelům tohoto území je osud velice příznivý. Mohou se očistit přijetím filozofie hnutí pro vědomí Kṛṣṇy, vydat se za hranice Bhārata-bhūmi (Indie) a kázat toto učení pro dobro celého světa.

5.4.10

Verš

tam anu kuśāvarta ilāvarto brahmāvarto malayaḥ ketur bhadrasena indraspṛg vidarbhaḥ kīkaṭa iti nava navati pradhānāḥ.

Synonyma

tam — jeho; anu — následující; kuśāvarta — Kuśāvarta; ilāvartaḥ — Ilāvarta; brahmāvartaḥ — Brahmāvarta; malayaḥ — Malaya; ketuḥ — Ketu; bhadra-senaḥ — Bhadrasena; indra-spṛk — Indraspṛk; vidarbhaḥ — Vidarbha; kīkaṭaḥ — Kīkaṭa; iti — takto; nava — devět; navati — devadesát; pradhānāḥ — starší než.

Překlad

Po Bharatovi následovalo devadesát devět dalších synů. Devět z nich bylo starších — Kuśāvarta, Ilāvarta, Brahmāvarta, Malaya, Ketu, Bhadrasena, Indraspṛk, Vidarbha a Kīkaṭa.

5.4.11-12

Verš

kavir havir antarikṣaḥ
prabuddhaḥ pippalāyanaḥ
āvirhotro ’tha drumilaś
camasaḥ karabhājanaḥ

iti bhāgavata-dharma-darśanā nava mahā-bhāgavatās teṣāṁ sucaritaṁ bhagavan-mahimopabṛṁhitaṁ vasudeva-nārada-saṁvādam upaśamāyanam upariṣṭād varṇayiṣyāmaḥ.

Synonyma

kaviḥ — Kavi; haviḥ — Havi; antarikṣaḥ — Antarikṣa; prabuddhaḥ — Prabuddha; pippalāyanaḥ — Pippalāyana; āvirhotraḥ — Āvirhotra; atha — rovněž; drumilaḥ — Drumila; camasaḥ — Camasa; karabhājanaḥ — Karabhājana; iti — tímto způsobem; bhāgavata-dharma-darśanāḥ — autorizovaní kazatelé Śrīmad-Bhāgavatamu; nava — devět; mahā-bhāgavatāḥ — velice pokročilí oddaní; teṣām — jejich; sucaritam — dobré vlastnosti; bhagavat-mahimā-upabṛṁhitam — doprovázené slávou Nejvyššího Pána; vasudeva-nārada-saṁvādam — během rozhovoru mezi Vasudevem a Nāradou; upaśamāyanam — což dává plné uspokojení mysli; upariṣṭāt — později (v jedenáctém zpěvu); varṇayiṣyāmaḥ — názorně vysvětlím.

Překlad

Dalšími syny byli Kavi, Havi, Antarikṣa, Prabuddha, Pippalāyana, Āvirhotra, Drumila, Camasa a Karabhājana. Ti všichni byli velice pokročilými oddanými a autorizovanými kazateli Śrīmad-Bhāgavatamu, oslavovanými pro jejich intenzivní oddanost Vāsudevovi, Nejvyšší Osobnosti Božství. Z toho důvodu byli velice vznešení. Později — až budu mluvit o rozhovoru mezi Nāradou a Vasudevem — (říká Śukadeva Gosvāmī) popíši pro dokonalé uspokojení mysli vlastnosti těchto devíti oddaných.

5.4.13

Verš

yavīyāṁsa ekāśītir jāyanteyāḥ pitur ādeśakarā mahā-śālīnā mahā-śrotriyā yajña-śīlāḥ karma-viśuddhā brāhmaṇā babhūvuḥ.

Synonyma

yavīyāṁsaḥ — mladší; ekāśītiḥ — osmdesát jedna; jāyanteyāḥ — synové Jayantī, manželky Ṛṣabhadeva; pituḥ — svého otce; ādeśakarāḥ — následovali příkaz; mahā-śālīnāḥ — dobrého chování, ušlechtilí; mahā-śrotriyāḥ — s důkladnou znalostí Ved; yajña-śīlāḥ — zkušení ve vykonávání obřadů; karma-viśuddhāḥ — velmi čistí ve svém jednání; brāhmaṇāḥ — kvalifikovanými brāhmaṇy; babhūvuḥ — stali se.

Překlad

Kromě výše uvedených devatenácti měli Ṛṣabhadeva a Jayantī osmdesát jedna dalších, mladších synů. Na příkaz svého otce si všichni osvojili vytříbené, ušlechtilé chování, čistotu v jednání a důkladnou znalost Ved, jakož i vykonávání védských obřadů. Všichni se tak stali dokonale kvalifikovanými brāhmaṇy.

Význam

Z tohoto verše získáváme cennou informaci o tom, jak kvalifikace jednotlivých tříd závisí na vlastnostech a činnostech. Ṛṣabhadeva byl jakožto král bezpochyby kṣatriyou. Měl sto synů, z nichž deset jednalo jako kṣatriyové a vládlo této planetě. Devět synů se stalo vynikajícími kazateli Śrīmad-Bhāgavatamu (mahā-bhāgavaty) — tím je řečeno, že překonali postavení brāhmaṇů. Z dalších jednaosmdesáti synů se stali vysoce kvalifikovaní brāhmaṇové. To jsou některé praktické příklady, jak může člověk dosáhnout způsobilosti pro určitý druh činnosti tím, že se pro ni kvalifikuje; nikoliv zrozením. Všichni synové Mahārāje Ṛṣabhadeva byli původem kṣatriyové, ale díky svým vlastnostem se někteří stali kṣatriyi a jiní brāhmaṇy. Devět z nich se stalo kazateli Śrīmad-Bhāgavatamu (bhāgavata-dharma-darśanāḥ), což znamená, že překonali kategorie kṣatriyů i brāhmaṇů.

5.4.14

Verš

bhagavān ṛṣabha-saṁjña ātma-tantraḥ svayaṁ nitya-nivṛttānartha-paramparaḥ kevalānandānubhava īśvara eva viparītavat karmāṇy ārabhamāṇaḥ kālenānugataṁ dharmam ācaraṇenopaśikṣayann atad-vidāṁ sama upaśānto maitraḥ kāruṇiko dharmārtha-yaśaḥ-prajānandāmṛtāvarodhena gṛheṣu lokaṁ niyamayat.

Synonyma

bhagavān — Nejvyšší Osobnost Božství; ṛṣabha — Ṛṣabha; saṁjñaḥ — jménem; ātma-tantraḥ — naprosto nezávislý; svayam — Osobně; nitya — věčně; nivṛtta — osvobozený; anartha — od nežádoucích věcí (zrození, stáří, nemoci a smrti); paramparaḥ — nepřetržitý sled, jedna za druhou; kevala — pouze; ānanda-anubhavaḥ — plný transcendentální blaženosti; īśvaraḥ — Nejvyšší Pán, vládce; eva — vskutku; viparīta-vat — jako pravý opak; karmāṇi — hmotné činnosti; ārabhamāṇaḥ — vykonával; kālena — časem; anugatam — zanedbaná; dharmam — varṇāśrama-dharma; ācaraṇena — jednáním; upaśikṣayan — učil; a-tat-vidām — nevědomé lidi; samaḥ — vyrovnaný; upaśāntaḥ — nevyrušovaný hmotnými smysly; maitraḥ — ke každému velmi přátelský; kāruṇikaḥ — ke všem velice milostivý; dharma — náboženské zásady; artha — hospodářský rozvoj; yaśaḥ — proslulost; prajā — synové a dcery; ānanda — hmotný požitek; amṛta — věčný život; avarodhena — pro získání; gṛheṣu — v životě hospodáře; lokam — všechny lidi; niyamayat — usměrňoval.

Překlad

Pán Ṛṣabhadeva byl jakožto inkarnace Nejvyšší Osobnosti Božství naprosto nezávislý, neboť Jeho podoba byla duchovní, věčná a plná transcendentální blaženosti. Nikdy se Ho netýkaly čtyři principy hmotného utrpení (zrození, smrt, stáří a nemoc) a nebyl také hmotně připoutaný. Vždy se vyznačoval vyrovnaností a viděl všechny na stejné úrovni. Byl dobrodincem všech živých bytostí a trápilo Ho, když viděl neštěstí druhých. I když byl dokonalou osobností, Nejvyšším Pánem a vládcem všech, přesto vystupoval jako obyčejná podmíněná duše a striktně se řídil zásadami varṇāśrama-dharmy. Jelikož tyto zásady začaly být časem zanedbávány, učil Svými vlastnostmi a chováním nevědomou veřejnost, jak plnit povinnosti v rámci varṇāśrama-dharmy. Takto usměrňoval lidi žijící životem hospodářů a umožňoval jim rozvíjet náboženství a hospodářské blaho a získat dobrou pověst, syny a dcery, hmotný požitek a nakonec věčný život. Svými pokyny lidem ukazoval, jak mohou zůstat hospodáři a zároveň následováním zásad varṇāśrama-dharmy dosáhnout dokonalosti.

Význam

Varṇāśrama-dharma je určena pro nedokonalé, podmíněné duše. Poskytuje jim přípravu nutnou pro duchovní pokrok, aby se nakonec mohly vrátit domů, zpátky k Bohu. Civilizace, která nezná nejvyšší cíl života, není o nic lepší než společnost zvířat. Śrīmad-Bhāgavatam uvádí: na te viduḥ svārtha-gatiṁ hi viṣṇum. Lidská společnost má rozvíjet duchovní poznání, aby se všichni lidé mohli vysvobodit ze spárů zrození, smrti, stáří a nemoci. Varṇāśrama-dharma umožňuje lidské společnosti stát se dokonale způsobilou k osvobození se ze zajetí māyi — následováním usměrňujících zásad varṇāśrama-dharmy může každý dosáhnout úspěchu. V tomto ohledu se obraťte na Bhagavad-gītu (3.21—24).

5.4.15

Verš

yad yac chīrṣaṇyācaritaṁ tat tad anuvartate lokaḥ.

Synonyma

yat yat — cokoliv; śīrṣaṇya — vůdčími osobnostmi; ācaritam — vykonané; tat tat — to; anuvartate — následují; lokaḥ — obyčejní lidé.

Překlad

Cokoliv koná významný člověk, konají i obyčejní lidé.

Význam

Podobný verš nalezneme v Bhagavad-gītě (3.21). V lidské společnosti musí existovat skupina lidí dokonale vyškolených na brāhmaṇy podle pokynů védských písem. Ti, kdo nedosahují bráhmanských kvalifikací — vládci, obchodníci a dělníci — mají přijímat pokyny od těchto ideálních lidí, kteří jsou považováni za intelektuály. Tak může každý dosáhnout nejvyššího transcendentálního postavení a zbavit se hmotné připoutanosti. Samotný Pán Kṛṣṇa říká, že hmotný svět je duḥkhālayam aśāśvatam, dočasné místo plné strádání. Nikdo tady nemůže zůstat, ani když přistoupí na kompromis se strádáním. Každý musí opustit toto tělo a přijmout jiné, které ani nemusí být lidské. Jakmile živá bytost dostane hmotné tělo, stává se z ní deha-bhṛt neboli dehī a je nucena se podrobit všem hmotným podmínkám. Vůdci společnosti musí být natolik ideální, aby se jejich následováním mohl každý vysvobodit ze spárů hmotné existence.

5.4.16

Verš

yadyapi sva-viditaṁ sakala-dharmaṁ brāhmaṁ guhyaṁ brāhmaṇair darśita-mārgeṇa sāmādibhir upāyair janatām anuśaśāsa.

Synonyma

yadyapi — i když; sva-viditam — znal; sakala-dharmam — zahrnující všechny druhy předepsaných povinností; brāhmam — védské pokyny; guhyam — velmi důvěrné; brāhmaṇaiḥ — brāhmaṇy; darśita-mārgeṇa — ukázanou cestou; sāma-ādibhiḥ — sāma, dama, titikṣā (ovládání mysli a smyslů, snášenlivost) atd.; upāyaiḥ — prostřednictvím; janatām — lidem; anuśaśāsa — vládl.

Překlad

Pán Ṛṣabhadeva dokonale znal důvěrné védské poznání, které zahrnuje informace o předepsaných povinnostech všeho druhu, ale přesto i nadále vystupoval jako kṣatriya a následoval pokyny brāhmaṇů týkající se ovládání mysli a smyslů, snášenlivosti a podobně. Tak vládl lidem podle systému varṇāśrama-dharmy, který přikazuje, aby brāhmaṇové učili kṣatriye a kṣatriyové vládli státu prostřednictvím vaiśyů a śūdrů.

Význam

I když Ṛṣabhadeva dokonale znal všechny védské zásady, přesto se řídil pokyny brāhmaṇů, aby správně udržoval společenský řád. Brāhmaṇové dávali rady podle śāster a všechny ostatní třídy jednaly podle nich. Slovo brahma znamená “dokonalé poznání týkající se všech činností”. Toto poznání je velice důvěrně popsané ve védské literatuře. Lidé dokonale vyškolení jako brāhmaṇové by měli znát veškerou védskou literaturu a prospěch, který z ní vytěží, by měli předávat obyvatelstvu. Všichni lidé by měli následovat dokonalého brāhmaṇu. Tak se může každý naučit ovládat mysl a smysly a postupně spět k duchovní dokonalosti.

5.4.17

Verš

dravya-deśa-kāla-vayaḥ-śraddhartvig-vividhoddeśopacitaiḥ sarvair api kratubhir yathopadeśaṁ śata-kṛtva iyāja.

Synonyma

dravya — prostředky pro vykonávání yajñi; deśa — určité místo, svaté místo či chrám; kāla — vhodný čas, jako například jaro; vayaḥ — věk, zejména mládí; śraddhā — víra v kvalitě dobra, nikoliv vášně a nevědomosti; ṛtvik — kněží; vividha-uddeśa — uctívání různých polobohů pro různé účely; upacitaiḥ — obohacené; sarvaiḥ — všemi druhy; api — jistě; kratubhiḥ — obětními obřady; yathā-upadeśam — podle pokynů; śata-kṛtvaḥ — stokrát; iyāja — uctíval.

Překlad

Pán Ṛṣabhadeva stokrát vykonal všechny druhy obětí podle pokynů védské literatury, a tak po všech stránkách uspokojil Pána Viṣṇua. Všechny obřady se skvěly prvotřídním vybavením. Byly pořádány na svatých místech, ve vhodnou dobu a vykonávali je kněží, kteří byli mladí a oplývali vírou. Takto probíhalo uctívání Pána Viṣṇua, po kterém bylo prasādam nabízeno všem polobohům. Všechny obřady a festivaly tedy byly úspěšné.

Význam

Je řečeno: kaumāra ācaret prājño dharmān bhāgavatān iha (Bhāg. 7.6.1). Pro úspěšný průběh obřadu je třeba, aby ho vykonávali mladí muži až chlapci v útlém věku. Lidé mají již od dětství procházet přípravou odpovídající védské kultuře, zvláště co se týče oddané služby. Takto může každý přivést svůj život k dokonalosti. Vaiṣṇava není neuctivý k polobohům, ale na druhou stranu není tak hloupý, aby uznával každého poloboha za Nejvyššího Pána. Nejvyšší Pán je vládcem všech polobohů — polobozi jsou tedy Jeho služebníci. Vaiṣṇava je uznává za služebníky Nejvyššího Pána a uctívá je nepřímo. V Brahma-saṁhitě je uctívání všech důležitých polobohů — Pána Śivy, Pána Brahmy, a dokonce i inkarnací a expanzí Pána Kṛṣṇy, jako je Mahā-Viṣṇu, Garbhodakaśāyī Viṣṇu a všechny ostatní viṣṇu-tattvy, jakož i śakti-tattvy, jako například Durgādevī — zahrnuto v uctívání Govindy slovy govindam ādi-puruṣaṁ tam ahaṁ bhajāmi. Vaiṣṇava uctívá polobohy ve vztahu ke Govindovi, nikoliv nezávisle. Vaiṣṇavové nejsou tak hloupí, aby považovali polobohy za nezávislé na Nejvyšší Osobnosti Božství. Caitanya-caritāmṛta potvrzuje: ekale īśvara kṛṣṇa, āra saba bhṛtya — Nejvyšší Pán je Kṛṣṇa a všichni ostatní jsou Jeho služebníci.

5.4.18

Verš

bhagavatarṣabheṇa parirakṣyamāṇa etasmin varṣe na kaścana puruṣo vāñchaty avidyamānam ivātmano ’nyasmāt kathañcana kimapi karhicid avekṣate bhartary anusavanaṁ vijṛmbhita-snehātiśayam antareṇa.

Synonyma

bhagavatā — Nejvyšší Osobností Božství; ṛṣabheṇa — králem Ṛṣabhou; parirakṣyamāṇe — chráněni; etasmin — na této; varṣe — planetě; na — ne; kaścana — někdo; puruṣaḥ — ani obyčejný člověk; vāñchati — touží; avidyamānam — ve skutečnosti neexistující; iva — jako kdyby; ātmanaḥ — pro sebe; anyasmāt — od někoho jiného; kathañcana — jakkoliv; kimapi — cokoliv; karhicit — kdykoliv; avekṣate — chce vidět; bhartari — k vládci; anusavanam — vždy; vijṛmbhita — rostoucí; sneha-atiśayam — velká náklonnost; antareṇa — v nitru.

Překlad

Nikdo netouží po ničem, co je jako přelud nebo květina na nebi, neboť každý dobře ví, že takové věci neexistují. Když Pán Ṛṣabhadeva vládl Bhārata-varṣe, ani obyčejní lidé nikdy a žádným způsobem o nic nežádali. Nikdo nikdy nežádá o přelud. Jinými slovy, každý byl naprosto spokojený, a proto nemohlo dojít k tomu, aby někdo o něco žádal. Lidé cítili ke králi velkou náklonnost, která neustále rostla, a proto neměli potřebu po něm něco chtít.

Význam

V Bengálsku se používá slovo ghoḍā-ḍimba, “koňské vejce”. Jelikož kůň nikdy vejce nesnáší, nemá slovo ghoḍā-ḍimba ve skutečnosti žádný význam. V sanskrtu existuje slovo kha-puṣpa, které znamená “květina na nebi”. Na nebi však žádné květiny nerostou; o věci, jako je kha-puṣpa či ghoḍā-ḍimba, tedy nikdo nestojí. Za vlády Mahārāje Ṛṣabhadeva byli lidé tak dobře zaopatření, že nechtěli o nic žádat. Díky Jeho vládě dostávali v hojnosti všechny životní nezbytnosti, a proto byl každý plně spokojen a nikdo nic nepožadoval. To je dokonalost vlády. Jsou-li kvůli špatné vládě občané nešťastní, její vůdčí představitelé jsou zatraceni. V těchto dobách demokracie mají lidé k monarchii odpor, ale zde je příklad toho, jak vládce celého světa zajišťoval plnou spokojenost všech občanů tím, že jim dodával vše potřebné k životu a následoval védské zásady. Tak byl za vlády Mahārāje Ṛṣabhadeva, Nejvyšší Osobnosti Božství, každý naprosto šťastný.

5.4.19

Verš

sa kadācid aṭamāno bhagavān ṛṣabho brahmāvarta-gato brahmarṣi-pravara-sabhāyāṁ prajānāṁ niśāmayantīnām ātmajān avahitātmanaḥ praśraya-praṇaya-bhara-suyantritān apy upaśikṣayann iti hovāca.

Synonyma

saḥ — On; kadācit — jednou; aṭamānaḥ — na okružní cestě; bhagavān — Nejvyšší Osobnost Božství; ṛṣabhaḥ — Pán Ṛṣabha; brahmāvarta-gataḥ — když dospěl na místo známé jako Brahmāvarta (podle některých se jedná o Barmu a podle jiných o místo poblíž Kanpuru v Uttarpradéši); brahma-ṛṣi-pravara-sabhāyām — na shromáždění prvotřídních brāhmaṇů; prajānām — zatímco občané; niśāmayantīnām — naslouchali; ātmajān — Své syny; avahita-ātmanaḥ — pozorné; praśraya — dobrého chování; praṇaya — oddanosti; bhara — hojností; su-yantritān — kteří se dovedli ovládat; api — ačkoliv; upaśikṣayan — učil; iti — takto; ha — jistě; uvāca — řekl.

Překlad

Při Své okružní cestě světem jednou Ṛṣabhadeva, Nejvyšší Pán, dospěl na místo zvané Brahmāvarta. Konalo se tam velké shromáždění učených brāhmaṇů a všichni královi synové pozorně naslouchali jejich pokynům. Přestože si již osvojili dobré chování a byli oddaní a kvalifikovaní, Ṛṣabhadeva je na tomto shromáždění poučil tak, že to slyšeli všichni občané. Dal jim pokyny pro budoucnost, aby byli schopni dokonale vládnout světu. Pronesl tedy následující slova.

Význam

Pro toho, kdo chce pokojně žít v tomto světě plném utrpení, mají pokyny Pána Ṛṣabhadeva Jeho synům velkou cenu. To, jak Pán Ṛṣabhadeva dává Svým synům tyto cenné pokyny, popisuje následující kapitola.

Takto končí Bhaktivedantovy výklady ke čtvrté kapitole pátého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Vlastnosti Ṛṣabhadeva, Nejvyšší Osobnosti Božství”.

KAPITOLA PÁTÁ

Pokyny Pána Ṛṣabhadeva Jeho synům

5.5.1

Verš

ṛṣabha uvāca
nāyaṁ deho deha-bhājāṁ nṛloke
kaṣṭān kāmān arhate viḍ-bhujāṁ ye
tapo divyaṁ putrakā yena sattvaṁ
śuddhyed yasmād brahma-saukhyaṁ tv anantam

Synonyma

ṛṣabhaḥ uvāca — Pán Ṛṣabhadeva řekl; na — ne; ayam — toto; dehaḥ — tělo; deha-bhājām — ze všech živých bytostí, které přijaly hmotná těla; nṛ-loke — v tomto světě; kaṣṭān — namáhavý; kāmān — smyslový požitek; arhate — zasluhuje; viṭ-bhujām — těch, kteří žerou výkaly; ye — který; tapaḥ — askeze; divyam — božská; putrakāḥ — Moji milí synové; yena — kterou; sattvam — srdce; śuddhyet — očistí se; yasmāt — z čehož; brahma-saukhyam — duchovní štěstí; tu — jistě; anantam — nekončící.

Překlad

Pán Ṛṣabhadeva řekl Svým synům: Moji milí chlapci, ze všech živých bytostí, které v tomto světě přijaly hmotná těla, nemá ta, jíž byla dána lidská podoba, ve dne v noci těžce pracovat jen pro smyslový požitek, který je dostupný i pro psy a prasata požírající výkaly. Člověk se má podrobit askezi, aby dosáhl božského postavení oddané služby. Tak se očistí jeho srdce, a když tohoto postavení dosáhne, získá věčný, blažený život, jenž je transcendentální hmotnému štěstí.

Význam

V tomto verši Pán Ṛṣabhadeva poučuje Své syny o důležitosti lidského života. Výraz deha-bhāk se vztahuje na kohokoliv, kdo přijal hmotné tělo, ale živá bytost, která obdržela lidskou podobu, musí jednat jinak než zvířata. Zvířata jako psi a prasata mají smyslový požitek z požírání výkalů. Lidé si po těžké celodenní námaze chtějí v noci užívat jídla, pití, sexu a spánku a přitom si musí také zajišťovat náležitou obranu. To však není lidská civilizace. Lidský život znamená dobrovolně podstupovat utrpení ve prospěch rozvoje duchovního života. V životech zvířat a rostlin je samozřejmě také přítomno utrpení, neboť trpí za své minulé přečiny. Lidé by však měli dobrovolně přijmout utrpení v podobě askeze, aby dosáhli božského života. Jakmile ho dosáhnou, mohou si užívat věčného štěstí. Každá živá bytost si chce ve skutečnosti užívat štěstí, ale dokud je uvězněna v hmotném těle, musí zakoušet různé druhy utrpení. V lidské podobě je přítomno vyšší vědomí. Měli bychom jednat podle rady z vyššího zdroje, abychom dosáhli věčného štěstí a vrátili se k Bohu.

Významné je, že vláda a přirozený opatrovatel, otec, mají své podřízené vzdělávat a vychovávat k vědomí Kṛṣṇy. Bez vědomí Kṛṣṇy každá živá bytost neustále trpí v koloběhu zrození a smrti. Aby mohli všichni získat osvobození z tohoto otroctví a být blažení a šťastní, je třeba učit bhakti-yogu. Bláhová civilizace opomíjí učit lidi, jak dosáhnout úrovně bhakti-yogy. Bez vědomí Kṛṣṇy však není člověk o nic lepší než prase nebo pes. Ṛṣabhadevovy pokyny jsou v současné době velice potřebné. Lidé se teoreticky a prakticky učí, jak těžce pracovat pro smyslový požitek, a vyšší životní cíl neexistuje. Muž musí cestovat za živobytím — odejde brzy ráno z domova a nastoupí do vlaku, ve kterém se mačká s ostatními. Hodinu nebo dvě musí prostát, aby se dostal na místo svého pracoviště, a poté ho ještě čeká cesta autobusem. V kanceláři od devíti hodin ráno do pěti hodin večer těžce pracuje a pak mu trvá dvě nebo tři hodiny, než se vrátí domů. Nají se, má pohlavní styk a jde spát. Jeho jediným štěstím za všechny tyto těžkosti je trocha sexu. Yan maithunādi-gṛhamedhi-sukhaṁ hi tuccham. Ṛṣabhadeva jasně prohlašuje, že lidský život není určen pro takovouto existenci, které si užívají i psi a prasata. Ti dokonce ani nemusí kvůli sexu tolik dřít. Člověk by se neměl pokoušet napodobovat psy a prasata — měl by se snažit žít jinak. Zde je uvedená alternativa: lidský život je určen pro tapasyu, askezi. Tapasyou se lze vysvobodit z hmotného zajetí. Když člověk dosáhne úrovně vědomí Kṛṣṇy, oddané služby, jeho štěstí je zaručené navždy. Začne-li praktikovat bhakti-yogu, oddanou službu, očistí se tím jeho existence. Živá bytost hledá štěstí jeden život za druhým, ale všechny své problémy může jednoduše vyřešit praktikováním bhakti-yogy. Pak se bezprostředně kvalifikuje pro návrat domů, zpátky k Bohu. To potvrzuje Bhagavad-gītā (4.9):

janma karma ca me divyam
evaṁ yo vetti tattvataḥ
tyaktvā dehaṁ punar janma
naiti mām eti so 'rjuna

“Ten, kdo zná transcendentální povahu Mého zjevení a Mých činností, se po opuštění současného těla nezrodí znovu v tomto hmotném světě, ale dosáhne Mého věčného sídla, ó Arjuno.”

5.5.2

Verš

mahat-sevāṁ dvāram āhur vimuktes
tamo-dvāraṁ yoṣitāṁ saṅgi-saṅgam
mahāntas te sama-cittāḥ praśāntā
vimanyavaḥ suhṛdaḥ sādhavo ye

Synonyma

mahat-sevām — služba duchovně pokročilým osobám zvaným mahātmové; dvāram — cesta; āhuḥ — říkají; vimukteḥ — osvobození; tamaḥ-dvāram — cesta do žaláře temnoty, pekelného života; yoṣitām — žen; saṅgi — společníků; saṅgam — společnost; mahāntaḥ — vysoce pokročilí v duchovním chápání; te — oni; sama-cittāḥ — ti, kdo vidí duchovní totožnost v každé živé bytosti; praśāntāḥ — velice klidní, pohroužení v Brahmanu či Bhagavānovi; vimanyavaḥ — bez hněvu (oddaný musí předávat vědomí Kṛṣṇy nepřátelským lidem, aniž by se na ně rozhněval); suhṛdaḥ — příznivci všech; sādhavaḥ — kvalifikovaní oddaní, prostí odporného chování; ye — ti, kdo.

Překlad

Cesty vysvobození z hmotných pout je možné dosáhnout pouze službou vysoce pokročilým duchovním osobnostem, což jsou impersonalisté a oddaní. Ať už chce někdo splynout s Pánem nebo se stýkat s Osobností Božství, musí sloužit mahātmům. Těm, kdo se o takové činnosti nezajímají a stýkají se s lidmi, kteří mají rádi ženy a sex, se doširoka otvírají dveře do pekla. Mahātmové zůstávají vyrovnaní, nevidí žádný rozdíl mezi dvěma živými bytostmi, jsou velice klidní a plně se věnují oddané službě. Nikdy se nehněvají, jednají pro dobro každého a nechovají se odporným způsobem. Takoví lidé jsou známí jako mahātmové.

Význam

Lidské tělo je jako rozcestí, z něhož se živá bytost může vydat buď cestou osvobození, nebo cestou vedoucí k pekelnému životu. Jak se na tyto cesty dostane, popisuje tento verš. Na cestě osvobození se člověk stýká s mahātmy a na cestě otroctví se stýká s těmi, kdo lpí na smyslovém požitku a ženách. Existují dva druhy mahātmů — impersonalista a oddaný. I když se jejich konečné cíle liší, procesy vysvobození jsou téměř totožné. Oba chtějí věčné štěstí. Jeden hledá štěstí v neosobním Brahmanu a druhý ve společnosti Nejvyšší Osobnosti Božství. Jak uvádí první verš: brahma-saukhyam. Brahman znamená “duchovní” či “věčný”; impersonalista i oddaný hledají věčný, blažený život. V každém případě se doporučuje dosáhnout dokonalosti. Řečeno slovy Caitanya-caritāmṛty (Madhya 22.87):

asat-saṅga-tyāga,—ei vaiṣṇava-ācāra
’strī-saṅgī'—eka asādhu, ’kṛṣṇābhakta' āra

Aby člověk zůstal odpoutaný od kvalit hmotné přírody, musí se vyhýbat stykům s materialisty (asat). Existují dva druhy materialistů — jeden lpí na ženách a smyslovém požitku a druhý je jednoduše neoddaný. Na pozitivní straně je společnost mahātmů a na negativní straně vyhýbání se neoddaným a lovcům žen.

5.5.3

Verš

ye vā mayīśe kṛta-sauhṛdārthā
janeṣu dehambhara-vārtikeṣu
gṛheṣu jāyātmaja-rātimatsu
na prīti-yuktā yāvad-arthāś ca loke

Synonyma

ye — ti, kdo; vā — nebo; mayi — ke Mně; īśe — Nejvyšší Osobnosti Božství; kṛta-sauhṛda-arthāḥ — velmi dychtiví vyvinout lásku (ve vztahu dāsya, sakhya, vātsalya či mādhurya); janeṣu — k lidem; dehambhara-vārtikeṣu — kteří se zajímají pouze o udržování těla, nikoliv o duchovní osvobození; gṛheṣu — k domovu; jāyā — manželka; ātma-ja — děti; rāti — majetek či přátelé; matsu — sestávající z; na — ne; prīti-yuktāḥ — příliš připoutaní; yāvat-arthāḥ — kteří shromažďují pouze tolik, kolik potřebují pro život; ca — a; loke — v hmotném světě.

Překlad

Ti, kdo si přejí obnovit vědomí Kṛṣṇy a posílit svou lásku k Bohu, neradi dělají něco, co se nepojí s Kṛṣṇou. Nezajímají se o styky s lidmi, kteří se stále jen zabývají udržováním svých těl — jedením, spaním, sexem a obranou. I když jsou třeba hospodáři, nelpí na svých domovech, manželkách, dětech, přátelích či bohatství. Zároveň nejsou lhostejní k vykonávání svých povinností. Takoví lidé shromažďují pouze tolik peněz, aby udrželi tělo a duši pohromadě.

Význam

Ten, kdo má skutečný zájem o duchovní pokrok — ať už je to impersonalista nebo oddaný — se nemá sdružovat s lidmi, kteří se prostřednictvím takzvaného civilizačního pokroku zajímají pouze o udržování těla. Člověk, jehož přitahuje duchovní život, nemá lpět na pohodlí domova ve společnosti manželky, dětí, přátel a tak dále. I když je gṛhastha a musí vydělávat na živobytí, měl by se spokojit jen s takovým výdělkem, aby udržel tělo a duši pohromadě. Nemá vlastnit více ani méně. Zde je naznačeno, že hospodář se má snažit vydělávat peníze pro vykonávání bhakti-yogy—śravaṇaṁ kīrtanaṁ viṣṇoḥ smaraṇaṁ pāda-sevanam / arcanaṁ vandanaṁ dāsyaṁ sakhyam ātma-nivedanam. Hospodář musí vést takový život, aby měl veškeré možnosti k naslouchání a opěvování. Má doma uctívat Božstva, pořádat festivaly, zvát přátele a rozdávat jim prasādam. Peníze má vydělávat pro tyto účely; ne pro uspokojování smyslů.

5.5.4

Verš

nūnaṁ pramattaḥ kurute vikarma
yad indriya-prītaya āpṛṇoti
na sādhu manye yata ātmano ’yam
asann api kleśada āsa dehaḥ

Synonyma

nūnam — vskutku; pramattaḥ — šílený; kurute — vykonává; vikarma — hříšné činnosti, zakázané v písmech; yat — když; indriya-prītaye — pro smyslový požitek; āpṛṇoti — jedná; na — ne; sādhu — vhodné; manye — považuji; yataḥ — prostřednictvím čeho; ātmanaḥ — duše; ayam — toto; asan — dočasné; api — i když; kleśa-daḥ — přinášející utrpení; āsa — bylo umožněné; dehaḥ — tělo.

Překlad

Když někdo považuje smyslový požitek za životní cíl, pak nepochybně zešílí touhou po materialistickém životě a začne páchat všemožné hříšné činnosti. Neví, že již za své minulé hříšné jednání získal tělo, které — třebaže je dočasné — je příčinou jeho utrpení. Živá bytost ve skutečnosti nemá mít hmotné tělo, ale dostává ho pro smyslový požitek. Proto si myslím, že inteligentnímu člověku nepřísluší znovu se zaplétat do činností zaměřených na uspokojování smyslů, za něž neustále dostává jedno hmotné tělo za druhým.

Význam

Tento verš zavrhuje myšlenku, že člověk má žebrat, půjčovat si a krást, aby mohl žít životem plným smyslového požitku, neboť takové vědomí vede do temných, pekelných podmínek. Čtyři hříšné činnosti jsou: nedovolený sex, konzumace masa, požívání omamných látek a hazardování. To jsou prostředky, jež člověku přinášejí další hmotné tělo, které je plné utrpení. Ve Vedách je řečeno: asaṅgo hy ayaṁ puruṣaḥ. Živá bytost není s tímto hmotným světem ve skutečnosti spojená, ale kvůli svému sklonu užívat si hmotných smyslů se dostává do hmotného podmínění. Člověk má dovést svůj život k dokonalosti stykem s oddanými a dále se nezaplétat v hmotném těle.

5.5.5

Verš

parābhavas tāvad abodha-jāto
yāvan na jijñāsata ātma-tattvam
yāvat kriyās tāvad idaṁ mano vai
karmātmakaṁ yena śarīra-bandhaḥ

Synonyma

parābhavaḥ — neúspěch, utrpení; tāvat — do té doby; abodha-jātaḥ — pocházející z nevědomosti; yāvat — dokud; na — ne; jijñāsate — táže se na; ātma-tattvam — pravda o vlastním já; yāvat — dokud; kriyāḥ — plodonosné činnosti; tāvat — do té doby; idam — tato; manaḥ — mysl; vai — vskutku; karma-ātmakam — pohroužená v hmotných činnostech; yena — čímž; śarīra-bandhaḥ — otroctví v tomto hmotném těle.

Překlad

Dokud se člověk nezačne dotazovat na duchovní hodnoty života, zakouší jen porážku a podléhá utrpení pocházejícímu z nevědomosti. Karma, ať už hříšná či zbožná, přináší své reakce. Mysl toho, kdo se zabývá jakoukoliv karmou, se nazývá karmātmaka, zabarvená plodonosným jednáním. Dokud je mysl nečistá, vědomí je nejasné, a dokud je živá bytost pohroužena v plodonosných činnostech, musí přijímat hmotné tělo.

Význam

Lidé si obvykle myslí, že pro úlevu od utrpení je třeba velice zbožného jednání, ale to není pravda. Člověk je neúspěšný, i když se věnuje zbožným činnostem a spekulaci. Jeho jediným cílem má být vysvobození ze zajetí māyi a ze všech hmotných činností. Spekulativní poznání a zbožné činnosti neřeší problémy hmotného života. Člověk se má snažit pochopit své duchovní postavení. Bhagavad-gītā (4.37) uvádí:

yathaidhāṁsi samiddho 'gnir
bhasmasāt kurute 'rjuna
jñānāgniḥ sarva-karmāṇi
bhasmasāt kurute tathā

“Tak jako planoucí oheň mění dřevo v popel, ó Arjuno, oheň poznání spaluje na popel všechny reakce za hmotné jednání.”

Dokud člověk nechápe vlastní já a jeho činnosti, nachází se v hmotných poutech. Ve Śrīmad-Bhāgavatamu (10.2.32) je rovněž řečeno: ye 'nye 'ravindākṣa vimukta-māninas tvayy asta-bhāvād aviśuddha-buddhayaḥ. Osoba, která nemá poznání o oddané službě, si o sobě může myslet, že je osvobozená, ale ve skutečnosti není. Āruhya kṛcchreṇa paraṁ padaṁ tataḥ patanty adho 'nādṛta-yuṣmad-aṅghrayaḥ — takoví lidé se mohou dostat do neosobní záře Brahmanu, ale protože nevědí nic o oddané službě, znovu poklesnou a vrátí se k hmotnému požitku. Dokud se člověk zajímá o karmu a jñānu, musí i nadále snášet utrpení hmotného života—zrození, stáří, nemoc a smrt. Karmī nutně přijímají jedno tělo za druhým, a co se týče jñānīch, ti se musí vracet do hmotného světa, dokud nedosáhnou nejvyššího porozumění. Jak vysvětluje Bhagavad-gītā (7.19): bahūnāṁ janmanām ante jñānavān māṁ prapadyate. Cílem je vědět, že Kṛṣṇa, Vāsudeva, je vším, a odevzdat se Mu. Karmī to nevědí, ale čistý oddaný, který je stoprocentně zaměstnaný oddanou službou Pánu, dobře ví, co je karma a jñāna, a proto se o ně již nezajímá. Anyābhilāṣitā-śūnyaṁ jñāna- karmādy-anāvṛtam. Skutečný bhakta není poznamenaný žádnou příměsí karmy a jñāny. Jeho jediným životním cílem je sloužit Pánu.

5.5.6

Verš

evaṁ manaḥ karma-vaśaṁ prayuṅkte
avidyayātmany upadhīyamāne
prītir na yāvan mayi vāsudeve
na mucyate deha-yogena tāvat

Synonyma

evam — takto; manaḥ — mysl; karma-vaśam — v područí plodonosných činností; prayuṅkte — jedná; avidyayā — nevědomostí; ātmani — když je živá bytost; upadhīyamāne — zahalená; prītiḥ — láska; na — ne; yāvat — dokud; mayi — ke Mně; vāsudeve — Vāsudevovi, Kṛṣṇovi; na — ne; mucyate — je osvobozená; deha-yogena — ze styku s hmotným tělem; tāvat — do té doby.

Překlad

Když je někdo zahalen kvalitou nevědomosti, nechápe individuální živou bytost a svrchovanou živou bytost a jeho mysl je v područí plodonosných činností. Dokud nevyvine lásku k Pánu Vāsudevovi, Jímž není nikdo jiný než Já Sám, zaručeně se neosvobodí od nutnosti znovu a znovu přijímat hmotné tělo.

Význam

Živá bytost, jejíž mysl je znečištěná plodonosným jednáním, chce dosahovat jednoho hmotného postavení za druhým. Prakticky každý ve dne v noci těžce pracuje, aby zlepšil svou ekonomickou situaci. Dokonce i když člověk pochopí védské obřady, bude usilovat o dosažení nebeských planet, aniž by věděl, že skutečným životním zájmem je vrátit se domů, zpátky k Bohu. Když živá bytost jedná na úrovni plodonosných činností, putuje vesmírem v různých druzích a podobách. Dokud nepřijde do styku s oddaným Pána, guruem, služba Pánu Vāsudevovi ji neupoutá. Aby pochopila poznání o Vāsudevovi, musí projít mnoha zrozeními. Bhagavad-gītā (7.19) potvrzuje: vāsudevaḥ sarvam iti sa mahātmā sudurlabhaḥ. Živá bytost může poté, co po mnoho životů zápasila o existenci, přijmout útočiště u lotosových nohou Vāsudeva, Kṛṣṇy. Tehdy dosáhne skutečné moudrosti a odevzdá se Mu. To je jediný způsob, jak zastavit koloběh zrození a smrti. Totéž potvrzuje Caitanya-caritāmṛta (Madhya 19.151) v pokynech, které dal Śrī Caitanya Mahāprabhu Śrīlovi Rūpovi Gosvāmīmu na Daśāśvamedha-ghāṭu.

brahmāṇḍa bhramite kona bhāgyavān jīva
guru-kṛṣṇa-prasāde pāya bhakti-latā-bīja

Živá bytost putuje po různých planetách v různých podobách a tělech, ale setká-li se shodou okolností s pravým duchovním mistrem, získá jeho milostí útočiště u Pána Kṛṣṇy a začne vykonávat oddanou službu.

5.5.7

Verš

yadā na paśyaty ayathā guṇehāṁ
svārthe pramattaḥ sahasā vipaścit
gata-smṛtir vindati tatra tāpān
āsādya maithunyam agāram ajñaḥ

Synonyma

yadā — když; na — ne; paśyati — vidí; ayathā — zbytečná; guṇa-īhām — snaha o uspokojení smyslů; sva-arthe — ve vlastním zájmu; pramattaḥ — šílený; sahasā — velice brzy; vipaścit — člověk s pokročilým poznáním; gata-smṛtiḥ — jelikož zapomíná; vindati — obdrží; tatra — tam; tāpān — hmotné utrpení; āsādya — získává; maithunyam — založený na pohlavním styku; agāram — domov; ajñaḥ — hloupý.

Překlad

Člověk může být velice učený a moudrý, ale jestliže nechápe, že snaha o uspokojení smyslů je zbytečnou ztrátou času, pak je šílený. Zapomíná na svůj vlastní zájem, snaží se být šťastný v hmotném světě a své zájmy soustřeďuje na domov, který se zakládá na pohlavním styku a přináší mu hmotná utrpení všeho druhu. Takový člověk není o nic lepší než tupé zvíře.

Význam

Oddaný, který se nachází v nejnižším stádiu oddanosti, není čistým oddaným. Anyābhilāṣitā-śūnyaṁ jñāna-karmādy-anāvṛtam — aby se někdo mohl stát čistým oddaným, musí se zbavit všech hmotných tužeb a být nedotčený plodonosným jednáním a spekulativním poznáním. Na nižší úrovni se člověk může někdy zajímat o filozofickou spekulaci s příměsí oddanosti. V tomto stádiu má však ještě stále zájem o smyslový požitek a je znečištěný kvalitami hmotné přírody. Vliv māyi je tak silný, že i ten, kdo je pokročilý v poznání, zapomíná, že je věčným služebníkem Kṛṣṇy. Spokojeně proto setrvává v životě hospodáře, který se soustřeďuje kolem pohlavního styku. Odevzdává svůj život sexu a přistupuje na to, že bude snášet všechny druhy hmotného utrpení. Kvůli nevědomosti je takto spoután řetězem hmotných zákonů.

5.5.8

Verš

puṁsaḥ striyā mithunī-bhāvam etaṁ
tayor mitho hṛdaya-granthim āhuḥ
ato gṛha-kṣetra-sutāpta-vittair
janasya moho ’yam ahaṁ mameti

Synonyma

puṁsaḥ — muže; striyāḥ — ženy; mithunī-bhāvam — připoutanost k sexu; etam — toto; tayoḥ — jich obou; mithaḥ — mezi nimi; hṛdaya-granthim — uzel v srdcích; āhuḥ — nazývají; ataḥ — poté; gṛha — domovem; kṣetra — polem; suta — dětmi; āpta — příbuznými; vittaiḥ — a majetkem; janasya — živé bytosti; mohaḥ — iluze; ayam — toto; aham — já; mama — moje; iti — takto.

Překlad

Vzájemná přitažlivost mezi mužem a ženou je podstatou hmotné existence. Vlivem tohoto mylného pojetí, které svazuje srdce muže a ženy dohromady, začíná být člověk přitahovaný ke svému tělu, domovu, majetku, dětem, příbuzným a bohatství. Takto zvětšuje svou životní iluzi a uvažuje v pojmech “já a moje”.

Význam

Sex vytváří mezi mužem a ženou přirozenou přitažlivost, a když uzavřou manželství, jejich vztah začne být ještě spletitější. Tento spoutávající vztah mezi mužem a ženou vyvolává v živé bytosti iluzorní pocit, kdy si myslí: “Tento muž je můj manžel,” nebo “Tato žena je má manželka.” To se nazývá hṛdaya-granthi, “pevný uzel v srdci”. Tento uzel je velmi obtížné rozvázat, a to i tehdy, když se muž a žena rozdělí, ať už za účelem následování zásad varṇāśramy nebo jednoduše proto, aby se rozvedli. V každém případě muž neustále myslí na ženu a žena na muže, a tak člověk začíná být hmotně připoutaný k rodině, vlastnictví a dětem, přestože to vše je dočasné. Majitel se nešťastně ztotožňuje se svým vlastnictvím a bohatstvím. I po přijetí stavu odříkání někdy člověk vyvine připoutanost k určitému chrámu či těm několika věcem, které tvoří majetek sannyāsīna, ale tato připoutanost není tak silná jako rodinná připoutanost. Připoutanost k rodině je tou nejsilnější iluzí. V Satya-saṁhitě je řečeno:

brahmādyā yājñavalkādyā
mucyante strī-sahāyinaḥ
bodhyante kecanaiteṣāṁ
viśeṣam ca vido viduḥ

U vznešených osobností, jako je Pán Brahmā, někdy vidíme, že manželka a děti pro ně nejsou příčinou spoutání. Naopak, manželka skutečně napomáhá dalšímu duchovnímu životu a osvobození. Většina lidí je však spoutána uzly manželského vztahu, a v důsledku toho zapomínají na svůj vztah s Kṛṣṇou.

5.5.9

Verš

yadā mano-hṛdaya-granthir asya
karmānubaddho dṛḍha āślatheta
tadā janaḥ samparivartate ’smād
muktaḥ paraṁ yāty atihāya hetum

Synonyma

yadā — když; manaḥ — mysl; hṛdaya-granthiḥ — uzel v srdci; asya — této osoby; karma-anubaddhaḥ — spoutané výsledky svých minulých činností; dṛḍhaḥ — velice silný; āślatheta — povolí; tadā — tehdy; janaḥ — podmíněná duše; samparivartate — odvrací se; asmāt — od této připoutanosti k sexu; muktaḥ — osvobozená; param — do transcendentálního světa; yāti — jde; atihāya — vzdává se; hetum — původní příčiny.

Překlad

Když silný uzel v srdci povolí, člověk, který je zapletený v hmotném životě kvůli výsledkům svých minulých činů, se odvrátí od své připoutanosti k domovu, manželce a dětem. Takto se vzdá základního principu iluze (já a moje), dosáhne osvobození a odejde do transcendentálního světa.

Význam

Když se člověk stýká se sādhuy, vykonává oddanou službu a postupně se díky poznání, praxi a odpoutanosti zbaví hmotného pojetí, uzel připoutanosti v jeho srdci povolí. Tak může získat osvobození z podmíněného života a stát se způsobilým pro návrat domů, zpátky k Bohu.

5.5.10-13

Verš

haṁse gurau mayi bhaktyānuvṛtyā
vitṛṣṇayā dvandva-titikṣayā ca
sarvatra jantor vyasanāvagatyā
jijñāsayā tapasehā-nivṛttyā

mat-karmabhir mat-kathayā ca nityaṁ
mad-deva-saṅgād guṇa-kīrtanān me
nirvaira-sāmyopaśamena putrā
jihāsayā deha-gehātma-buddheḥ

adhyātma-yogena vivikta-sevayā
prāṇendriyātmābhijayena sadhryak
sac-chraddhayā brahmacaryeṇa śaśvad
asampramādena yamena vācām

sarvatra mad-bhāva-vicakṣaṇena
jñānena vijñāna-virājitena
yogena dhṛty-udyama-sattva-yukto
liṅgaṁ vyapohet kuśalo ’ham-ākhyam

Synonyma

haṁse — který je paramahaṁsa, nejvznešenější, duchovně pokročilá osoba; gurau — duchovnímu mistrovi; mayi — Mně, Nejvyšší Osobnosti Božství; bhaktyā — oddanou službou; anuvṛtyā — následováním; vitṛṣṇayā — odpoutaností od smyslového požitku; dvandva — dualit hmotného světa; titikṣayā — tolerancí; ca — také; sarvatra — všude; jantoḥ — živé bytosti; vyasana — strastiplný život; avagatyā — realizováním; jijñāsayā — dotazy na pravdu; tapasā — praktikováním askeze; īhā-nivṛttyā — upuštěním od snahy o smyslový požitek; mat-karmabhiḥ — jednáním pro Mě; mat-kathayā — nasloucháním vyprávění o Mně; ca — také; nityam — vždy; mat-deva-saṅgāt — stýkáním se s Mými oddanými; guṇa-kīrtanāt me — opěvováním a oslavováním Mých transcendentálních vlastností; nirvaira — bez nepřátelství; sāmya — se stejným pohledem na každého na základě duchovního porozumění; upaśamena — překonáním hněvu, nářku a tak dále; putrāḥ — ó synové; jihāsayā — touhou vzdát se; deha — s tělem; geha — s domovem; ātma-buddheḥ — ztotožňování vlastního já; adhyātma-yogena — studiem zjevených písem; vivikta-sevayā — životem na osamělém místě; prāṇa — životní vzduch; indriya — smysly; ātma — mysl; abhijayena — ovládáním; sadhryak — zcela; sat-śraddhayā — kultivací víry v písma; brahmacaryeṇa — dodržováním celibátu; śaśvat — vždy; asampramādena — tím, že se nenecháte zmást; yamena — omezováním; vācām — slov; sarvatra — všude; mat-bhāva — myšlení na Mě; vicakṣaṇena — provozováním; jñānena — rozvojem poznání; vijñāna — praktickým uplatněním poznání; virājitena — osvícení; yogena — praktikováním bhakti-yogy; dhṛti — trpělivost; udyama — nadšení; sattva — uvážlivost; yuktaḥ — obdařeni; liṅgam — příčina hmotného otroctví; vyapohet — je možné se vzdát; kuśalaḥ — dokonale příznivě; aham-ākhyam — falešného ega, falešného ztotožňování se s hmotným světem.

Překlad

Ó Moji synové, musíte přijmout velmi vznešeného paramahaṁsu, duchovně pokročilého duchovního mistra. Tímto způsobem vložte svou víru a lásku ve Mě, Nejvyšší Osobnost Božství. Musíte si ošklivit smyslový požitek a tolerovat duality v podobě radosti a bolesti, které jsou jako změny ročních období, léta a zimy. Snažte se realizovat strastiplné podmínky živých bytostí, které jsou nešťastné dokonce i na vyšších planetárních soustavách. Filozoficky se dotazujte na pravdu a poté v zájmu oddané služby podstupte všechny druhy askeze. Zanechte snahy o smyslový požitek a zaměstnejte se službou Pánu. Naslouchejte rozhovorům o Nejvyšší Osobnosti Božství a vždy se stýkejte s oddanými. Opěvujte a oslavujte Nejvyššího Pána a dívejte se na každého stejně — na duchovní úrovni. Zbavte se nepřátelství a přemožte hněv a nářek. Vzdejte se ztotožňování vlastního já s tělem a domovem a čtěte pravidelně ve zjevených písmech. Žijte na osamělém místě a praktikujte metodu, kterou můžete zcela ovládnout svůj životní vzduch, mysl a smysly. Mějte nezlomnou víru ve zjevená písma, ve védskou literaturu, a dodržujte celibát. Vykonávejte své předepsané povinnosti a vyhýbejte se zbytečným hovorům. Neustále upírejte mysl na Nejvyšší Osobnost Božství a získávejte poznání ze správného zdroje. Vytrváte-li v takovém praktikování bhakti-yogy, budete trpělivě a s nadšením rozvíjet poznání a dokážete se oprostit od falešného ega.

Význam

V těchto čtyřech verších říká Ṛṣabhadeva Svým synům, jak se mohou zbavit nesprávného pojetí své totožnosti, které pochází z falešného ega a hmotného, podmíněného života. Praktikováním výše zmíněných pokynů člověk postupně dosáhne osvobození. Všechny tyto předepsané metody umožňují živé bytosti vzdát se hmotného těla (liṅgaṁ vyapohet) a nacházet se ve svém původním, duchovním těle. Ze všeho nejdříve musí člověk přijmout pravého duchovního mistra. To zastává Śrīla Rūpa Gosvāmī ve svém Bhakti-rasāmṛta-sindhu: śrī-guru-pādāśrayaḥ. Aby se člověk osvobodil ze zapletení v hmotném světě, musí vyhledat duchovního mistra. Tad-vijñānārthaṁ sa gurum evābhigacchet. Kladením otázek a sloužením duchovnímu mistrovi může pokročit v duchovním životě. Když se někdo zaměstná oddanou službou, jeho připoutanost k osobnímu pohodlí — jedení, spaní a oblékání — se přirozeně sníží. Stykem s oddaným je udržován duchovní standard. Velice důležitý je výraz mad-deva-saṅgāt. Existuje mnoho takzvaných náboženství, která jsou zasvěcena uctívání různých polobohů, ale zde slova “dobrá společnost” znamenají společnost toho, kdo za své uctívané Božstvo přijímá Kṛṣṇu.

Další důležitý bod je dvandva-titikṣā. Dokud je živá bytost v hmotném těle, musí prožívat radost a bolest, které se s ním pojí. Kṛṣṇa doporučuje v Bhagavad-gītě: tāṁs titikṣasva bhārata — je třeba se naučit tolerovat dočasné bolesti a radosti hmotného světa. Člověk musí být také odpoutaný od své rodiny a dodržovat celibát. Sex s vlastní manželkou podle příkazů písem je rovněž uznáván za brahmacaryu (celibát), ale nedovolený sex je v rozporu s náboženskými zásadami a brání rozvoji duchovního vědomí. Dalším důležitým slovem je vijñāna-virājita. Vše je třeba dělat vysoce vědeckým způsobem a s plným vědomím. Je třeba být realizovanou duší. Tak je možné se vymanit z hmotných pout.

Jak poznamenává Śrī Madhvācārya, souhrnem těchto čtyř slok je, že člověk se musí zdržet jednání způsobeného touhou po smyslovém požitku a namísto toho má neustále s láskou sloužit Pánu. Jinými slovy, bhakti-yoga je uznávanou cestou osvobození. Śrīla Madhvācārya cituje z Adhyātmy:

ātmano 'vihitaṁ karma
varjayitvānya-karmaṇaḥ
kāmasya ca parityāgo
nirīhety āhur uttamāḥ

Člověk má jednat pouze pro dobro duše a zříci se všech ostatních činností. O tom, kdo je v takovém postavení, se říká, že nemá žádné touhy. Živá bytost ve skutečnosti nemůže být zcela bez tužeb, ale když touží jen po tom, co prospívá duši, říká se, že je prostá tužeb.

Duchovní poznání je jñāna-vijñāna-samanvitam. Vlastní-li člověk v plné míře jñānu a vijñānu, je dokonalý. Jñāna znamená chápat, že Nejvyšší Osobnost Božství, Viṣṇu, je Svrchovanou Bytostí. Vijñāna se vztahuje na činnosti, které živou bytost vysvobozují z nevědomosti hmotné existence. Ve Śrīmad-Bhāgavatamu (2.9.31) je řečeno: jñānaṁ parama-guhyaṁ me yad vijñāna-samanvitam. Poznání Nejvyššího Pána je velice důvěrné; svrchované poznání, pomocí něhož Ho lze pochopit, přispívá k osvobození všech živých bytostí. Toto poznání je vijñāna. Bhagavad-gītā (4.9) potvrzuje:

janma karma ca me divyam
evaṁ yo vetti tattvataḥ
tyaktvā dehaṁ punar janma
naiti mām eti so 'rjuna

“Ten, kdo zná transcendentální povahu Mého zjevení a Mých činností, se po opuštění tohoto těla nezrodí znovu v hmotném světě, ale dosáhne Mého věčného sídla, ó Arjuno.”

5.5.14

Verš

karmāśayaṁ hṛdaya-granthi-bandham
avidyayāsāditam apramattaḥ
anena yogena yathopadeśaṁ
samyag vyapohyoparameta yogāt

Synonyma

karma-āśayam — touha po plodonosných činnostech; hṛdaya-granthi — uzel v srdci; bandham — pouta; avidyayā — kvůli nevědomosti; āsāditam — způsobené; apramattaḥ — nezahaleni nevědomostí či iluzí, velice obezřetní; anena — tímto; yogena — praktikováním yogy; yathā-upadeśam — jak bylo doporučeno; samyak — zcela; vyapohya — zbavující se; uparameta — je třeba upustit; yogāt — od praktikování yogy, která je prostředkem k osvobození.

Překlad

Jednejte tak, jak jsem vám doporučil, Moji drazí synové. Buďte velice obezřetní. Těmito prostředky se zbavíte nevědomosti v podobě touhy po plodonosných činnostech a zcela rozetnete uzel, který vás poutá v srdci. Pro další pokrok se musíte vzdát i prostředků — nebuďte tedy připoutaní ani k samotnému procesu osvobození.

Význam

Procesem osvobození je brahma-jijñāsā, hledání Absolutní Pravdy. Obvykle se brahma-jijñāsā nazývá neti neti — proces, kdy člověk hledá Absolutní Pravdu rozborem existence. Tato metoda se používá, dokud živá bytost nedosáhne svého duchovního života. Duchovní život je brahma-bhūta, seberealizovaný stav. Slovy Bhagavad-gīty (18.54):

brahma-bhūtaḥ prasannātmā
na śocati na kāṅkṣati
samaḥ sarveṣu bhūteṣu
mad-bhaktiṁ labhate parām

“Kdo dospěje do tohoto transcendentálního postavení, okamžitě realizuje Nejvyšší Brahman a je naplněn radostí. Nikdy nenaříká ani po ničem netouží a ke všem živým bytostem zaujímá stejný postoj. V tomto stavu dosahuje čisté oddané služby Mně.”

Cílem je dosáhnout parā bhakti, transcendentální oddané služby Nejvyššímu Pánu. Za tímto účelem je třeba analyzovat svou existenci, ale pokud již někdo oddanou službu praktikuje, nemá se hledáním poznání zatěžovat. Pouhým vykonáváním oddané služby bez odchýlení bude neustále v osvobozeném postavení.

māṁ ca yo 'vyabhicāreṇa
bhakti-yogena sevate
sa guṇān samatītyaitān
brahma-bhūyāya kalpate

(Bg. 14.26)

Neochvějné vykonávání oddané služby je samo o sobě brahma-bhūta. Dalším důležitým údajem v této souvislosti je anena yogena yathopadeśam. Pokyny od duchovního mistra je třeba okamžitě splnit. Oddaný se od nich nesmí odchýlit ani se je snažit překonat. Nemá se zajímat pouze o studium knih — musí také vykonávat nařízení duchovního mistra (yathopadeśam). Mystické síly je doporučeno získat pouze kvůli tomu, že umožňují vzdát se hmotného pojetí, ale kdo je již zapojen v oddané službě, nemusí systém mystické yogy praktikovat. Podstatné je, že jógových činností je možné se vzdát, ale v případě oddané služby tomu tak není. Jak uvádí Śrīmad-Bhāgavatam (1.7.10):

ātmārāmāś ca munayo
nirgranthā apy urukrame
kurvanty ahaitukīṁ bhaktim
ittham-bhūta-guṇo hariḥ

I ti, kdo jsou osvobození (ātmārāma), musí být neustále zaměstnáni oddanou službou. Po dosažení seberealizace je možné zanechat praktikování yogy, ale v žádném stádiu nelze zanechat oddané služby. Všechny ostatní činnosti vykonávané za účelem seberealizace — včetně yogy a filozofické spekulace — je možné ukončit, ale oddanou službu je nutné zachovat za všech okolností.

5.5.15

Verš

putrāṁś ca śiṣyāṁś ca nṛpo gurur vā
mal-loka-kāmo mad-anugrahārthaḥ
itthaṁ vimanyur anuśiṣyād ataj-jñān
na yojayet karmasu karma-mūḍhān
kaṁ yojayan manujo ’rthaṁ labheta
nipātayan naṣṭa-dṛśaṁ hi garte

Synonyma

putrān — syny; ca — a; śiṣyān — žáky; ca — a; nṛpaḥ — král; guruḥ — duchovní mistr; vā — nebo; mat-loka-kāmaḥ — toužící dosáhnout Mého sídla; mat-anugraha-arthaḥ — považuje získání Mé milosti za cíl života; ittham — takto; vimanyuḥ — zbavený hněvu; anuśiṣyāt — má poučovat; a-tat-jñān — postrádající duchovní poznání; na — ne; yojayet — má se věnovat; karmasu — plodonosným činnostem; karma-mūḍhān — vykonávající pouze zbožné či bezbožné činnosti; kam — jaký; yojayan — když zaměstnává; manu-jaḥ — člověk; artham — prospěch; labheta — může získat; nipātayan — když způsobí pád; naṣṭa-dṛśam — toho, kdo již postrádá transcendentální pohled; hi — vskutku; garte — do díry.

Překlad

Má-li někdo vážný zájem o návrat domů, zpátky k Bohu, musí považovat milost Nejvyšší Osobnosti Božství za summum bonum a hlavní cíl života. Je-li otcem, který poučuje své syny, duchovním mistrem, který poučuje své žáky, nebo králem, který poučuje své občany, musí je poučovat tak, jak jsem uvedl. Aniž by se hněval, má pokračovat v udílení pokynů i v případě, že žák, syn nebo občan někdy nedokáží jeho nařízení následovat. Nevědomé lidi, kteří vykonávají zbožné a bezbožné činnosti, je třeba jakýmkoliv způsobem zaměstnat oddanou službou. Měli by se vždy vyhýbat plodonosnému jednání. Přivede-li někdo svého žáka, syna nebo občana, který postrádá transcendentální pohled, do otroctví jednání přinášejícího karmu, jaký z toho bude mít prospěch? Je to stejné jako přivést slepého člověka k temné studni a nechat ho do ní spadnout.

Význam

V Bhagavad-gītě (3.26) je řečeno:

na buddhi-bhedaṁ janayed
ajñānāṁ karma-saṅginām
joṣayet sarva-karmāṇi
vidvān yuktaḥ samācaran

“Moudrý člověk by neměl rozrušovat mysl nevědomých, kteří lpí na plodonosných činnostech, tím, že je bude povzbuzovat k nečinnosti; spíše by je měl zaměstnat jednáním v duchu oddané služby.”

5.5.16

Verš

lokaḥ svayaṁ śreyasi naṣṭa-dṛṣṭir
yo ’rthān samīheta nikāma-kāmaḥ
anyonya-vairaḥ sukha-leśa-hetor
ananta-duḥkhaṁ ca na veda mūḍhaḥ

Synonyma

lokaḥ — lidé; svayam — osobně; śreyasi — příznivé cesty; naṣṭa-dṛṣṭiḥ — kteří přišli o zrak; yaḥ — kdo; arthān — věci určené pro uspokojení smyslů; samīheta — přejí si; nikāma-kāmaḥ — jelikož mají příliš mnoho chtivých tužeb; anyonya-vairaḥ — závidí jeden druhému; sukha-leśa-hetoḥ — jen pro dočasné hmotné štěstí; ananta-duḥkham — nekonečné utrpení; ca — také; na — ne; veda — ví; mūḍhaḥ — hlupák.

Překlad

Vlivem nevědomosti neví materialista nic o skutečném vlastním zájmu, o příznivé cestě života. Je chtivými touhami připoutaný k hmotnému požitku a s tímto cílem spřádá všechny své plány. Pro dočasné uspokojení smyslů takový člověk vytváří společnost plnou závisti, a následkem této mentality se topí v oceánu utrpení. Je to takový hlupák, že o tom ani neví.

Význam

Velmi významné je zde slovo naṣṭa-dṛṣṭiḥ, “ten, kdo nedokáže vidět budoucnost”. Život pokračuje z jednoho těla do druhého a činnosti vykonávané v tomto těle přinášejí své radostné či bolestné výsledky — ne-li později v tomto životě, tak v příštím. Ten, kdo postrádá inteligenci a nedokáže vidět budoucnost, vytváří pouze nepřátelství a zápasí s druhými o smyslový požitek. Výsledkem toho je, že v příštím životě trpí, ale jelikož je slepý, jedná i nadále tak, že jeho utrpení bude neomezené. Takový člověk je mūḍha — pouze marní svůj čas a nechápe oddanou službu Pánu. Bhagavad-gītā (7.25) uvádí:

nāhaṁ prakāśaḥ sarvasya
yogamāyā-samāvṛtaḥ
mūḍho 'yaṁ nābhijānāti
loko mām ajam avyayam

“Nikdy se nezjevuji hloupým a neinteligentním lidem. Pro ně jsem zahalen Svou věčnou tvůrčí energií (zvanou yogamāyā), a oklamaný svět tak nezná Mě, Jenž jsem nezrozený a nikdy nemohu poklesnout.”

V Kaṭha Upaṇiṣadě je rovněž řečeno: avidyāyām antare vartamānāḥ svayaṁ dhīrāḥ paṇḍitaṁ manyamānāḥ. I když jsou lidé nevědomí, přesto se nechávají vést jinými slepci. Všichni proto zakoušejí utrpení. Slepí vedou slepé na cestě vedoucí do propasti.

5.5.17

Verš

kas taṁ svayaṁ tad-abhijño vipaścid
avidyāyām antare vartamānam
dṛṣṭvā punas taṁ saghṛṇaḥ kubuddhiṁ
prayojayed utpathagaṁ yathāndham

Synonyma

kaḥ — kdo je ta osoba; tam — jeho; svayam — osobně; tat-abhijñaḥ — který má duchovní poznání; vipaścit — učenec; avidyāyām antare — v nevědomosti; vartamānam — kdo existuje; dṛṣṭvā — když vidí; punaḥ — znovu; tam — jeho; sa-ghṛṇaḥ — velice milostivý; ku-buddhim — kdo se stal obětí cesty saṁsāry; prayojayet — zaměstnal by; utpatha-gam — kdo jde po špatné cestě; yathā — jako; andham — slepec.

Překlad

Jak může ten, kdo je skutečně učený, milosrdný a pokročilý v duchovním poznání, zaměstnat plodonosnými činnostmi nevědomého člověka, který se stal obětí cesty saṁsāry, a tak ho ještě více ponořit do hmotné existence? Jak může slušný člověk nechat slepce, který jde po špatné cestě, dál kráčet do nebezpečí? Jak může něco takového dopustit? Žádný moudrý či laskavý člověk to nedovolí.

5.5.18

Verš

gurur na sa syāt sva-jano na sa syāt
pitā na sa syāj jananī na sā syāt
daivaṁ na tat syān na patiś ca sa syān
na mocayed yaḥ samupeta-mṛtyum

Synonyma

guruḥ — duchovní mistr; na — ne; saḥ — on; syāt — má se stát; sva-janaḥ — příbuzný; na — ne; saḥ — taková osoba; syāt — má se stát; pitā — otec; na — ne; saḥ — on; syāt — má se stát; jananī — matka; na — ne; sā — ona; syāt — má se stát; daivam — uctívané božstvo; na — ne; tat — to; syāt — má se stát; na — ne; patiḥ — manžel; ca — také; saḥ — on; syāt — má se stát; na — ne; mocayet — dokáže vysvobodit; yaḥ — kdo; samupeta-mṛtyum — toho, kdo je na cestě opakovaného rození a umírání.

Překlad

Ten, kdo nedokáže vysvobodit své svěřence z cesty opakovaného rození a umírání, se nemá nikdy stát duchovním mistrem, otcem, manželem, matkou nebo uctívaným polobohem.

Význam

Existuje mnoho duchovních mistrů, ale Ṛṣabhadeva upozorňuje, že duchovním mistrem se nemá stát ten, kdo nedokáže vysvobodit svého žáka z cesty rození a umírání. Ten, kdo není čistým oddaným Kṛṣṇy, se nemůže zbavit koloběhu zrození a smrti. Tyaktvā dehaṁ punar janma naiti mām eti so 'rjuna. Ukončit rození a umírání můžeme jedině návratem domů, zpátky k Bohu. Kdo se však může vrátit k Bohu, aniž by Nejvyššího Pána pochopil takového, jaký je? Janma karma ca me divyam evaṁ yo vetti tattvataḥ.

V dějinách najdeme mnoho příkladů, které ilustrují Ṛṣabhadevovy pokyny. Bali Mahārāja zavrhl Śukrācāryu, jenž ho nedokázal vysvobodit z cesty opakovaného rození a umírání. Śukrācārya nebyl čistý oddaný, tíhl víceméně k plodonosným činnostem a protestoval, když Bali Mahārāja slíbil, že dá vše Pánu Viṣṇuovi. Každý by měl ve skutečnosti odevzdat vše Pánu, jelikož Jemu vše patří. Proto Nejvyšší Pán doporučuje v Bhagavad-gītě (9.27):

yat karoṣi yad aśnāsi
yaj juhoṣi dadāsi yat
yat tapasyasi kaunteya
tat kuruṣva mad-arpaṇam

“Ó synu Kuntī, vše co děláš, vše co jíš, vše co obětuješ a rozdáváš, jakož i veškerou askezi, kterou podstupuješ, bys měl dělat jako oběť Mně.” To je bhakti. Bez oddanosti není možné vše odevzdat Nejvyššímu Pánu. Dokud toho člověk není schopen, nemá se stát duchovním mistrem, manželem, otcem ani matkou. Manželky brāhmaṇů, kteří vykonávali oběti, opustily své příbuzné, aby uspokojily Kṛṣṇu. To je příklad manželky zavrhující manžela, který ji nedokáže osvobodit z bezprostředního nebezpečí zrození a smrti. Prahlāda Mahārāja podobně zavrhl svého otce a Bharata Mahārāja svou matku (jananī na sā syāt). Slovo daivam poukazuje na poloboha nebo toho, kdo přijímá uctívání od někoho níže postaveného. Duchovní mistr, manžel, otec, matka či výše postavený příbuzný obvykle přijímají uctívání od níže postaveného příbuzného, ale Ṛṣabhadeva to zde zakazuje. Otec, duchovní mistr či manžel musí být především schopen osvobodit svého svěřence od opakovaného rození a umírání. Není-li toho schopen, potápí se do oceánu viny za své nezákonné jednání. Každý má být nanejvýš zodpovědný a starat se o své svěřence stejně, jako se duchovní mistr stará o svého žáka nebo otec o svého syna. Žádnou z těchto povinností nelze řádně vykonávat, nedokáže-li člověk zachránit osobu ve své péči před opakovaným rozením a umíráním.

5.5.19

Verš

idaṁ śarīraṁ mama durvibhāvyaṁ
sattvaṁ hi me hṛdayaṁ yatra dharmaḥ
pṛṣṭhe kṛto me yad adharma ārād
ato hi mām ṛṣabhaṁ prāhur āryāḥ

Synonyma

idam — toto; śarīram — transcendentální tělo, sac-cid-ānanda-vigraha; mama — Mé; durvibhāvyam — nepochopitelné; sattvam — bez jediné příměsi hmotných kvalit přírody; hi — vskutku; me — Mé; hṛdayam — srdce; yatra — kde; dharmaḥ — skutečná úroveň náboženství, bhakti-yoga; pṛṣṭhe — na zádech; kṛtaḥ — učiněná; me — Mnou; yat — protože; adharmaḥ — bezbožnost; ārāt — daleko; ataḥ — proto; hi — vskutku; mām — Mě; ṛṣabham — nejlepší z živých bytostí; prāhuḥ — nazývají; āryāḥ — ti, kdo jsou pokročilí v duchovním životě / úctyhodní nadřízení.

Překlad

Mé transcendentální tělo (sac-cid-ānanda-vigraha) má lidskou podobu, ale nejedná se o hmotné lidské tělo. Je nepochopitelné. Příroda Mě nenutí přijmout určitý druh těla; přijímám ho ze Své vlastní vůle. Mé srdce je také duchovní, a jelikož neustále myslím na dobro Svých oddaných, nachází se v něm proces oddané služby, který je určen právě pro ně. Daleko od Svého srdce jsem zanechal bezbožnost (adharmu) a neoddané činnosti. Ty na Mě nedělají žádný dojem. Díky všem těmto transcendentálním vlastnostem se ke Mně lidé obvykle modlí jako k Ṛṣabhadevovi, Nejvyšší Osobnosti Božství, nejlepší ze všech živých bytostí.

Význam

V tomto verši jsou velice významná slova idaṁ śarīraṁ mama durvibhāvyam. Obecně se setkáváme se dvěma energiemi — hmotnou a duchovní. Do jisté míry známe hmotnou energii (zemi, vodu, vzduch, oheň, éter, mysl, inteligenci a ego), protože v hmotném světě se tělo každé bytosti skládá z těchto prvků. Uvnitř hmotného těla je duše, ale tu nelze vidět hmotnýma očima. Když vidíme tělo plné duchovní energie, je pro nás velice obtížné pochopit, jak může mít duchovní energie tělo. Je řečeno, že tělo Pána Ṛṣabhadeva je zcela duchovní; proto je pro materialistu velice těžké této skutečnosti porozumět. Zcela duchovní tělo je pro něho nepochopitelné. Když něco nedokážeme pochopit svým experimentálním vnímáním, musíme přijmout údaje Ved. V Brahma-saṁhitě je uvedeno: īśvaraḥ paramaḥ kṛṣṇaḥ sac-cid-ānanda-vigrahaḥ. Nejvyšší Osobnost Božství vlastní tělo, které má podobu, ale toto tělo se neskládá z hmotných prvků. Tvoří ho duchovní blaženost, věčnost a životní síla. Díky Své nepochopitelné energii se před námi může Nejvyšší Pán zjevit ve Svém původním duchovním těle, ale jelikož nemáme s duchovním tělem žádné zkušenosti, jsme někdy zmateni a považujeme Pánovu podobu za hmotnou. Māyāvādští filozofové nikdy nemohou duchovní tělo pochopit. Říkají, že cokoliv duchovního je vždy neosobní, a jakmile vidí něco osobního, považují za samozřejmé, že je to hmotné. V Bhagavad-gītě (9.11) je řečeno:

avajānanti māṁ mūḍhā
mānuṣīṁ tanum āśritam
paraṁ bhāvam ajānanto
mama bhūta-maheśvaram

“Hlupáci se Mi vysmívají, když sestupuji v lidské podobě. Neznají Mou transcendentální povahu a Mou svrchovanou vládu nad vším, co existuje.”

Neinteligentní lidé si myslí, že Nejvyšší Pán přijímá tělo složené z hmotné energie. Hmotné tělo chápeme snadno, ale duchovní tělo nemůžeme pochopit. Ṛṣabhadeva proto říká: idaṁ śarīraṁ mama durvibhāvyam. V duchovním světě má každý duchovní tělo. Neexistuje tam žádné pojetí hmotného bytí. V duchovním světě existuje pouze služba a přijímání služby. Je tam pouze sevya, sevā a sevaka — osoba, Jíž se slouží, služba a služebník. Tyto tři prvky jsou zcela duchovní, a proto je duchovní svět označován za absolutní. Neexistuje tam ani náznak hmotného znečištění. Pán Ṛṣabhadeva je zcela transcendentální hmotnému pojetí, a proto říká, že se Jeho srdce skládá z dharmy. Dharmu vysvětluje Bhagavad-gītā (18.66): sarva-dharmān parityajya mām ekaṁ śaraṇaṁ vraja. V duchovním světě je každá živá bytost odevzdaná Nejvyššímu Pánu a je zcela na duchovní úrovni. I když tam jsou služebníci, obsluhovaný a služba, vše je duchovní a rozmanité. V tuto chvíli je pro nás kvůli našemu hmotnému pojetí vše durvibhāvya, nepochopitelné. Pán je jakožto Nejvyšší nazýván Ṛṣabha, což znamená “nejlepší”. Řečeno slovy Ved: nityo nityānām. My jsme také duchovní, ale jsme podřízení. Kṛṣṇa, Nejvyšší Pán, je nejpřednější živá bytost. Slovo ṛṣabha znamená “vůdce” nebo “nejvyšší” a poukazuje na Nejvyšší Bytost, Samotného Boha.

5.5.20

Verš

tasmād bhavanto hṛdayena jātāḥ
sarve mahīyāṁsam amuṁ sanābham
akliṣṭa-buddhyā bharataṁ bhajadhvaṁ
śuśrūṣaṇaṁ tad bharaṇaṁ prajānām

Synonyma

tasmāt — proto (protože Já jsem Nejvyšší); bhavantaḥ — vy; hṛdayena — z Mého srdce; jātāḥ — zrození; sarve — všichni; mahīyāṁsam — nejlepší; amum — ten; sa-nābham — bratr; akliṣṭa-buddhyā — svou inteligencí, bez hmotného znečištění; bharatam — Bharata; bhajadhvam — snažte se sloužit; śuśrūṣaṇam — služba; tat — ta; bharaṇam prajānām — panování občanům.

Překlad

Moji milí chlapci, všichni jste zrození z Mého srdce, které je sídlem všech duchovních vlastností, a proto byste neměli být jako materialisté a závistiví lidé. Měli byste přijmout svrchovanost svého nejstaršího bratra, Bharaty, který je velice pokročilý v oddané službě. Budete-li mu sloužit, vaše služba jemu bude zahrnovat i službu Mně, a automaticky tak budete vládnout občanům.

Význam

Slovo hṛdaya zde označuje srdce, které se také někdy nazývá uraḥ, “hruď”. Srdce se nachází v hrudi, a přestože nástrojem ke zrození syna jsou genitálie, ve skutečnosti se syn rodí ze srdce. Semeno přijímá podobu těla v závislosti na rozpoložení srdce. Védský systém proto přikazuje, že člověk má před plozením dítěte své srdce očistit obřadem zvaným garbhādhāna. Srdce Ṛṣabhadeva bylo vždy čisté a duchovní, a z toho důvodu byli všichni synové, kteří se z něho narodili, duchovně založení. Ṛṣabhadeva však přesto prohlásil, že Jeho nejstarší syn je na nejvyšší úrovni, a doporučil, aby mu ostatní sloužili. Všichni bratři Bharaty Mahārāje dostali od Ṛṣabhadeva pokyn věrně Bharatovi sloužit. Je možné položit otázku, proč lpět na rodinných členech, když na počátku bylo doporučeno nebýt připoutaný k domovu a rodině. Dále se ovšem doporučuje: mahīyasām pāda-rajo-'bhiṣeka — je třeba sloužit mahīyānovi, duchovně vysoce pokročilé osobě. Mahat-sevāṁ dvāram āhur vimukteḥ — služba vznešenému oddanému (mahat) otevírá cestu k osvobození. Ṛṣabhadevovu rodinu nelze srovnávat s obyčejnou materialistickou rodinou. Bharata Mahārāja, Ṛṣabhadevův nejstarší syn, byl obzvláště vznešený, a proto dostali ostatní synové radu, aby mu sloužili pro jeho potěšení. To byla jejich povinnost.

Nejvyšší Pán doporučoval, aby se Bharata Mahārāja stal hlavním vládcem planety. To je skutečný plán Nejvyššího Pána. Během bitvy na Kurukṣetře Pán Kṛṣṇa chtěl, aby nejvyšším králem této planety byl Mahārāja Yudhiṣṭhira. Nikdy si nepřál, aby toto místo zastával Duryodhana. Jak je řečeno v minulém verši, srdce Pána Ṛṣabhadeva je hṛdayaṁ yatra dharmaḥ. Charakteristickou dharmu také vysvětluje Bhagavad-gītā — odevzdat se Nejvyšší Osobnosti Božství. V zájmu ochrany dharmy (paritrāṇāya sādhūnām) si Pán vždy přeje, aby Zemi vládl oddaný. Pak vše probíhá hladce a ku prospěchu všech. Jakmile Zemi vládne démon, nastává chaotická situace. V současné době tíhne svět k demokratickému systému, ale jelikož jsou všichni lidé znečištěni kvalitami vášně a nevědomosti, nedokáží za hlavního představitele vlády zvolit správnou osobu. Prezident je vybírán na základě hlasů nevědomých śūdrů; proto je zvolen zase jen další śūdra a celá vláda se tím okamžitě znečistí. Kdyby lidé striktně následovali zásady Bhagavad-gīty, volili by toho, kdo je oddaným Pána. Potom by automaticky byla dobrá vláda. Ṛṣabhadeva proto doporučil za krále této planety Bharatu Mahārāje. Sloužit oddanému znamená sloužit Nejvyššímu Pánu, neboť oddaný vždy zastupuje Pána. Je-li hlavní zodpovědnost svěřena oddanému, vláda je vždy přijatelná a prospěšná pro každého.

5.5.21-22

Verš

bhūteṣu vīrudbhya uduttamā ye
sarīsṛpās teṣu sabodha-niṣṭhāḥ
tato manuṣyāḥ pramathās tato ’pi
gandharva-siddhā vibudhānugā ye

devāsurebhyo maghavat-pradhānā
dakṣādayo brahma-sutās tu teṣām
bhavaḥ paraḥ so ’tha viriñca-vīryaḥ
sa mat-paro ’haṁ dvija-deva-devaḥ

Synonyma

bhūteṣu — mezi vytvořenými věcmi (s příznaky života a bez nich); vīrudbhyaḥ — než rostliny; uduttamāḥ — daleko vyšší; ye — ti, kdo; sarīsṛpāḥ — pohyblivé bytosti, jako červi a hadi; teṣu — z nich; sa-bodha-niṣṭhāḥ — ti, kdo mají vyvinutou inteligenci; tataḥ — než ti; manuṣyāḥ — lidské bytosti; pramathāḥ — duchové; tataḥ api — lepší než ti; gandharva — obyvatelé Gandharvaloky (vyhlášení zpěváci na planetách polobohů); siddhāḥ — obyvatelé Siddhaloky, kteří mají všechny mystické síly; vibudha-anugāḥ — Kinnarové; ye — ti, kdo; deva — polobozi; asurebhyaḥ — než asurové; maghavat-pradhānāḥ — v čele s Indrou; dakṣa-ādayaḥ — počínaje Dakṣou; brahma-sutāḥ — přímí synové Brahmy; tu — potom; teṣām — z nich; bhavaḥ — Pán Śiva; paraḥ — nejlepší; saḥ — on (Pán Śiva); atha — navíc; viriñca-vīryaḥ — který vznikl z Pána Brahmy; saḥ — on (Brahmā); mat-paraḥ — Můj oddaný; aham — Já; dvija-deva-devaḥ — uctívající brāhmaṇy, Pán brāhmaṇů.

Překlad

Ze dvou projevených energií (duchovní a hmotné) jsou bytosti obdařené životní silou (tráva, stromy a jiné rostliny) nadřazeny tupé hmotě (kamenům, hlíně atd.). Výše než nehybné rostliny jsou červi a hadi, kteří se dokáží pohybovat. Červy a hady převyšují zvířata, jež mají vyvinutou inteligenci. Zvířatům jsou nadřazeny lidské bytosti a nad lidmi jsou duchové, jelikož nemají hmotná těla. Výše než duchové jsou Gandharvové a nad Gandharvy stojí Siddhové. Výše než Siddhové stojí Kinnarové a nad Kinnary jsou asurové. Výše než asurové jsou polobozi, a z polobohů je nejvyšší Indra, král nebes. Výše než Indra jsou přímí synové Pána Brahmy — jako je král Dakṣa — a nejvyšším z nich je Pán Śiva. Pán Śiva je synem Pána Brahmy, a proto je Brahmā považován za vyššího, ale i on je podřízený Mně, Nejvyšší Osobnosti Božství. A jelikož Já jsem nakloněn brāhmaṇům, jsou brāhmaṇové nejlepší ze všech.

Význam

V tomto verši je brāhmaṇům přisuzováno vyšší postavení, než jaké má Sám Nejvyšší Pán. Jde o to, že vláda má podléhat vedení brāhmaṇů. I když Ṛṣabhadeva doporučil Svého nejstaršího syna Bharatu za krále Země, i Bharata musel následovat pokyny brāhmaṇů, aby vládl světu dokonale. Pán je uctíván jako brahmaṇya-deva — má velice rád oddané, tedy brāhmaṇy. To se nevztahuje na takzvané kastovní brāhmaṇy, ale na kvalifikované brāhmaṇy. Každý brāhmaṇa má mít osm vlastností (uvedených ve sloce 24), jako je śama, dama, satya a titikṣā. Brāhmaṇy je třeba vždy uctívat a pod jejich vedením má vládce konat svou povinnost a vládnout občanům. V tomto věku Kali bohužel výkonného vůdce státu ani nevolí příliš inteligentní lidé, ani ho nevedou kvalifikovaní brāhmaṇové, a to vede k chaosu. Všichni lidé by měli být vzděláváni ve vědomí Kṛṣṇy, aby demokratickým způsobem zvolili do čela vlády prvotřídního oddaného, jako byl Bharata Mahārāja. Vedou-li hlavu státu kvalifikovaní brāhmaṇové, je vše naprosto dokonalé.

Tento verš se nepřímo zmiňuje o evolučním procesu a do určité míry podporuje moderní teorii, že život se vyvinul z hmoty, neboť říká: bhūteṣu vīrudbhyaḥ — živé bytosti se vyvíjejí z trávy, rostlin a stromů, které jsou nadřazeny tupé hmotě. Hmota je tedy také schopná projevit živé bytosti, a to v podobě rostlin. Z tohoto hlediska život pochází z hmoty, ale i samotná hmota pochází ze života. Kṛṣṇa říká v Bhagavad-gītě (10.8): ahaṁ sarvasya prabhavo mattaḥ sarvaṁ pravartate — “Já jsem zdrojem všech duchovních i hmotných světů. Vše pochází ze Mě.”

Existují dvě energie — hmotná a duchovní — a obě mají svůj původ v Kṛṣṇovi. Kṛṣṇa je nejvyšší živá bytost. I když lze říci, že v hmotném světě vzniká životní síla z hmoty, je nutné přiznat, že hmota původně pochází z nejvyšší živé bytosti. Nityo nityānāṁ cetanaś cetanānām. Závěr je, že vše — hmotné i duchovní — vzniká z Nejvyšší Bytosti. Z evolučního hlediska dosáhne živá bytost dokonalosti, když dospěje na úroveň brāhmaṇy. Brāhmaṇa uctívá Nejvyšší Brahman, a Nejvyšší Brahman uctívá brāhmaṇu. Jinými slovy, oddaný se podřizuje Nejvyššímu Pánu a Pán se stará o spokojenost Svého oddaného. Brāhmaṇa se nazývá dvija-deva a Pán se nazývá dvija-deva-deva — je Pánem brāhmaṇů.

Evoluční proces popisuje také Caitanya-caritāmṛta (Madhya, kapitola devatenáctá), kde je řečeno, že existují dva druhy živých bytostí — pohyblivé a nehybné. K pohyblivým bytostem patří ptáci, zvířata, vodní živočichové, lidské bytosti a tak dále. Z nich jsou za nejlepší považováni lidé, ale těch není mnoho. V tomto malém počtu lidských bytostí je zahrnuto mnoho lidí nízké třídy, jako jsou mlecchové, Pulindové, bauddhové a śabarové. Jim je nadřazen člověk, jenž je natolik pokročilý, že dokáže přijmout védské zásady. Z těch, kdo přijímají védské zásady (obvykle označované jako varṇāśrama a v současné době známé jako hinduismus), je pouze několik lidí skutečně dodržuje. Z těch, kdo skutečně dodržují védské zásady, jich většina vykonává plodonosné či zbožné činnosti, aby dosáhli vyššího postavení. Manuṣyāṇāṁ sahasreṣu kaścid yatati siddhaye — z mnoha těch, kdo jsou připoutaní k plodonosnému jednání, je možná jeden jñānī neboli člověk filozoficky zaměřený a převyšující karmī. Yatatām api siddhānāṁ kaścin māṁ vetti tattvataḥ — z mnoha jñānīch možná jeden dosáhne osvobození z hmotných pout a z mnoha miliónů osvobozených jñānīch se možná jeden stane oddaným Kṛṣṇy.

5.5.23

Verš

na brāhmaṇais tulaye bhūtam anyat
paśyāmi viprāḥ kim ataḥ paraṁ tu
yasmin nṛbhiḥ prahutaṁ śraddhayāham
aśnāmi kāmaṁ na tathāgni-hotre

Synonyma

na — ne; brāhmaṇaiḥ — s brāhmaṇy; tulaye — pokládám za rovnocennou; bhūtam — bytost; anyat — jinou; paśyāmi — vidím; viprāḥ — ó shromáždění brāhmaṇové; kim — cokoliv; ataḥ — brāhmaṇům; param — vyšší; tu — jistě; yasmin — skrze něž; nṛbhiḥ — lidmi; prahutam — potrava obětovaná po náležitě vykonaných obřadech; śraddhayā — s vírou a láskou; aham — Já; aśnāmi — jím; kāmam — s plným uspokojením; na — ne; tathā — takto; agni-hotre — v ohňové oběti.

Překlad

Ó ctihodní brāhmaṇové, co se Mě týče, nikdo v tomto světě není rovnocenný či nadřazený brāhmaṇům. Nenacházím nikoho, kdo by se s nimi mohl srovnávat. Lidé, kteří znají Můj záměr, Mi poté, co vykonali obřady podle védských zásad, obětují s láskou a vírou potravu prostřednictvím úst brāhmaṇy. Je-li Mi jídlo nabídnuto takovýmto způsobem, jím ho s plným uspokojením a přináší Mi větší potěšení než potrava obětovaná v obětním ohni.

Význam

Podle védského systému jsou brāhmaṇové po vykonání obětního obřadu vybídnuti, aby jedli zbytky obětované potravy. Když brāhmaṇové jedí, je to třeba přijímat tak, že jí přímo Nejvyšší Pán. S kvalifikovanými brāhmaṇy tedy nelze nikoho srovnávat. Dokonalost evoluce znamená dospět na bráhmanskou úroveň. Jakákoliv civilizace, která se nezakládá na bráhmanské kultuře a kterou neřídí brāhmaṇové, je nepochybně zatracena. Současná lidská civilizace se zakládá na uspokojování smyslů, a lidé v důsledku toho čím dál více propadají různým věcem. Nikdo nectí bráhmanskou kulturu. Démonská civilizace lpí na ugra-karmě, ohavných činnostech, a pro uspokojování nekonečných chtivých tužeb vznikají velká průmyslová odvětví; výsledkem toho je, že vláda sužuje lidi velkými daněmi. Lidé jsou bezbožní a nevykonávají oběti doporučené v Bhagavad-gītě. Yajñād bhavati parjanyaḥ — vykonávání oběti způsobuje, že se tvoří mraky a prší. Díky vydatným dešťům se urodí dostatek potravy. Společnost by se měla pod vedením brāhmaṇů řídit zásadami Bhagavad-gīty — pak budou lidé šťastní. Annād bhavanti bhūtāni — když jsou zvířata a lidé dostatečně nasyceni obilím, pak sílí a jejich srdce a mozky jsou pokojné. Tehdy mohou všichni dělat pokrok v duchovním životě, který je konečným životním cílem.

5.5.24

Verš

dhṛtā tanūr uśatī me purāṇī
yeneha sattvaṁ paramaṁ pavitram
śamo damaḥ satyam anugrahaś ca
tapas titikṣānubhavaś ca yatra

Synonyma

dhṛtā — udržované transcendentálním vzděláním; tanūḥ — tělo; uśatī — prosté hmotného znečištění; me — Mé; purāṇī — věčné; yena — kým; iha — v tomto hmotném světě; sattvam — kvalita dobra; paramam — nejvyšší; pavitram — očištění; śamaḥ — ovládání mysli; damaḥ — ovládání smyslů; satyam — pravdomluvnost; anugrahaḥ — milostivost; ca — a; tapaḥ — askeze; titikṣā — snášenlivost; anubhavaḥ — realizace Boha a živé bytosti; ca — a; yatra — kde.

Překlad

Vedy jsou Má věčná transcendentální zvuková inkarnace; proto se nazývají śabda-brahma. V tomto světě se brāhmaṇové věnují jejich důkladnému studiu, a jelikož si osvojují védské závěry, je třeba je rovněž považovat za zosobněné Vedy. Brāhmaṇové jsou na úrovni nejvyšší transcendentální kvality přírody, sattva-guṇy, a proto jsou upevněni v ovládání mysli (śama), ovládání smyslů (dama) a pravdomluvnosti (satya). Podávají Vedy v jejich původním smyslu a z milosti (anugraha) káží jejich cíl všem podmíněným duším. Praktikují askezi (tapasya) a snášenlivost (titikṣā) a realizují postavení živé bytosti a Nejvyššího Pána (anubhava). To je osm kvalifikací brāhmaṇů. Žádná živá bytost není brāhmaṇům nadřazená.

Význam

Toto je pravý popis brāhmaṇy. Brāhmaṇa je ten, kdo si ovládáním mysli a smyslů osvojil védské závěry. Podává všechny Vedy v pravdivém znění. Jak potvrzuje Bhagavad-gītā (15.15): vedaiś ca sarvair aham eva vedyaḥ — studium všech Ved má nakonec přivést člověka k pochopení transcendentálního postavení Pána Śrī Kṛṣṇy. Ten, kdo si skutečně osvojil podstatu Ved, může kázat pravdu. Je soucitný k podmíněným duším, které jsou vystaveny trojímu utrpení tohoto podmíněného světa, jelikož si nejsou vědomy Kṛṣṇy. Brāhmaṇa by se měl nad lidmi slitovat a kázat vědomí Kṛṣṇy, aby zlepšil jejich postavení. Samotný Śrī Kṛṣṇa, Nejvyšší Osobnost Božství, Osobně sestupuje do tohoto vesmíru z duchovního království, aby učil podmíněné duše o hodnotách duchovního života, a snaží se je přivést k tomu, aby se Mu odevzdaly. Brāhmaṇové dělají totéž. Poté, co si osvojí védské pokyny, pomáhají Nejvyššímu Pánu v Jeho snaze osvobodit podmíněné duše. Díky svým vznešeným vlastnostem na úrovni sattva-guṇy jsou brāhmaṇové velice drazí Nejvyšší Osobnosti Božství a rovněž vykonávají činnosti prospěšné pro všechny podmíněné duše v hmotném světě.

5.5.25

Verš

matto ’py anantāt parataḥ parasmāt
svargāpavargādhipater na kiñcit
yeṣāṁ kim u syād itareṇa teṣām
akiñcanānāṁ mayi bhakti-bhājām

Synonyma

mattaḥ — ode Mě; api — dokonce; anantāt — s neomezenou silou a majestátem; parataḥ parasmāt — vyšší než nejvyšší; svarga-apavarga-adhipateḥ — může obdařit štěstím, jaké lze získat v nebeském království, osvobozením či užíváním si hmotného podhodlí a následným osvobozením; na — ne; kiñcit — cokoliv; yeṣām — jichž; kim — jaká potřeba; u — ó; syāt — může být; itareṇa — s někým jiným; teṣām — jich; akiñcanānām — bez potřeb či bez vlastnictví; mayi — Mně; bhakti-bhājām — oddaně slouží.

Překlad

Můj majestát je neomezený, jsem všemocný a Mé postavení je vyšší než postavení Pána Brahmy a Pána Indry, krále nebeských planet. Jsem také tím, kdo udílí veškeré štěstí získané v nebeském království a osvobozením. Brāhmaṇové od Mě přesto nežádají hmotné pohodlí. Jsou velmi čistí a nechtějí nic vlastnit; pouze Mi oddaně slouží. Proč by měli o hmotný prospěch žádat někoho jiného?

Význam

Zde je uvedena dokonalá bráhmanská kvalifikace: akiñcanānāṁ mayi bhakti-bhājām. Brāhmaṇové se neustále věnují oddané službě Pánu, a proto nemají žádná hmotná přání a nevlastní žádné hmotné věci. V Caitanya-caritāmṛtě (Madhya 11.8) vysvětluje Caitanya Mahāprabhu postavení čistých vaiṣṇavů, kteří si toužebně přejí vrátit se domů, zpátky k Bohu: niṣkiñcanasya bhagavad-bhajanonmukhasya. Ti, kdo se skutečně chtějí vrátit k Bohu, jsou niṣkiñcana — netouží po žádném hmotném pohodlí. Śrī Caitanya Mahāprabhu varuje: sandarśanaṁ viṣayiṇām atha yoṣitāṁ ca hā hanta hanta viṣa-bhakṣaṇato 'py asādhu — hmotný přepych a smyslový požitek v podobě společnosti žen jsou nebezpečnější než jed. Brāhmaṇové, kteří jsou čistými vaiṣṇavy, neustále slouží Pánu a jsou prosti jakékoliv touhy po hmotném zisku. Neuctívají polobohy, jako je Pán Brahmā, Indra či Pán Śiva, aby obdrželi hmotné pohodlí. Nežádají o hmotný zisk ani Nejvyššího Pána — z toho plyne, že brāhmaṇové jsou nejvyšší živé bytosti tohoto světa. To rovněž potvrzuje Śrī Kapila ve Śrīmad-Bhāgavatamu (3.29.33):

tasmān mayy arpitāśeṣa-
kriyārthātmā nirantaraḥ
mayy arpitātmanaḥ puṁso
mayi sannyasta-karmaṇaḥ
na paśyāmi paraṁ bhūtam
akartuḥ sama-darśanāt

Brāhmaṇové se neustále odevzdávají službě Pánu svým tělem, slovy a myslí. Neexistuje lepší osoba než brāhmaṇa, který jedná tímto způsobem a odevzdává se Nejvyššímu Pánu.

5.5.26

Verš

sarvāṇi mad-dhiṣṇyatayā bhavadbhiś
carāṇi bhūtāni sutā dhruvāṇi
sambhāvitavyāni pade pade vo
vivikta-dṛgbhis tad u hārhaṇaṁ me

Synonyma

sarvāṇi — všechny; mat-dhiṣṇyatayā — jelikož jsou Mým sídlem; bhavadbhiḥ — vámi; carāṇi — které se pohybují; bhūtāni — živé bytosti; sutāḥ — Moji milí synové; dhruvāṇi — které se nepohybují; sambhāvitavyāni — mají být ctěny; pade pade — každým okamžikem; vaḥ — vámi; vivikta-dṛgbhiḥ — s jasným pohledem a porozuměním (že Nejvyšší Osobnost Božství ve Svém aspektu Paramātmy sídlí všude); tat u — to nepřímo; ha — jistě; arhaṇam — vzdávání úcty; me — Mně.

Překlad

Moji milí synové, nestavte se zle vůči žádné živé bytosti, pohyblivé ani nehybné. S vědomím, že v nich sídlím Já, jim všem vzdávejte každým okamžikem úctu. Tak budete vzdávat úctu Mně.

Význam

V tomto verši je použité slovo vivikta-dṛgbhiḥ, které znamená “bez závisti”. Všechny živé bytosti jsou sídlem Nejvyššího Pána, Osobnosti Božství, v Jeho aspektu Paramātmy. Jak potvrzuje Brahma-saṁhitā: aṇḍāntara-sthaṁ paramāṇu-cayāntara-stham. Pán sídlí v tomto vesmíru jako Garbhodakaśāyī Viṣṇu a Kṣīrodakaśāyī Viṣṇu. Je také uvnitř každého atomu. Vedy praví: īśāvāsyam idaṁ sarvam. Nejvyšší Pán sídlí všude, a kdekoliv sídlí, tam je Jeho chrám. Chrámu vzdáváme úctu již z dálky, a stejně tak bychom měli vzdávat úctu všem živým bytostem. Nejedná se však o teorii panteismu, podle které je všechno Bůh. Skutečností je, že vše má určitý vztah k Bohu, protože Bůh sídlí všude. Neměli bychom rozlišovat mezi chudými a bohatými jako hlupáci, kteří uctívají daridra-nārāyaṇa. Nārāyaṇa je přítomný v bohatých stejně jako v chudých. Nesmíme si myslet, že Nārāyaṇa je jen mezi chudými. Je všude. Pokročilý oddaný vzdává úctu každému — i kočkám a psům.

vidyā-vinaya-sampanne
brāhmaṇe gavi hastini
śuni caiva śva-pāke ca
paṇḍitāḥ sama-darśinaḥ

“Díky správnému poznání se pokorní mudrci dívají stejně na učeného a vznešeného brāhmaṇu, krávu, slona, psa i pojídače psů.” (Bg. 5.18) Tento rovnocenný pohled (sama-darśinaḥ) si nesmíme vykládat tak, že individuální živá bytost a Nejvyšší Pán jsou totožní. To je omyl — tito dva se od sebe vždy liší. Každá individuální osoba se liší od Nejvyššího Pána. Přirovnávat na základě pojetí vivikta-dṛk či sama-dṛk individuální živou bytost k Nejvyššímu Pánu je chyba. Pán je vždy ve vznešeném postavení, i když přistupuje na to, že bude žít všude. Śrīla Madhvācārya uvádí citát z Padma Purāṇy: vivikta-dṛṣṭi-jīvānāṁ dhiṣṇyatayā parameśvarasya bheda-dṛṣṭiḥ. “Ten, kdo vidí jasně a je prostý závisti, realizuje, že Nejvyšší Pán je oddělený od všech živých bytostí, i když sídlí v každé z nich.” Madhvācārya dále cituje z Padma Purāṇy:

upapādayet parātmānaṁ
jīvebhyo yaḥ pade pade
bhedenaiva na caitasmāt
priyo viṣṇos tu kaścana

“Ten, kdo vidí, že živá bytost a Nejvyšší Pán se od sebe vždy liší, je Pánu velice drahý.” Padma Purāṇa také říká: yo hareś caiva jīvānāṁ bheda-vaktā hareḥ priyaḥ — “Toho, kdo káže, že živé bytosti jsou od Nejvyššího Pána oddělené, má Pán Viṣṇu velice rád.”

5.5.27

Verš

mano-vaco-dṛk-karaṇehitasya
sākṣāt-kṛtaṁ me paribarhaṇaṁ hi
vinā pumān yena mahā-vimohāt
kṛtānta-pāśān na vimoktum īśet

Synonyma

manaḥ — mysl; vacaḥ — slova; dṛk — zrak; karaṇa — smyslů; īhitasya — všech činností (pro udržování těla, společnosti, přátelství a tak dále); sākṣāt-kṛtam — přímo nabízené; me — Mě; paribarhaṇam — uctívání; hi — protože; vinā — bez; pumān — kdokoliv; yena — čím; mahā-vimohāt — z velké iluze; kṛtānta-pāśāt — jako svazující Yamarājův provaz; na — ne; vimoktum — osvobodit se; īśet — je schopen.

Překlad

Pravou činností smyslových orgánů — mysli, zraku, slov a všech poznávacích i činných smyslů — je jejich úplné zapojení ve službě Mně. Živá bytost, jejíž smysly nejsou takto zaměstnané, nemůže pomýšlet na vyproštění se z povážlivého zapletení v hmotné existenci, která je jako pevný Yamarājův provaz.

Význam

V Nārada-pañcarātře je řečeno:

sarvopādhi-vinirmuktaṁ
tat-paratvena nirmalam
hṛṣīkeṇa hṛṣīkeśa-
sevanaṁ bhaktir ucyate

To je závěr bhakti. Pán Ṛṣabhadeva po celou dobu zdůrazňuje oddanou službu a nyní uzavírá své pokyny slovy, že všechny smysly je třeba zapojit do služby Pánu. Existuje pět smyslů, pomocí kterých získáváme poznání, a pět smyslů, s jejichž pomocí jednáme. Těchto deset smyslů a mysl je třeba plně zaměstnat službou Pánu. Pokud je člověk takto nezaměstná, nemůže se vyprostit ze zajetí māyi.

5.5.28

Verš

śrī-śuka uvāca
evam anuśāsyātmajān svayam anuśiṣṭān api lokānuśāsanārthaṁ mahānubhāvaḥ parama-suhṛd bhagavān ṛṣabhāpadeśa upaśama-śīlānām uparata-karmaṇāṁ mahā-munīnāṁ bhakti-jñāna-vairāgya-lakṣaṇaṁ pāramahaṁsya-dharmam upaśikṣamāṇaḥ sva-tanaya-śata-jyeṣṭhaṁ parama-bhāgavataṁ bhagavaj-jana-parāyaṇaṁ bharataṁ dharaṇi-pālanāyābhiṣicya svayaṁ bhavana evorvarita-śarīra-mātra-parigraha unmatta iva gagana-paridhānaḥ prakīrṇa-keśa ātmany āropitāhavanīyo brahmāvartāt pravavrāja.

Synonyma

śrī-śukaḥ uvāca — Śrī Śukadeva Gosvāmī pravil; evam — takto; anuśāsya — poté, co poučil; ātma-jān — Své syny; svayam — Osobně; anuśiṣṭān — kulturně na výši; api — ačkoliv; loka-anuśāsana-artham — jen aby poučil lidi; mahā-anubhāvaḥ — velká osobnost; parama-suhṛt — vznešený příznivec každého; bhagavān — Nejvyšší Osobnost Božství; ṛṣabha-apadeśaḥ — který je oslavovaný a známý jako Ṛṣabhadeva; upaśama-śīlānām — těch, kdo netouží po hmotném požitku; uparata-karmaṇām — kdo se již nezajímají o plodonosné činnosti; mahā-munīnām — kdo jsou sannyāsīny; bhakti — oddaná služba; jñāna — dokonalé poznání; vairāgya — odpoutanost; lakṣaṇam — s těmito znaky; pāramahaṁsya — nejlepší z lidských bytostí; dharmam — povinnosti; upaśikṣamāṇaḥ — poučil; sva-tanaya — Svých synů; śata — sto; jyeṣṭham — nejstaršího; parama-bhāgavatam — největšího oddaného Pána; bhagavat-jana-parāyaṇam — následovníka Pánových oddaných, brāhmaṇů a vaiṣṇavů; bharatam — Bharatu Mahārāje; dharaṇi-pālanāya — aby vládl světu; abhiṣicya — dosadil na trůn; svayam — Osobně; bhavane — doma; eva — ačkoliv; urvarita — zůstával; śarīra-mātra — pouze tělo; parigrahaḥ — přijímal; unmattaḥ — šílenec; iva — přesně jako; gagana-paridhānaḥ — měl za Svůj oděv nebe; prakīrṇa-keśaḥ — s rozcuchanými vlasy; ātmani — v Sobě; āropita — udržoval; āhavanīyaḥ — védský oheň; brahmāvartāt — z místa zvaného Brahmāvarta; pravavrāja — začal cestovat po celém světě.

Překlad

Śukadeva Gosvāmī pravil: Takto poučil velký příznivec všech, Nejvyšší Pán Ṛṣabhadeva, Své vlastní syny. Přestože byli dokonale vzdělaní a kulturně vyspělí, udělil jim pokyny, aby stanovil příklad, jak má otec poučit své syny, než zanechá rodinného života. Sannyāsīni, které již nepoutá plodonosné jednání a kteří se poté, co přemohli všechny své hmotné touhy, začali věnovat oddané službě, si mohou z těchto pokynů také mnoho vzít. Pán Ṛṣabhadeva poučil Svých sto synů, z nichž nejstarší, Bharata, byl velmi pokročilý oddaný a stoupenec vaiṣṇavů. Jeho Pán dosadil na královský trůn, aby vládl celému světu. Poté — i když byl ještě doma — žil Pán Ṛṣabhadeva jako šílenec, nahý a s rozcuchanými vlasy. Pak do Svého nitra přijal obětní oheň a opustil Brahmāvartu, aby cestoval po celém světě.

Význam

Pokyny, které dal Pán Ṛṣabhadeva Svým synům, nebyly určeny přímo jim, neboť Jeho synové již byli vzdělaní a vysoce pokročilí v poznání. Spíše byly určeny pro sannyāsīny, kteří se chtějí stát pokročilými oddanými. Sannyāsīni na cestě oddané služby se musí řídit pokyny Pána Ṛṣabhadeva. Pán zanechal rodinného života a ještě v době, kdy zůstával se Svou rodinou, žil jako nahý šílenec.

5.5.29

Verš

jaḍāndha-mūka-badhira-piśāconmādakavad-avadhūta-veṣo ’bhibhāṣyamāṇo ’pi janānāṁ gṛhīta-mauna-vratas tūṣṇīṁ babhūva.

Synonyma

jaḍa — nečinný; andha — slepý; mūka — němý; badhira — hluchý; piśāca — duch; unmādaka — šílenec; vat — jako; avadhūta-veṣaḥ — vypadal jako avadhūta (který se nezajímá o hmotný svět); abhibhāṣyamāṇaḥ — tak oslovován (jako hluchý, němý a slepý); api — ačkoliv; janānām — lidmi; gṛhīta — přijal; mauna — mlčení; vrataḥ — slib; tūṣṇīm babhūva — zachovával mlčení.

Překlad

Poté Pán Ṛṣabhadeva přijal vnější vzhled avadhūty — velkého světce, který se nestará o hmotný svět — a putoval lidskou společností jako slepý, hluchý a němý člověk, nepotřebný kámen, duch či šílenec. I když Mu lidé takto nadávali, mlčel a s nikým nemluvil.

Význam

Slovo avadhūta se vztahuje na toho, kdo se nestará o společenské konvence, konkrétně o varṇāśrama-dharmu. Taková osoba však může spočívat sama v sobě a být spokojená ve společnosti Nejvyššího Pána, o Němž medituje. Avadhūta se tedy nazývá ten, kdo překonal pravidla a usměrnění varṇāśrama-dharmy. Je již vysvobozen z pout māyi a žije zcela odděleně a nezávisle.

5.5.30

Verš

tatra tatra pura-grāmākara-kheṭa-vāṭa-kharvaṭa-śibira-vraja-ghoṣa-sārtha-giri-vanāśramādiṣv anupatham avanicarāpasadaiḥ paribhūyamāno makṣikābhir iva vana-gajas tarjana-tāḍanāvamehana-ṣṭhīvana-grāva-śakṛd-rajaḥ-prakṣepa-pūti-vāta-duruktais tad avigaṇayann evāsat-saṁsthāna etasmin dehopalakṣaṇe sad-apadeśa ubhayānubhava-svarūpeṇa sva-mahimāvasthānenāsamāropitāhaṁ-mamābhimānatvād avikhaṇḍita-manāḥ pṛthivīm eka-caraḥ paribabhrāma.

Synonyma

tatra tatra — sem a tam; pura — města; grāma — vesnice; ākara — doly; kheṭa — zemědělské oblasti; vāṭa — zahrady; kharvaṭa — vesnice v údolích; śibira — vojenská ležení; vraja — ohrady pro krávy; ghoṣa — obydlí pastevců krav; sārtha — útulky pro poutníky; giri — kopce; vana — lesy; āśrama — v poustevnách; ādiṣu — a tak dále; anupatham — když procházel; avanicara-apasadaiḥ — nežádoucími živly, zkaženými lidmi; paribhūyamānaḥ — obklopený; makṣikābhiḥ — mouchami; iva — jako; vana-gajaḥ — slon vycházející z lesa; tarjana — hrozbami; tāḍana — bití; avamehana — močili na Jeho tělo; ṣṭhīvana — plivali na Jeho tělo; grāva-śakṛt — kameny a výkaly; rajaḥ — prach; prakṣepa — házeli; pūti-vāta — pouštěli před Jeho tělem větry; duruktaiḥ — a nadávkami; tat — toho; avigaṇayan — aniž by si všímal; eva — takto; asat-saṁsthāne — domov nevhodný pro slušného člověka; etasmin — v tomto; deha-upalakṣaṇe — ve formě hmotného těla; sat-apadeśe — nazývané skutečné; ubhaya-anubhava-svarūpeṇa — pochopením správného postavení těla a duše; sva-mahima — ve Své vlastní slávě; avasthānena — díky spočívání; asamāropita-aham-mama-abhimānatvāt — neuznávající mylné pojetí “já a moje”; avikhaṇḍita-manāḥ — neznepokojený v mysli; pṛthivīm — po celém světě; eka-caraḥ — sám; paribabhrāma — toulal se.

Překlad

Ṛṣabhadeva začal putovat městy, vesnicemi, doly, venkovem, údolími, zahradami, vojenskými tábory, ohradami pro dobytek, domovy pastevců krav, přechodnými útulky, horami, lesy a poustevnami. Všude, kam šel, Ho obklopovaly nejrůznější pochybné živly, stejně jako mouchy obklopují slona vycházejícího z lesa. Lidé Mu neustále vyhrožovali, bili Ho, močili na Něho a plivali. Někdy po Něm házeli kameny, výkaly a prach a jindy před Ním pouštěli smrduté větry. Nadávali Mu nejrůznějšími způsoby a působili Mu mnoho těžkostí, ale On si toho nevšímal, protože chápal, že tělu je předurčeno takto skončit. Nacházel se na duchovní úrovni, a jelikož spočíval ve Své duchovní slávě, vůbec se o tyto hmotné urážky nestaral. Jasně chápal, že hmota a duše jsou od sebe oddělené, a nebyl ovlivněn tělesným pojetím. Takto chodil sám po celém světě, aniž by se na kohokoliv hněval.

Význam

Narottama dāsa Ṭhākura říká: deha-smṛti nāhi yāra, saṁsāra bandhana kāhāṅ tāra. Ten, kdo plně realizuje, že hmotné tělo a svět jsou pomíjivé, se nezajímá o tělesné bolesti a radosti. Śrī Kṛṣṇa radí v Bhagavad-gītě (2.14):

mātrā-sparśās tu kaunteya
śītoṣṇa-sukha-duḥkha-dāḥ
āgamāpāyino 'nityās
tāṁs titikṣasva bhārata

“Ó synu Kuntī, krátkodobé radosti a bolesti přicházejí a odcházejí jako zimní a letní období. Pocházejí ze smyslových vjemů, ó potomku Bharaty, a člověk se je musí naučit snášet, aniž by jimi byl rozrušen.”

Co se týče Ṛṣabhadeva, bylo již vysvětleno: idaṁ śarīraṁ mama durvibhāvyam. Neměl hmotné tělo, a proto snášel všechny potíže, které Mu působily nežádoucí živly ve společnosti. Mohl tedy tolerovat, když na Něho lidé házeli výkaly a prach a když Ho bili. Jeho tělo bylo transcendentální, a proto necítil žádnou bolest. Neustále setrvával ve Své duchovní blaženosti. Bhagavad-gītā (18.61) uvádí:

īśvaraḥ sarva-bhūtānāṁ
hṛd-deśe 'rjuna tiṣṭhati
bhrāmayan sarva-bhūtāni
yantrārūḍhāni māyayā

“Nejvyšší Pán sídlí v srdci každého, ó Arjuno, a řídí putování všech živých bytostí, které jsou usazené jakoby na stroji vytvořeném z hmotné energie.”

Jelikož Pán sídlí v srdci každého, je i v srdcích prasat a psů. Neměli bychom si myslet, že když prasata a psi ve svých hmotných tělech žijí na špinavých místech, tak i Nejvyšší Osobnost Božství ve Svém aspektu Paramātmy žije ve špíně. I když s Pánem Ṛṣabhadevem nežádoucí živly světa zle nakládaly, nijak se Ho to nedotýkalo. Proto je zde řečeno: sva-mahima-avasthānena — “Spočíval ve Své vlastní slávě.” Nikdy nebyl z těchto urážek zarmoucený.

5.5.31

Verš

ati-sukumāra-kara-caraṇoraḥ-sthala-vipula-bāhv-aṁsa-gala-vadanādy-avayava-vinyāsaḥ prakṛti-sundara-svabhāva-hāsa-sumukho nava-nalina-dalāyamāna-śiśira-tārāruṇāyata-nayana-ruciraḥ sadṛśa-subhaga-kapola-karṇa-kaṇṭha-nāso vigūḍha-smita-vadana-mahotsavena pura-vanitānāṁ manasi kusuma-śarāsanam upadadhānaḥ parāg-avalambamāna-kuṭila-jaṭila-kapiśa-keśa-bhūri-bhāro ’vadhūta-malina-nija-śarīreṇa graha-gṛhīta ivādṛśyata.

Synonyma

ati-su-kumāra — velmi jemné; kara — ruce; caraṇa — nohy; uraḥ-sthala — hruď; vipula — dlouhé; bāhu — paže; aṁsa — ramena; gala — krk; vadana — obličej; ādi — a tak dále; avayava — údy; vinyāsaḥ — správně umístěné; prakṛti — od přírody; sundara — půvabná; sva-bhāva — přirozeným; hāsa — s úsměvem; su-mukhaḥ — Jeho krásná ústa; nava-nalina-dalāyamāna — které vypadaly jako okvětní lístky mladého lotosového květu; śiśira — které odstraňovaly veškerá utrpení; tāra — duhovky; aruṇa — načervenalé; āyata — doširoka otevřenýma; nayana — s očima; ruciraḥ — rozkošná; sadṛśa — taková; subhaga — krása; kapola — čelo; karṇa — uši; kaṇṭha — krk; nāsaḥ — Jeho nos; vigūḍha-smita — nevyzpytatelným úsměvem; vadana — Svým obličejem; mahā-utsavena — vypadal jako festival; pura-vanitānām — žen v domácnosti; manasi — v srdci; kusuma-śarāsanam — Amor; upadadhānaḥ — probouzel; parāk — všude kolem; avalambamāna — šířil; kuṭila — kadeřavé; jaṭila — zapletené; kapiśa — hnědé; keśa — vlasů; bhūri-bhāraḥ — s hojností; avadhūta — zanedbané; malina — špinavé; nija-śarīreṇa — Svým tělem; graha-gṛhītaḥ — posedlý duchem; iva — jako kdyby; adṛśyata — vypadal.

Překlad

Ruce, nohy a hruď Pána Ṛṣabhadeva byly velmi dlouhé a Jeho ramena, obličej a všechny údy se vyznačovaly jemností a souměrností. Ústa Mu zdobil přirozený úsměv a Jeho půvab ještě zvyšovaly načervenalé oči, doširoka otevřené jako okvětní lístky mladého lotosu s kapkami ranní rosy. Duhovky Jeho očí byly tak příjemné na pohled, že každého zbavovaly všech potíží. Nádherné bylo i Jeho čelo, uši, krk, nos a všechny ostatní části těla. Jeho tvář vždy krášlil jemný úsměv — do té míry, že přitahoval i srdce vdaných žen, jako by je Amor zasáhl svými šípy. Měl hojně kadeřavých hnědých vlasů, které byly spletené, rozcuchané a stejně zanedbané jako Jeho špinavé tělo. Vypadal jako člověk posedlý duchem.

Význam

I když bylo tělo Pána Ṛṣabhadeva velmi zanedbané, Jeho transcendentální rysy byly tak přitažlivé, že upoutával i vdané ženy. Spojení krásy a špíny způsobovalo, že Jeho nádherné tělo vypadalo jako posedlé duchem.

5.5.32

Verš

yarhi vāva sa bhagavān lokam imaṁ yogasyāddhā pratīpam ivācakṣāṇas tat-pratikriyā-karma bībhatsitam iti vratam ājagaram-āsthitaḥ śayāna evāśnāti pibati khādaty avamehati hadati sma ceṣṭamāna uccarita ādigdhoddeśaḥ.

Synonyma

yarhi vāva — když; saḥ — On; bhagavān — Osobnost Božství; lokam — obyčejní lidé; imam — toto; yogasya — praktikováním yogy; addhā — přímo; pratīpam — nepřátelští; iva — jako; ācakṣāṇaḥ — pozoroval; tat — tomu; pratikriyā — aby zabránil; karma — činnosti; bībhatsitam — odporné; iti — takto; vratam — chování; ājagaram — krajty (zůstat na jednom místě); āsthitaḥ — přijal; śayānaḥ — vleže; eva — vskutku; aśnāti — jí; pibati — pije; khādati — žvýká; avamehati — močí; hadati — kálí; sma — takto; ceṣṭamānaḥ — válel se; uccarite — ve výkalech a moči; ādigdha-uddeśaḥ — takto zamazané Jeho tělo.

Překlad

Když Pán Ṛṣabhadeva viděl, že veřejnost dělala všechno proti Jeho praktikování mystické yogy, začal se chovat jako krajta, aby se bránil útokům druhých. Ulehl na jedno místo, kde zůstal, a vleže jedl, pil, kálel, močil a válel se v tom všem. Takto si zamazal celé tělo vlastními výkaly a močí, aby se k Němu nepřátelé nepřibližovali a nerušili Ho.

Význam

Každý zakouší své osudem přidělené štěstí a neštěstí, i když zůstane na jednom místě. To je výrok śāster. Nachází-li se člověk na duchovní úrovni, může zůstat na jednom místě a o všechny jeho potřeby bude řízením svrchovaného vládce postaráno. Pokud nekáže, není třeba, aby cestoval po celém světě. Může zůstat na jednom místě a vykonávat oddanou službu podle času a okolností. Když Ṛṣabhadeva viděl, že Mu cestování po světě přináší pouze potíže, rozhodl se ulehnout na jedno místo jako krajta. Takto jedl, pil, kálel i močil a Svými výměšky si zamazal tělo, aby Ho lidé nevyrušovali.

5.5.33

Verš

tasya ha yaḥ purīṣa-surabhi-saugandhya-vāyus taṁ deśaṁ daśa-yojanaṁ samantāt surabhiṁ cakāra.

Synonyma

tasya — Jeho; ha — vskutku; yaḥ — co; purīṣa — výkalů; surabhi — vůní; saugandhya — příjemně vonící; vāyuḥ — vzduch; tam — ten; deśam — zemi; daśa — do vzdálenosti deseti; yojanam — yojanů (jeden yojan se rovná 12,8 kilometrů); samantāt — celé okolí; surabhim — provoněné; cakāra — učinil.

Překlad

Jelikož Pán Ṛṣabhadeva zůstal v tomto stavu, veřejnost ho nevyrušovala, ale Jeho výkaly a moč nevydávaly žádný nepříjemný zápach. Naopak — voněly do té míry, že celé okolí do vzdálenosti sto třiceti kilometrů naplnily příjemnou vůní.

Význam

Z tohoto popisu můžeme s jistotou vyvodit, že Pán Ṛṣabhadeva byl transcendentálně blažený. Jeho výkaly a moč se lišily od hmotných výkalů a moči natolik, že voněly. Dokonce i v hmotném světě je kravský trus považován za čistou látku s dezinfekčními účinky. Lze ho ukládat na jedno místo, a přesto nevznikne žádný nepříjemný zápach, který by byl někomu na obtíž. Můžeme si být jisti tím, že v duchovním světě výkaly a moč také příjemně voní. Výměšky Pána Ṛṣabhadeva svou vůní zpříjemnily celou atmosféru.

5.5.34

Verš

evaṁ go-mṛga-kāka-caryayā vrajaṁs tiṣṭhann āsīnaḥ śayānaḥ kāka-mṛga-go-caritaḥ pibati khādaty avamehati sma.

Synonyma

evam — takto; go — krav; mṛga — jelenů; kāka — vran; caryayā — činnostmi; vrajan — pohyboval se; tiṣṭhan — stál; āsīnaḥ — seděl; śayānaḥ — ležel; kāka-mṛga-go-caritaḥ — choval se přesně jako vrány, jeleni a krávy; pibati — pije; khādati — jí; avamehati — močí; sma — tak činil.

Překlad

Takto se chování Pána Ṛṣabhadeva nelišilo od chování krav, jelenů a vran. Někdy se pohyboval či chodil, a jindy seděl na jednom místě. Někdy ležel, stejně jako krávy, jeleni a vrány. Takto jedl, pil, kálel a močil, a tímto způsobem klamal veřejnost.

Význam

Pán Ṛṣabhadeva měl jakožto Nejvyšší Osobnost Božství transcendentální, duchovní tělo. Obyčejní lidé nedokázali ocenit Jeho chování a praktikování mystické yogy, a proto Ho začali obtěžovat. Aby je oklamal, choval se jako vrány, krávy a jeleni.

5.5.35

Verš

iti nānā-yoga-caryācaraṇo bhagavān kaivalya-patir ṛṣabho ’virata-parama-mahānandānubhava ātmani sarveṣāṁ bhūtānām ātma-bhūte bhagavati vāsudeva ātmano ’vyavadhānānanta-rodara-bhāvena siddha-samastārtha-paripūrṇo yogaiśvaryāṇi vaihāyasa-mano-javāntardhāna-parakāya-praveśa-dūra-grahaṇādīni yadṛcchayopagatāni nāñjasā nṛpa hṛdayenābhyanandat.

Synonyma

iti — takto; nānā — různé; yoga — mystické yogy; caryā — praktiky; ācaraṇaḥ — vykonával; bhagavān — Nejvyšší Osobnost Božství; kaivalya-patiḥ — vládce jednoty (kaivalya) neboli ten, kdo udílí sāyujya-mukti; ṛṣabhaḥ — Pán Ṛṣabha; avirata — bez ustání; parama — nejvyšší; mahā — velký; ānanda-anubhavaḥ — pocit transcendentální blaženosti; ātmani — v Nejvyšší Duši; sarveṣām — všech; bhūtānām — živých bytostí; ātma-bhūte — sídlící v srdci; bhagavati — Nejvyšší Osobnosti Božství; vāsudeve — Kṛṣṇovi, synovi Vāsudeva; ātmanaḥ — Jeho Samotného; avyavadhāna — nelišící se stavbou těla; ananta — neomezený; rodara — jako je pláč, smích a chvění těla; bhāvena — příznaky lásky; siddha — zcela dokonalý; samasta — veškeré; artha — žádaným bohatstvím; paripūrṇaḥ — naplněný; yoga-aiśvaryāṇi — mystické síly; vaihāyasa — létání po nebi; manaḥ-java — cestování rychlostí mysli; antardhāna — schopnost zmizet; parakāya-praveśa — schopnost vstoupit do těla někoho jiného; dūra-grahaṇa — schopnost vnímat na velkou vzdálenost; ādīni — a další; yadṛcchayā — bez potíží, automaticky; upagatāni — získal; na — ne; añjasā — přímo; nṛpa — ó králi Parīkṣite; hṛdayena — v srdci; abhyanandat — přijal.

Překlad

Ó králi Parīkṣite, Pán Ṛṣabhadeva, částečná expanze Pána Kṛṣṇy, vykonával úžasné činnosti, jen aby ukázal všem yogīnům mystický proces. Ve skutečnosti byl vládcem osvobození, plně pohrouženým v transcendentální blaženosti, která tisícinásobně rostla. Pán Kṛṣṇa, Vāsudeva, syn Vasudeva, je původním zdrojem Pána Ṛṣabhadeva. Jejich tělesná stavba se neliší, a následkem toho Pán Ṛṣabhadeva projevil příznaky lásky, jako je pláč, smích a chvění těla. Byl neustále pohroužený v transcendentální lásce, a díky tomu se u Něho automaticky manifestovaly všechny mystické síly, jako je schopnost cestovat v meziplanetárním prostoru rychlostí mysli, objevit se a zmizet, vstupovat do těl druhých a vidět velice vzdálené věci. Toho všeho byl schopen, ale přesto tyto síly neuplatňoval.

Význam

V Caitanya-caritāmṛtě (Madhya 19.149) je řečeno:

kṛṣṇa-bhakta—niṣkāma, ataeva ’śānta'
bhukti-mukti-siddhi-kāmī—sakali ’aśānta'

Slovo śānta znamená “zcela klidný”. Člověk nemůže být klidný, dokud nejsou splněny všechny jeho touhy. Každý se snaží o naplnění svých přání; ať už hmotných či duchovních. Obyvatelé hmotného světa jsou aśānta (“neklidní”), neboť mají velmi mnoho tužeb. Čistý oddaný však žádné touhy nemá. Anyābhilāṣitā-śūnya — čistý oddaný je zcela prostý všech hmotných tužeb. Karmī jsou naopak plni tužeb, jelikož se pokoušejí užívat si smyslového požitku. Nejsou klidní v tomto životě ani v příštím, v minulosti, přítomnosti ani budoucnosti. Jñānī zase neustále usilují o osvobození a snaží se splynout s Nejvyšším, a yogīni se ucházejí o mnohé siddhi (“síly”): aṇimā, laghimā, prāpti atd. Oddaný se však o tyto věci vůbec nezajímá, neboť plně závisí na milosti Kṛṣṇy. Kṛṣṇa je yogeśvara, vlastník všech mystických sil (siddhi), a je ātmārāma, plně spokojený Sám v Sobě. V tomto verši jsou yoga-siddhi popsány. Yogī dokáže létat meziplanetárním prostorem bez pomoci jakéhokoliv stroje a cestovat rychlostí mysli. To znamená, že jakmile zatouží dostat se na nějaké místo v tomto vesmíru nebo i mimo něj, může se tam vzápětí ocitnout. Rychlost mysli nelze odhadnout, neboť mysl za sekundu překoná mnoho miliónů kilometrů. Yogīni někdy vstupují do těl jiných lidí a jednají, jak si sami přejí, když jejich vlastní těla již přestávají pracovat. Jakmile tělo zestárne, dokonalý yogī si může nalézt mladé, schopné tělo. Opustí staré, vstoupí do mladého a jedná, jak si přeje. Pán Ṛṣabhadeva jakožto úplná expanze Pána Vāsudeva vlastnil všechny tyto síly mystické yogy, ale spokojil se s oddanou službou Kṛṣṇovi, což se viditelně projevovalo extatickými příznaky, jako je pláč, smích a chvění těla.

Takto končí Bhaktivedantovy výklady k páté kapitole pátého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Pokyny Pána Ṛṣabhadeva Jeho synům”.

KAPITOLA ŠESTÁ

Činnosti Pána Ṛṣabhadeva

5.6.1

Verš

rājovāca
na nūnaṁ bhagava ātmārāmāṇāṁ yoga-samīrita-jñānāvabharjita-karma-bījānām aiśvaryāṇi punaḥ kleśadāni bhavitum arhanti yadṛc-chayopagatāni.

Synonyma

rājā uvāca — král Parīkṣit se otázal; na — ne; nūnam — vskutku; bhagavaḥ — ó mocný Śukadeve Gosvāmī; ātmārāmāṇām — čistých oddaných, jejichž jedinou činností je oddaná služba; yoga-samīrita — dosažené praktikováním yogy; jñāna — poznáním; avabharjita — spálené; karma-bījānām — těch, jejichž semena plodonosných činností; aiśvaryāṇi — mystické síly; punaḥ — znovu; kleśadāni — zdroje utrpení; bhavitum — stát se; arhanti — mohou; yadṛcchayā — automaticky; upagatāni — získané.

Překlad

Král Parīkṣit se otázal Śukadeva Gosvāmīho: Můj drahý pane, osoby zcela čistého srdce dosahují praktikováním bhakti-yogy poznání a jejich připoutanost k plodonosnému jednání je spálena na popel. Takoví lidé automaticky získají síly mystické yogy, které pro ně nejsou zdrojem utrpení. Proč tedy Ṛṣabhadeva tyto síly opomíjel?

Význam

Čistý oddaný je neustále zaměstnaný službou Nejvyšší Osobnosti Božství. Vše, co potřebuje k vykonávání oddané služby, získá automaticky, i když to může vypadat jako výsledek mystické jógové síly. Yogī někdy může předvádět nepatrné mystické síly tím, že vytvoří zlato. Malé množství zlata okouzlí hloupé lidi, a yogī tak získá mnoho stoupenců, kteří jsou ochotni takovou nepatrnou osobu přijmout za Nejvyšší Osobnost Božství. Takový yogī se někdy i veřejně představuje jako Bhagavān. Oddaný však nemusí předvádět takové magické divy. Aniž by praktikoval proces mystické yogy, získá ještě větší bohatství, a na celém světě. Pán Ṛṣabhadeva za daných okolností odmítl projevit mystické jógové dokonalosti a Mahārāja Parīkṣit se ptal, proč je nepřijal, když pro oddaného nejsou zdrojem znepokojení. Oddaný není ze zisku hmotného bohatství ani zarmoucený, ani spokojený. Jeho zájem se soustřeďuje na to, jak potěšit Nejvyšší Osobnost Božství. Získá-li milostí Nejvyššího Pána neobyčejné bohatství, využije této příležitosti ke službě Pánu. Bohatství ho nerozruší.

5.6.2

Verš

ṛṣir uvāca
satyam uktaṁ kintv iha vā eke na manaso ’ddhā viśrambham anavasthānasya śaṭha-kirāta iva saṅgacchante.

Synonyma

ṛṣiḥ uvāca — Śukadeva Gosvāmī pravil; satyam — správnou věc; uktam — řekl jsi; kintu — ale; iha — v tomto hmotném světě; vā — ani; eke — nějaký; na — ne; manasaḥ — mysli; addhā — přímo; viśrambham — věrný; anavasthānasya — nestálé; śaṭha — vychytralý; kirātaḥ — lovec; iva — jako; saṅgacchante — stane se.

Překlad

Śrīla Śukadeva Gosvāmī odpověděl: Můj milý králi, je pravda, co říkáš. Chytrý lovec ale nevěří zvířatům, která chytil, protože by mohla utéci. Stejně tak ti, kdo jsou pokročilí v duchovním životě, nevěří mysli; zůstávají neustále bdělí a sledují její činnosti.

Význam

V Bhagavad-gītě (18.5) Pán Kṛṣṇa říká:

yajña-dāna-tapaḥ-karma
na tyājyaṁ kāryam eva tat
yajño dānaṁ tapaś caiva
pāvanāni manīṣiṇām

“Vykonávání obětí, rozdávání milodarů a podstupování askeze jsou činnosti, kterých se člověk nemá nikdy zříkat — naopak je musí vždy vykonávat. Pomocí obětí, dobročinnosti a askeze se očišťují dokonce i velké duše.”

Ani ten, kdo se zřekl světa a přijal sannyās, nesmí zanechat zpívání Hare Kṛṣṇa mahā-mantry. Odříkání neznamená, že se má člověk zříci saṅkīrtana-yajñi. Stejně tak se nemá zříci ani dobročinnosti či tapasyi. Zásady jógového systému pro ovládání mysli a smyslů je třeba striktně dodržovat. Pán Ṛṣabhadeva ukázal, jak tvrdé formy tapasyi je možné vykonávat, a stanovil příklad pro všechny ostatní.

5.6.3

Verš

tathā coktam —
na kuryāt karhicit sakhyaṁ
manasi hy anavasthite
yad-viśrambhāc cirāc cīrṇaṁ
caskanda tapa aiśvaram

Synonyma

tathā — tak; ca — a; uktam — je řečeno; na — nikdy; kuryāt — má činit; karhicit — kdykoliv nebo s kýmkoliv; sakhyam — přátelství; manasi — s myslí; hi — jistě; anavasthite — která je velice neklidná; yat — do níž; viśrambhāt — jelikož bylo vkládáno příliš mnoho víry; cirāt — po dlouhou dobu; cīrṇam — praktikovaná; caskanda — byla narušená; tapaḥ — askeze; aiśvaram — velkých osobností, jako je Pán Śiva a velký mudrc Saubhari.

Překlad

Všichni učenci prohlašují: Mysl je od přírody velmi neklidná a není radno se s ní přátelit. Budeme-li jí plně důvěřovat, může nás kdykoliv podvést. Dokonce i Pána Śivu vzrušilo, když viděl Pána Kṛṣṇu v podobě Mohinī, a také Saubhari Muni poklesl z pokročilého stádia jógové dokonalosti.

Význam

Prvním úkolem toho, kdo usiluje o pokrok v duchovním životě, je ovládnout mysl a smysly. Śrī Kṛṣṇa říká v Bhagavad-gītě (15.7):

mamaivāṁśo jīva-loke
jīva-bhūtaḥ sanātanaḥ
manaḥ ṣaṣṭhānīndriyāṇi
prakṛti-sthāni karṣati

I když jsou živé bytosti nedílnými částmi Nejvyššího Pána — a zaujímají tedy transcendentální postavení — přesto kvůli mysli a smyslům trpí v tomto hmotném světě a bojují o přežití. Aby se člověk z tohoto iluzorního boje o existenci vyprostil a mohl být v hmotném světě šťastný, musí ovládnout mysl a smysly a být odpoutaný od hmotných podmínek. Nikdy nemá zanedbat vykonávání askeze; v tom musí neustále pokračovat. Pán Ṛṣabhadeva nám Osobně ukázal, jak to dělat. Ve Śrīmad-Bhāgavatamu (9.19.17) je výslovně řečeno:

mātrā svasrā duhitrā vā
nāviviktāsano bhavet
balavān indriya-grāmo
vidvāṁsam api karṣati

Gṛhastha, vānaprastha, sannyāsī a brahmacārī mají být velice opatrní co se týče stýkání se ženami. Muž nesmí sedět na odlehlém místě ani se svou matkou, sestrou či dcerou. V našem hnutí pro vědomí Kṛṣṇy je velice obtížné — zvláště v západních zemích — nestýkat se se ženami. Proto jsme za to také někdy kritizováni; my se nicméně snažíme dát každému příležitost zpívat Hare Kṛṣṇa mahā-mantru, a tak dělat duchovní pokrok. Držíme-li se zásady zpívat Hare Kṛṣṇa mahā-mantru bez přestupků, pak můžeme být milostí Śrīly Haridāse Ṭhākura ochráněni před ženskými svody. Nejsme-li však ve zpívání Hare Kṛṣṇa mahā-mantry dostatečně striktní, můžeme se kdykoliv stát obětí žen.

5.6.4

Verš

nityaṁ dadāti kāmasya
cchidraṁ tam anu ye ’rayaḥ
yoginaḥ kṛta-maitrasya
patyur jāyeva puṁścalī

Synonyma

nityam — vždy; dadāti — dává; kāmasya — chtíče; chidram — možnost; tam — ten (chtíč); anu — následují; ye — ti; arayaḥ — nepřátelé; yoginaḥ — yogīnů neboli těch, kdo se snaží pokročit v duchovním životě; kṛta-maitrasya — když začnou důvěřovat mysli; patyuḥ — manžela; jāyā iva — jako manželka; puṁścalī — která je nevěrná a snadno se nechá unést jinými muži.

Překlad

Nevěrná žena se nechá snadno unést milenci a někdy se také stává, že milenci jejího manžela zabijí. Dá-li yogī své mysli příležitost a nehlídá ji, mysl poskytne prostor nepřátelům, jako je chtíč, hněv a chamtivost, a ti yogīna zaručeně zničí.

Význam

Slovo puṁścalī zde označuje ženu, která se nechá snadno unést muži. Takové ženě nemá člověk nikdy důvěřovat. V současném věku nejsou ženy bohužel pod kontrolou. Podle pokynů śāster nemá být ženám nikdy dána svoboda. Jako dítě musí být žena pod přísným dohledem svého otce, když je mladá, musí na ni přísně dohlížet manžel, a když je stará, musí na ni dohlížet její starší synové. Je-li jí dána nezávislost a svoboda neomezeně se stýkat s muži, zkazí se. Zkažená žena může na popud svých milenců dokonce i zabít vlastního manžela. Tento příklad je zde uveden proto, že yogī, který se chce osvobodit od hmotného podmínění, musí mít svou mysl neustále pod kontrolou. Śrīla Bhaktisiddhānta Sarasvatī Ṭhākura říkával, že první, co musíme ráno udělat, je dát mysli sto ran botou a večer před ulehnutím sto ran násadou od koštěte. Tak můžeme udržet mysl pod kontrolou. Neovládnutá mysl a nevěrná žena jsou jedno a totéž. Nevěrná manželka může kdykoliv zabít svého muže, a neovládnutá mysl, jíž následují chtíč, hněv, chamtivost, šílenství, závist a iluze, může zabít yogīna. Yogī, jehož ovládne mysl, poklesne do hmotného podmínění. Na mysl si je třeba dávat velký pozor, stejně jako si manžel musí dávat pozor na nevěrnou ženu.

5.6.5

Verš

kāmo manyur mado lobhaḥ
śoka-moha-bhayādayaḥ
karma-bandhaś ca yan-mūlaḥ
svīkuryāt ko nu tad budhaḥ

Synonyma

kāmaḥ — chtíč; manyuḥ — hněv; madaḥ — pýcha; lobhaḥ — chamtivost; śoka — nářek; moha — iluze; bhaya — strach; ādayaḥ — to vše dohromady; karma-bandhaḥ — pouto k plodonosným činnostem; ca — a; yat-mūlaḥ — původ čeho; svīkuryāt — přijal by; kaḥ — kdo; nu — vskutku; tat — tu mysl; budhaḥ — je-li učený.

Překlad

Mysl je hlavní příčinou chtíče, hněvu, pýchy, chamtivosti, nářku, iluze a strachu. To vše dohromady tvoří pouto k plodonosným činnostem. Který učený člověk by mysli důvěřoval?

Význam

Mysl je původní příčinou hmotných pout. Následuje ji mnoho nepřátel, jako je hněv, pýcha, chamtivost, nářek, iluze a strach. Nejlepší způsob ovládání mysli je neustále ji zaměstnávat ve vědomí Kṛṣṇy (sa vai manaḥ kṛṣṇa-padāravindayoḥ). Jelikož následovníci mysli způsobují hmotné otroctví, měli bychom si dávat velký pozor, abychom jí nedůvěřovali.

5.6.6

Verš

athaivam akhila-loka-pāla-lalāmo ’pi vilakṣaṇair jaḍavad avadhūta-veṣa-bhāṣā-caritair avilakṣita-bhagavat-prabhāvo yogināṁ sāmparāya-vidhim anuśikṣayan sva-kalevaraṁ jihāsur ātmany ātmānam asaṁvyavahitam anarthāntara-bhāvenānvīkṣamāṇa uparatānuvṛttir upararāma.

Synonyma

atha — poté; evam — takto; akhila-loka-pāla-lalāmaḥ — hlavní ze všech králů a vládců vesmíru; api — ačkoliv; vilakṣaṇaiḥ — různé; jaḍa-vat — jako hlupák; avadhūta-veṣa-bhāṣā-caritaiḥ — oděvem, vyjadřováním a znaky avadhūty; avilakṣita-bhagavat-prabhāvaḥ — skrýval bohatství Nejvyšší Osobnosti Božství (tak, že se vydával za obyčejnou lidskou bytost); yoginām — yogīnů; sāmparāya-vidhim — metodu opuštění tohoto hmotného těla; anuśikṣayan — učil; sva-kalevaram — Své vlastní tělo, které není hmotné; jihāsuḥ — přál si opustit jako obyčejná lidská bytost; ātmani — Vāsudevovi, původní osobě; ātmānam — On Sám, Pán Ṛṣabhadeva, jakožto āveśa-avatāra Pána Viṣṇua; asaṁvyavahitam — bez zásahu iluzorní energie; anartha-antara-bhāvena — Sebe na úrovni Viṣṇua; anvīkṣamāṇaḥ — vždy viděl; uparata-anuvṛttiḥ — který jednal, jako kdyby se vzdával hmotného těla; upararāma — ukončil Své zábavy krále této planety.

Překlad

Pán Ṛṣabhadeva byl hlavním ze všech králů a vládců v tomto vesmíru, ale přijal oděv a vyjadřování avadhūty a choval se jako tupý a hmotně spoutaný. Nikdo tedy nebyl schopen vidět Jeho božský majestát. Jednal tak proto, aby učil yogīny, jak se vzdát svého těla. Neustále si však zachovával Své původní postavení úplné expanze Pána Vāsudeva, Kṛṣṇy, a v tomto stavu také ukončil zábavy Pána Ṛṣabhadeva v hmotném světě. Dokáže-li se někdo vzdát svého jemného těla po vzoru Pána Ṛṣabhadeva, již se nemůže stát, že by znovu přijal hmotné tělo.

Význam

Pán Kṛṣṇa říká v Bhagavad-gītě (4.9):

janma karma ca me divyam
evaṁ yo vetti tattvataḥ
tyaktvā dehaṁ punar janma
naiti mām eti so 'rjuna

“Ten, kdo zná transcendentální povahu Mého zjevení a Mých činností, se po opuštění těla nezrodí znovu v tomto hmotném světě, ale dosáhne Mého věčného sídla, ó Arjuno.”

Toho je možné docílit tím, že živá bytost setrvá v pozici věčného služebníka Nejvyšší Osobnosti Božství. Musí pochopit své přirozené postavení a také přirozené postavení Nejvyššího Pána. Oba mají stejnou, duchovní totožnost. Živá bytost má zůstat služebníkem Nejvyššího Pána, a tak se vyhnout dalšímu zrození v hmotném světě. Ten, kdo si udržuje duchovní kvalifikace a považuje se za věčného služebníka Nejvyššího Pána, opustí své hmotné tělo úspěšným způsobem.

5.6.7

Verš

tasya ha vā evaṁ mukta-liṅgasya bhagavata ṛṣabhasya yoga-māyā-vāsanayā deha imāṁ jagatīm abhimānābhāsena saṅkramamāṇaḥ koṅka-veṅka-kuṭakān dakṣiṇa-karṇāṭakān deśān yadṛcchayopagataḥ kuṭakācalopavana āsya kṛtāśma-kavala unmāda iva mukta-mūrdhajo ’saṁvīta eva vicacāra.

Synonyma

tasya — Jeho (Pána Ṛṣabhadeva); ha vā — jak bylo; evam — takto; mukta-liṅgasya — který se neztotožňoval s hrubohmotným a jemnohmotným tělem; bhagavataḥ — Nejvyšší Osobnosti Božství; ṛṣabhasya — Pána Ṛṣabhadeva; yoga-māyā-vāsanayā — řízením yogamāyi, která napomáhala Pánovým zábavám; dehaḥ — tělo; imām — toto; jagatīm — Země; abhimāna-ābhāsena — se zdánlivou představou, že má tělo z hmotných prvků; saṅkramamāṇaḥ — cestoval; koṅka-veṅka-kuṭakān — Koṅka, Veṅka a Kuṭaka; dakṣiṇa — v jižní Indii; karṇāṭakān — v provincii Karṇāṭa; deśān — všechny země; yadṛcchayā — podle Své vůle; upagataḥ — dosáhl; kuṭakācala-upavane — les poblíž Kuṭakācaly; āsya — do úst; kṛta-aśma-kavalaḥ — naplnil ústa kameny; unmādaḥ iva — jako šílenec; mukta-mūrdhajaḥ — s rozcuchanými vlasy; asaṁvītaḥ — nahý; eva — jen; vicacāra — cestoval.

Překlad

Tělo Pána Ṛṣabhadeva ve skutečnosti nebylo hmotné, ale působením yogamāyi ho za hmotné považoval, a proto — jelikož hrál roli obyčejné lidské bytosti — se vzdal mentality, že je s ním totožný. Následujíce tento princip, začal putovat po celém světě. Na Svých cestách se dostal do provincie Karṇāṭa v Jižní Indii a procházel Koṅkou, Veṅkou a Kuṭakou. Neměl žádný předběžný plán. Takto se dostal do blízkosti Kuṭakācaly, kde vešel do lesa. Ústa si naplnil kameny a bloumal po lese, nahý a s rozcuchanými vlasy jako šílenec.

5.6.8

Verš

atha samīra-vega-vidhūta-veṇu-vikarṣaṇa-jātogra-dāvānalas tad vanam ālelihānaḥ saha tena dadāha.

Synonyma

atha — poté; samīra-vega — silou větru; vidhūta — zmítaných; veṇu — bambusů; vikarṣaṇa — třením; jāta — vytvořený; ugra — hrozivý; dāva-analaḥ — lesní požár; tat — ten; vanam — les poblíž Kuṭakācaly; ālelihānaḥ — pohlcující vše kolem; saha — s; tena — to tělo; dadāha — spálil na popel.

Překlad

Když takto bloudil, vypukl hrozivý lesní požár, který způsobilo tření bambusů zmítaných větrem. Oheň spálil na popel celý les poblíž Kuṭakācaly i tělo Pána Ṛṣabhadeva.

Význam

Takový lesní požár může spálit vnější těla zvířat, ale Pán Ṛṣabhadeva neshořel, i když to tak vypadalo. Pán Ṛṣabhadeva je Nadduší všech živých bytostí v lese a Jeho duši oheň nikdy nespálí. Bhagavad-gītā uvádí: adāhyo 'yam — oheň nikdy nemůže spálit duši. Díky přítomnosti Pána Ṛṣabhadeva byla také všechna zvířata v lese vysvobozena z hmotného uvěznění.

5.6.9

Verš

yasya kilānucaritam upākarṇya koṅka-veṅka-kuṭakānāṁ rājārhan-nāmopaśikṣya kalāv adharma utkṛṣyamāṇe bhavitavyena vimohitaḥ sva-dharma-patham akuto-bhayam apahāya kupatha-pākhaṇḍam asamañjasaṁ nija-manīṣayā mandaḥ sampravartayiṣyate.

Synonyma

yasya — Jehož (Pána Ṛṣabhadeva); kila anucaritam — zábavy paramahaṁsy, mimo všechny usměrňující zásady varṇāśramy; upākarṇya — když slyšel; koṅka-veṅka-kuṭakānām — Koṅky, Veṅky a Kuṭaky; rājā — král; arhat-nāma — jménem Arhat (nyní známý jako Jain); upaśikṣya — napodoboval činnosti Pána Ṛṣabhadeva v Jeho rysu paramahaṁsy; kalau — v tomto věku Kali; adharme utkṛṣyamāṇe — kvůli rozmachu bezbožného života; bhavitavyena — tím, co se mělo stát; vimohitaḥ — zmatený; sva-dharma-patham — cesty náboženství; akutaḥ-bhayam — která je prostá všech hrůzostrašných nebezpečí; apahāya — vzdal se (takových věcí, jako je čistota, pravdomluvnost, ovládání smyslů a mysli, jednoduchost, náboženské zásady a praktické uplatnění poznání); ku-patha-pākhaṇḍam — chybnou cestu ateismu; asamañjasam — nesprávnou, odporující védské literatuře; nija-manīṣayā — svým vynalézavým mozkem; mandaḥ — nanejvýš pošetilý; sampravartayiṣyate — zavede.

Překlad

Śukadeva Gosvāmī dále řekl Mahārājovi Parīkṣitovi: Můj milý králi, o činnostech Ṛṣabhadeva slyšel král Koṅky, Veṅky a Kuṭaky, který se jmenoval Arhat. Začal napodobovat Ṛṣabhadevovy zásady, a tak zavedl nový systém náboženství. Zmatený král Arhat využil Kali-yugy, věku hříšných činností, opustil védské zásady, jež v sobě nenesou jediné nebezpečí, a vymyslel nový náboženský systém, který odporuje Vedám. To byl počátek džinistické dharmy. Tento ateistický systém následovalo mnoho dalších takzvaných náboženství.

Význam

Když byl Pán Śrī Kṛṣṇa přítomný na této planetě, král jménem Pauṇḍraka napodoboval čtyřrukého Nārāyaṇa a prohlašoval se za Nejvyšší Osobnost Božství. Chtěl s Kṛṣṇou soupeřit. Také za dob Pána Ṛṣabhadeva jednal král Koṅky a Veṅky jako paramahaṁsa a napodoboval Pána. Zavedl nový náboženský systém a využil pokleslého stavu lidí v tomto věku Kali. Ve védské literatuře je řečeno, že lidé v tomto věku budou více náchylní přijmout za Nejvyššího Pána kohokoliv a jakýkoliv náboženský systém odporující védským zásadám budou přijímat za pravý. Lidé tohoto věku jsou popsáni slovy mandāḥ sumanda-matayaḥ. Obvykle nemají žádnou duchovní kulturu, a v důsledku toho jsou velice pokleslí. Proto jsou ochotni přijmout jakýkoliv náboženský systém a kvůli své nešťastné situaci zapomínají na védské zásady. Podle nevédských zásad tohoto věku považují sami sebe za Nejvyššího Pána, a tak šíří ateismus po celém světě.

5.6.10

Verš

yena ha vāva kalau manujāpasadā deva-māyā-mohitāḥ sva-vidhi-niyoga-śauca-cāritra-vihīnā deva-helanāny apavratāni nija-nijecchayā gṛhṇānā asnānānācamanāśauca-keśolluñcanādīni kalinādharma-bahulenopahata-dhiyo brahma-brāhmaṇa-yajña-puruṣa-loka-vidūṣakāḥ prāyeṇa bhaviṣyanti.

Synonyma

yena — kterým pseudonáboženským systémem; ha vāva — jistě; kalau — v tomto věku Kali; manuja-apasadāḥ — nejzavrženější lidé; deva-māyā-mohitāḥ — zmateni vnější, iluzorní energií Nejvyšší Osobnosti Božství; sva-vidhi-niyoga-śauca-cāritra-vihīnāḥ — bez charakteru, čistoty a usměrňujících pravidel odpovídajících osobním životním povinnostem; deva-helanāni — zanedbávající Nejvyšší Osobnost Božství; apavratāni — bezbožné sliby; nija-nija-icchayā — podle svých tužeb; gṛhṇānāḥ — přijímající; asnāna-anācamana-aśauca-keśa-ulluñcana-ādīni — vymyšlené náboženské zásady, jako například nekoupat se, nevyplachovat si ústa, být nečistý a vytrhávat si vlasy; kalinā — věkem Kali; adharma-bahulena — s přebytkem bezbožnosti; upahata-dhiyaḥ — jejichž čisté vědomí podlehlo zkáze; brahma-brāhmaṇa-yajña-puruṣa-loka-vidūṣakāḥ — urážliví vůči Vedám, striktním brāhmaṇům, obětním a dalším obřadům a vůči Nejvyšší Osobnosti Božství a oddaným; prāyeṇa — téměř zcela; bhaviṣyanti — stanou se.

Překlad

Nejnižší z lidí, zmateni iluzorní energií Nejvyššího Pána, se zřeknou původní varṇāśrama-dharmy a jejích usměrňujících pravidel. Zamítnou koupel třikrát denně a uctívání Nejvyšší Osobnosti Božství. Když takto zavrhnou čistotu a opomenou Nejvyššího Pána, začnou se řídit nesmyslnými zásadami. Budou si vytrhávat vlasy, a jelikož se nebudou pravidelně koupat a vyplachovat si ústa, zůstanou trvale nečistí. Budou prosperovat na základě smyšleného náboženství. V tomto věku Kali tíhnou lidé více k bezbožným systémům, a v důsledku toho se budou přirozeně vysmívat autoritě Ved, jejím stoupencům, brāhmaṇům, Nejvyšší Osobnosti Božství a oddaným.

Význam

Tomuto popisu v současné době odpovídají hippies v západních zemích. Jsou nezodpovědní, neusměrnění, nekoupou se a vysmívají se standardnímu védskému poznání. Vymýšlejí si nové životní styly a nová náboženství. Momentálně existuje mnoho skupin hippies, ale všechny pocházejí od krále Arhata, který napodoboval činnosti Pána Ṛṣabhadeva, Jenž se nacházel na úrovni paramahaṁsa. Král Arhat nebral na vědomí, že i když Pán Ṛṣabhadeva jednal jako šílenec, Jeho výkaly a moč voněly do té míry, že svou příjemnou vůní naplnily daleké okolí. Stoupenci krále Arhata dostali jméno džinisté a později je následovalo mnoho dalších, zvláště hippies, kteří představují víceméně odnože māyāvādské filozofie, neboť se považují za Nejvyšší Osobnost Božství. Takoví lidé nectí ty, kdo se skutečně řídí védskými zásadami, ideální brāhmaṇy, a nectí ani Nejvyšší Osobnost Božství, Nejvyšší Brahman. Pod vlivem tohoto věku Kali mají sklon vymýšlet si falešné náboženské systémy.

5.6.11

Verš

te ca hy arvāktanayā nija-loka-yātrayāndha-paramparayāśvastās tamasy andhe svayam eva prapatiṣyanti.

Synonyma

te — tito lidé, kteří se neřídí védskými zásadami; ca — a; hi — jistě; arvāktanayā — odchylují se od věčných zásad védského náboženství; nija-loka-yātrayā — činnostmi, ke kterým dospěli na základě vlastní mentální spekulace; andha-paramparayā — učednickou posloupností slepých, nevědomých lidí; āśvastāḥ — povzbuzováni; tamasi — do temnot nevědomosti; andhe — slepota; svayam eva — sami; prapatiṣyanti — poklesnou.

Překlad

Nízcí lidé kvůli své naprosté nevědomosti zavádějí systém náboženství, který se odchyluje od védských zásad. Následují vlastní mentální výmysly, a automaticky tak klesají do nejtemnějších končin existence.

Význam

V této souvislosti se lze obrátit na šestnáctou kapitolu Bhagavad-gīty, která popisuje poklesnutí asurů (16.16 a 16.23).

5.6.12

Verš

ayam avatāro rajasopapluta-kaivalyopaśikṣaṇārthaḥ.

Synonyma

ayam avatāraḥ — tato inkarnace (Pán Ṛṣabhadeva); rajasā — kvalitou vášně; upapluta — přemožené; kaivalya-upaśikṣaṇa-arthaḥ — učit lidi cestě osvobození.

Překlad

V tomto věku Kali jsou lidé přemoženi kvalitami vášně a nevědomosti. Pán Ṛṣabhadeva inkarnoval, aby je vysvobodil ze zajetí māyi.

Význam

Příznaky věku Kali předpovídá třetí kapitola dvanáctého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu. Lāvaṇyaṁ keśa-dhāraṇam. Je předpovězeno, jak se budou pokleslé duše chovat. Nechají si narůst dlouhé vlasy a budou si o sobě myslet, že jsou velmi krásní, nebo si je budou vytrhávat, jako to dělají džinisté. Úmyslně zanedbají čistotu a nebudou si ani vyplachovat ústa. Džinisté se odvolávají na Pána Ṛṣabhadeva jako na svého původního učitele. Jsou-li však tito lidé skutečnými následovníky Ṛṣabhadeva, musí také přijímat Jeho pokyny. V páté kapitole tohoto zpěvu dal Ṛṣabhadeva Svým sto synům pokyny, jak se mohou vysvobodit ze zajetí māyi. Bude-li někdo Ṛṣabhadeva skutečně následovat, nepochybně se zbaví pout māyi a vrátí se domů, zpátky k Bohu. Člověk, který se bude striktně řídit Ṛṣabhadevovými pokyny, uvedenými v páté kapitole, bude jistě osvobozen. Pán Ṛṣabhadeva inkarnoval zvláště proto, aby zachránil tyto pokleslé duše.

5.6.13

Verš

tasyānuguṇān ślokān gāyanti —
aho bhuvaḥ sapta-samudravatyā
dvīpeṣu varṣeṣv adhipuṇyam etat
gāyanti yatratya-janā murāreḥ
karmāṇi bhadrāṇy avatāravanti

Synonyma

tasya — Jeho (Pána Ṛṣabhadeva); anuguṇān — řídí se pokyny pro osvobození; ślokān — verše; gāyanti — zpívají; aho — ó; bhuvaḥ — této planety Země; sapta-samudra-vatyāḥ — se sedmi moři; dvīpeṣu — mezi ostrovy; varṣeṣu — mezi zeměmi; adhipuṇyam — zbožnější než jakýkoliv jiný ostrov; etat — tento (Bhārata-varṣa); gāyanti — opěvují; yatratya-janāḥ — lidé z tohoto území; murāreḥ — Murāriho, Nejvyšší Osobnosti Božství; karmāṇi — činnosti; bhadrāṇi — nanejvýš příznivé; avatāravanti — v mnoha inkarnacích, jako je Pán Ṛṣabhadeva.

Překlad

Učenci opěvují transcendentální vlastnosti Pána Ṛṣabhadeva následujícími slovy: “Ó, tato planeta Země má sedm moří a mnoho ostrovů a zemí, z nichž je Bhārata-varṣa považována za nejzbožnější. Její obyvatelé jsou zvyklí oslavovat činnosti Nejvyššího Pána, Osobnosti Božství, v Jeho inkarnacích, jako je Pán Ṛṣabhadeva a další. Všechny tyto činnosti jsou nanejvýš příznivé pro blaho lidstva.”

Význam

Śrī Caitanya Mahāprabhu prohlásil:

bhārata-bhūmite haila manuṣya-janma yāra
janma sārthaka kari' kara para-upakāra

Jak uvádí tento verš, Bhārata-varṣa je velmi zbožnou zemí. Následovníci védské literatury znají Nejvyššího Pána, Osobnost Božství, v Jeho různých inkarnacích a mají tu čest oslavovat Ho následováním védských pokynů. Tito lidé se musí — poté, co realizovali vznešenost lidského života — ujmout šíření významu lidského života po celém světě. To je mise Śrī Caitanyi Mahāprabhua. Slovo adhipuṇyam naznačuje, že na světě žije jistě i mnoho jiných zbožných lidí, ale lidé z Bhārata-varṣi jsou ještě zbožnější. Proto jsou způsobilí šířit vědomí Kṛṣṇy všude, ve prospěch celé lidské společnosti. Śrīla Madhvācārya také vyjadřuje Bhārata-varṣe uznání: viśeṣād bhārate puṇyam. Co se týče celého světa, nemůže být o oddané službě (bhagavad-bhakti) ani řeči, ale lidé Bhārata-varṣi oddanou službu Pánu chápou velice snadno. Každý její obyvatel tedy může dovést svůj život k dokonalosti tím, že bude vykonávat bhagavad-bhakti a potom ji kázat po celém světě ve prospěch všech.

5.6.14

Verš

aho nu vaṁśo yaśasāvadātaḥ
praiyavrato yatra pumān purāṇaḥ
kṛtāvatāraḥ puruṣaḥ sa ādyaś
cacāra dharmaṁ yad akarma-hetum

Synonyma

aho — ó; nu — vskutku; vaṁśaḥ — dynastie; yaśasā — slavná široko daleko; avadātaḥ — zcela čistá; praiyavrataḥ — spjatá s králem Priyavratou; yatra — v níž; pumān — Nejvyšší Osoba; purāṇaḥ — původní; kṛta-avatāraḥ — sestoupil jako inkarnace; puruṣaḥ — Nejvyšší Pán, Osobnost Božství; saḥ — On; ādyaḥ — původní osoba; cacāra — plnil; dharmam — náboženské zásady; yat — z čehož; akarma-hetum — příčina ukončení plodonosných činností.

Překlad

“Ó, co říci o Priyavratově dynastii, která je čistá a velice slavná? Do této dynastie sestoupil jako inkarnace Nejvyšší Pán, původní Osobnost Božství, a následoval náboženské zásady, které mohou člověka oprostit od výsledků plodonosných činností.”

Význam

V lidské společnosti existuje mnoho dynastií, do nichž sestupuje Nejvyšší Pán jako inkarnace. Pán Kṛṣṇa se zjevil v yaduovské dynastii a Pán Rāmacandra v dynastii Ikṣvākua neboli raghuovské dynastii. Pán Ṛṣabhadeva se zjevil v dynastii krále Priyavraty. Všechny tyto dynastie jsou velice slavné, a Priyavratova je z nich nejslavnější.

5.6.15

Verš

ko nv asya kāṣṭhām aparo ’nugacchen
mano-rathenāpy abhavasya yogī
yo yoga-māyāḥ spṛhayaty udastā
hy asattayā yena kṛta-prayatnāḥ

Synonyma

kaḥ — kdo; nu — vskutku; asya — Pána Ṛṣabhadeva; kāṣṭhām — příklad; aparaḥ — jiný; anugacchet — může následovat; manaḥ-rathena — myslí; api — dokonce; abhavasya — nezrozeného; yogī — mystik; yaḥ — který; yoga-māyāḥ — mystické dokonalosti yogy; spṛhayati — touží; udastāḥ — Ṛṣabhadevem odmítnuté; hi — jistě; asattayā — jako neskutečné; yena — kým (Ṛṣabhadevem); kṛta-prayatnāḥ — i když dychtivý sloužit.

Překlad

“Který mystický yogī dokáže byť jen v mysli následovat příklad Pána Ṛṣabhadeva, Jenž odmítl všechny druhy jógové dokonalosti, po kterých druzí yogīni tolik touží? Který yogī se může srovnávat s Pánem Ṛṣabhadevem?”

Význam

Yogīni obvykle touží po jógových dokonalostech, které se nazývají aṇimā, laghimā, mahimā, prākāmya, prāpti, īśitva, vaśitva a kāmāvasāyitā. Pán Ṛṣabhadeva však nikdy o takové hmotné věci neusiloval. Tyto dokonalosti (siddhi) jsou dary Pánovy iluzorní energie. Skutečným cílem jógového systému je dosáhnout přízně a útočiště u lotosových nohou Nejvyšší Osobnosti Božství, ale tento cíl je zastřený iluzorní energií yogamāyi. Takzvaní yogīni jsou proto okouzleni povrchními hmotnými dokonalostmi, jako je aṇimā, laghimā, prāpti a podobně. Obyčejní yogīni se tedy s Pánem Ṛṣabhadevem, Nejvyšší Osobností Božství, nemohou srovnávat.

5.6.16

Verš

iti ha sma sakala-veda-loka-deva-brāhmaṇa-gavāṁ parama-guror bhagavata ṛṣabhākhyasya viśuddhācaritam īritaṁ puṁsāṁ samasta-duścaritābhiharaṇaṁ parama-mahā-maṅgalāyanam idam anuśraddhayopacitayānuśṛṇoty āśrāvayati vāvahito bhagavati tasmin vāsudeva ekāntato bhaktir anayor api samanuvartate.

Synonyma

iti — takto; ha sma — vskutku; sakala — všeho; veda — poznání; loka — všech lidí; deva — polobohů; brāhmaṇa — brāhmaṇů; gavām — krav; parama — nejvyšší; guroḥ — pán; bhagavataḥ — Nejvyšší Osobnosti Božství; ṛṣabha-ākhyasya — Jehož jméno bylo Pán Ṛṣabhadeva; viśuddha — čisté; ācaritam — činnosti; īritam — nyní vyložené; puṁsām — každé živé bytosti; samasta — všechny; duścarita — hříšné činnosti; abhiharaṇam — ničí; parama — nejlepší; mahā — velké; maṅgala — přízně; ayanam — útočiště; idam — toto; anuśraddhayā — s vírou; upacitayā — rostoucí; anuśṛṇoti — naslouchá od autority; āśrāvayati — vypráví druhým; vā — nebo; avahitaḥ — pozorně; bhagavati — Nejvyšší Osobnost Božství; tasmin — Jemu; vāsudeve — Pánu Vāsudevovi, Pánu Kṛṣṇovi; eka-antataḥ — neochvějná; bhaktiḥ — oddanost; anayoḥ — obou skupin, posluchačů a vypravěčů; api — jistě; samanuvartate — skutečně začíná.

Překlad

Śukadeva Gosvāmī pokračoval: Pán Ṛṣabhadeva je Pánem všeho védského poznání, lidských bytostí, polobohů, krav a brāhmaṇů. Jeho čisté, transcendentální jednání, které ničí hříšné činnosti všech živých bytostí, jsem již vyložil. Toto vyprávění o zábavách Pána Ṛṣabhadeva je zdrojem všeho příznivého. Každý, kdo mu pozorně naslouchá nebo ho vypráví a kráčí přitom ve stopách ācāryů, nepochybně dosáhne čisté oddané služby u lotosových nohou Pána Vāsudeva, Nejvyšší Osobnosti Božství.

Význam

Učení Pána Ṛṣabhadeva je určené pro lidi všech yug — Satya-yugy, Tretā-yugy, Dvāpara-yugy, a zvláště Kali-yugy. Tyto pokyny jsou tak mocné, že dokonce i v tomto věku Kali může člověk dosáhnout dokonalosti, bude-li je vysvětlovat v souladu s podáním ācāryů nebo jim s velkou pozorností naslouchat. Tímto způsobem dosáhne čisté oddané služby Pánu Vāsudevovi. Śrīmad-Bhāgavatam zaznamenává zábavy Nejvyššího Pána, Osobnosti Božství, a Jeho oddaných, aby se ti, kdo o nich přednášejí či naslouchají, mohli očistit. Nityaṁ bhāgavata-sevayā. Oddaní by měli ze zásady neustále číst, přednášet a poslouchat Śrīmad-Bhāgavatam — je-li to možné, dvacet čtyři hodin denně. To doporučoval Śrī Caitanya Mahāprabhu. Kīrtanīyaḥ sadā hariḥ. Oddaný má buď zpívat Hare Kṛṣṇa mahā-mantru, nebo číst Śrīmad-Bhāgavatam, a tak se snažit pochopit vlastnosti a pokyny Nejvyššího Pána, který se zjevil jako Pán Ṛṣabhadeva, Pán Kapila a Pán Kṛṣṇa. Tímto způsobem si začne být plně vědom transcendentální povahy Nejvyšší Osobnosti Božství. Jak uvádí Bhagavad-gītā, ten, kdo zná transcendentální povahu Pánova zrození a Jeho činností, bude vysvobozen z hmotných pout a vrátí se k Bohu.

5.6.17

Verš

yasyām eva kavaya ātmānam avirataṁ vividha-vṛjina-saṁsāra-paritāpopatapyamānam anusavanaṁ snāpayantas tayaiva parayā nirvṛtyā hy apavargam ātyantikaṁ parama-puruṣārtham api svayam āsāditaṁ no evādriyante bhagavadīyatvenaiva parisamāpta-sarvārthāḥ.

Synonyma

yasyām eva — v čem (ve vědomí Kṛṣṇy neboli v nektaru oddané služby); kavayaḥ — pokrok učenců či filozofů v duchovním životě; ātmānam — vlastní já; aviratam — neustále; vividha — různé; vṛjina — plné hříchů; saṁsāra — v hmotné existenci; paritāpa — z nešťastných podmínek; upatapyamānam — utrpení; anusavanam — bez ustání; snāpayantaḥ — koupou se; tayā — tím; eva — jistě; parayā — velkým; nirvṛtyā — se štěstím; hi — jistě; apavargam — osvobození; ātyantikam — nepřerušené; parama-puruṣa-artham — nejlepší ze všeho, čeho lidé dosáhli; api — ačkoliv; svayam — samo; āsāditam — obdržené; no — ne; eva — jistě; ādriyante — snaha získat; bhagavadīyatvena eva — díky vztahu s Nejvyšší Osobností Božství; parisamāpta-sarva-arthāḥ — ti, kteří opustili hmotné touhy všeho druhu.

Překlad

Oddaní se neustále koupou v oddané službě, aby se zbavili různých druhů utrpení hmotné existence. Takto si vychutnávají tu nejvyšší blaženost a zosobněné osvobození jim přichází sloužit. Oni však tuto službu nepřijímají, ani když ji nabízí Samotný Nejvyšší Pán, Osobnost Božství. Nepokládají osvobození (mukti) za důležité, neboť tím, že dosáhli transcendentální láskyplné služby Pánu, obdrželi vše, co si lze přát, a transcendovali všechny hmotné touhy.

Význam

Oddaná služba Pánu je nejvyšším ziskem pro každého, kdo touží po osvobození od bolestí hmotné existence. Bhagavad-gītā (6.22) uvádí: yaṁ labdhvā cāparaṁ lābhaṁ manyate nādhikaṁ tataḥ — “Když toto člověk získá, ví, že již nemůže získat nic vyššího.” Získá-li někdo službu Pánu, která se od Pána neliší, již netouží po ničem hmotném. Mukti představuje úlevu od hmotné existence. Bilvamaṅgala Ṭhākura říká: muktiḥ mukulitāñjaliḥ sevate 'smān. Pro oddaného není mukti nic mimořádného. Mukti znamená být ve svém přirozeném postavení. Každá živá bytost je ve svém přirozeném postavení služebníkem Pána; je-li tedy zaměstnána láskyplnou službou Pánu, již dosáhla mukti. Oddaný se proto neuchází o mukti, aniž když mu je nabízí Samotný Nejvyšší Pán.

5.6.18

Verš

rājan patir gurur alaṁ bhavatāṁ yadūnāṁ
daivaṁ priyaḥ kula-patiḥ kva ca kiṅkaro vaḥ
astv evam aṅga bhagavān bhajatāṁ mukundo
muktiṁ dadāti karhicit sma na bhakti-yogam

Synonyma

rājan — ó můj milý králi; patiḥ — opatrovatel; guruḥ — duchovní mistr; alam — jistě; bhavatām — vás; yadūnām — yaduovské dynastie; daivam — uctívané Božstvo; priyaḥ — velmi drahý přítel; kula-patiḥ — vládce dynastie; kva ca — někdy dokonce; kiṅkaraḥ — služebník; vaḥ — vás (Pāṇḍuovců); astu — pravda; evam — takto; aṅga — ó králi; bhagavān — Nejvyšší Osobnost Božství; bhajatām — těch oddaných, kteří slouží; mukundaḥ — Pán, Nejvyšší Osobnost Božství; muktim — osvobození; dadāti — dává; karhicit — kdykoliv; sma — vskutku; na — ne; bhakti-yogam — láskyplnou oddanou službu.

Překlad

Śukadeva Gosvāmī pokračoval: Můj milý králi, Mukunda, Nejvyšší Osoba, je ve skutečnosti opatrovatelem všech členů pāṇḍuovské a yaduovské dynastie. Je vaším duchovním mistrem, uctívaným Božstvem, přítelem a tím, kdo řídí vaše činnosti. A nejen to — někdy slouží vaší rodině jako posel či služebník. Jednal tak, jak jednají obyčejní služebníci. Ti, kdo se snaží získat Jeho přízeň, od Něho bez potíží obdrží osvobození, ale příležitost přímo Mu sloužit Pán neposkytuje tak snadno.

Význam

Když Śukadeva Gosvāmī poučoval Mahārāje Parīkṣita, považoval za moudré ho povzbudit, protože král mohl myslet na to, jak slavné jsou různé královské dynastie. Zvláště slavná je dynastie Mahārāje Priyavraty, v níž inkarnoval Nejvyšší Pán Ṛṣabhadeva. Slavná je také rodina Uttānapādy Mahārāje, otce Mahārāje Dhruvy, neboť se v ní narodil král Pṛthu. Dynastie Mahārāje Raghua je slavná proto, že se v ní zjevil Pán Rāmacandra. Yaduovská a kuruovská dynastie existovaly zároveň, ale yaduovská dynastie je slavnější díky zjevení Pána Kṛṣṇy. Mahārāja Parīkṣit si mohl myslet, že kuruovská dynastie nebyla obdařena štěstím tak jako jiné, protože v této rodině se Nejvyšší Pán nezjevil — ani jako Kṛṣṇa, Pán Rāmacandra, Pán Ṛṣabhadeva či Mahārāja Pṛthu. Śukadeva Gosvāmī tedy tímto veršem Mahārāje Parīkṣita povzbuzuje.

Kuruovskou dynastii lze považovat za ještě slavnější díky přítomnosti oddaných, jako je pět Pāṇḍuovců, kteří vykonávali čistou oddanou službu. I když se Pán Kṛṣṇa v této dynastii nezjevil, byl Pāṇḍuovcům za oddanou službu natolik zavázán, že jednal jako opatrovatel jejich rodiny a jejich duchovní mistr. Přestože se narodil v yaduovské dynastii, Pāṇḍuovce měl ještě raději. Svými činy dokázal, že byl více nakloněn kuruovské než yaduovské dynastii. Pán Kṛṣṇa byl Pāṇḍuovcům zavázán vděčností za jejich oddanou službu, a proto někdy jednal jako jejich posel a vedl je v mnoha nebezpečných situacích. Mahārāja Parīkṣit proto neměl být smutný, že se Pán Kṛṣṇa nezjevil v jeho rodině. Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, je vždy nakloněn Svým čistým oddaným a z Jeho jednání je jasné, že osvobození není pro oddané příliš důležité. Pán Kṛṣṇa udělí snadno osvobození, ale již ne tak snadno umožní stát se oddaným. Muktiṁ dadāti karhicit sma na bhakti-yogam. Přímo i nepřímo je dokázáno, že bhakti-yoga tvoří základ nejvyššího vztahu se Svrchovaným Pánem. Mukti dosahuje čistý oddaný Pána automaticky.

5.6.19

Verš

nityānubhūta-nija-lābha-nivṛtta-tṛṣṇaḥ
śreyasy atad-racanayā cira-supta-buddheḥ
lokasya yaḥ karuṇayābhayam ātma-lokam
ākhyān namo bhagavate ṛṣabhāya tasmai

Synonyma

nitya-anubhūta — jelikož si byl vždy vědom Své skutečné totožnosti; nija-lābha-nivṛtta-tṛṣṇaḥ — který byl úplný Sám v Sobě a nepřál si splnění žádné další touhy; śreyasi — pro skutečné dobro v životě; a-tat-racanayā — pro rozšiřování hmotných činností, mylně ztotožňující tělo s vlastním já; cira — po dlouhou dobu; supta — spící; buddheḥ — jejichž inteligence; lokasya — lidí; yaḥ — kdo (Pán Ṛṣabhadeva); karuṇayā — Svou bezpříčinnou milostí; abhayam — nebojácnost; ātma-lokam — skutečnou totožnost vlastního já; ākhyāt — učil; namaḥ — uctivé poklony; bhagavate — Nejvyšší Osobnosti Božství; ṛṣabhāya — Pánu Ṛṣabhadevovi; tasmai — Jemu.

Překlad

Pán Ṛṣabhadeva, Nejvyšší Osobnost Božství, si byl plně vědom Své skutečné totožnosti; proto byl soběstačný a netoužil po vnějším uspokojení. Nemusel usilovat o úspěch, neboť byl úplný Sám v Sobě. Ti, kdo zbytečně rozvíjejí tělesná pojetí a vytvářejí atmosféru materialismu, si nikdy neuvědomují, co je v jejich skutečném vlastním zájmu. Ze Své bezpříčinné milosti učil Pán Ṛṣabhadeva o pravé totožnosti vlastního já a o cíli života. Uctivě se proto klaníme Pánu, který se zjevil jako Pán Ṛṣabhadeva.

Význam

Zde je podán souhrn této kapitoly, která popisuje Ṛṣabhadevovy činnosti. Pán Ṛṣabhadeva je jakožto Nejvyšší Osobnost Božství úplný Sám v Sobě. My, živé bytosti, musíme jakožto nedílné části Nejvyššího Pána následovat pokyny Pána Ṛṣabhadeva a dosáhnout soběstačnosti. Neměli bychom si na základě tělesného pojetí vytvářet zbytečné požadavky. Kdo je seberealizovaný, je dostatečně uspokojen tím, že se nachází ve svém původním duchovním postavení. To potvrzuje Bhagavad-gītā (18.54): brahma-bhūtaḥ prasannātmā na śocati na kāṅkṣati. Toto je cíl všech živých bytostí. I v tomto hmotném světě je možné být plně spokojený a zbavit se dychtění a naříkání pouhým následováním pokynů Pána, jak je předkládá Bhagavad-gītā či Śrīmad-Bhāgavatam. Uspokojení ze seberealizace se nazývá svarūpānanda. Podmíněná duše, která věčně spí v temnotě, nechápe, co je v jejím vlastním zájmu. Snaží se dosáhnout štěstí hmotnými opatřeními, ale to není možné. Ve Śrīmad-Bhāgavatamu je proto řečeno: na te viduḥ svārtha-gatiṁ hi viṣṇum — vlivem naprosté nevědomosti podmíněná duše neví, že v jejím skutečném zájmu je přijmout útočiště u lotosových nohou Pána Viṣṇua. Snaha dosáhnout štěstí upravováním hmotného prostředí je marné úsilí. Není to možné. Pán Ṛṣabhadeva osvítil podmíněnou duši Svým osobním chováním a Svými pokyny a ukázal jí, jak se stát soběstačnou ve své duchovní totožnosti.

Takto končí Bhaktivedantovy výklady k šesté kapitole pátého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Činnosti Pána Ṛṣabhadeva”.

KAPITOLA SEDMÁ

Činnosti krále Bharaty

5.7.1

Verš

śrī-śuka uvāca
bharatas tu mahā-bhāgavato yadā bhagavatāvani-tala-paripālanāya sañcintitas tad-anuśāsana-paraḥ pañcajanīṁ viśvarūpa-duhitaram upayeme.

Synonyma

śrī-śukaḥ uvāca — Śukadeva Gosvāmī řekl; bharataḥ — Mahārāja Bharata; tu — ale; mahā-bhāgavataḥ — mahā-bhāgavata, nejvznešenější oddaný Pána; yadā — když; bhagavatā — na nařízení svého otce, Pána Ṛṣabhadeva; avani-tala — povrch Země; paripālanāya — vládnout; sañcintitaḥ — rozhodl se; tat-anuśāsana-paraḥ — věnoval se panování Zemi; pañcajanīm — s Pañcajanī; viśvarūpa-duhitaram — dcerou Viśvarūpy; upayeme — oženil se.

Překlad

Śukadeva Gosvāmī dále vyprávěl Mahārājovi Parīkṣitovi: Můj milý králi, Bharata Mahārāja byl prvotřídní oddaný. Začal vládnout Zemi podle pokynu svého otce, který již dříve rozhodl, že ho dosadí na trůn. Když panoval celé planetě, řídil se otcovými pokyny a oženil se s Pañcajanī, dcerou Viśvarūpy.

5.7.2

Verš

tasyām u ha vā ātmajān kārtsnyenānurūpān ātmanaḥ pañca janayām āsa bhūtādir iva bhūta-sūkṣmāṇi sumatiṁ rāṣṭrabhṛtaṁ sudarśanam āvaraṇaṁ dhūmraketum iti.

Synonyma

tasyām — v jejím lůně; u ha vā — vskutku; ātma-jān — syny; kārtsnyena — zcela; anurūpān — přesně jako; ātmanaḥ — on sám; pañca — pět; janayām āsa — zplodil; bhūta-ādiḥ iva — jako falešné ego; bhūta-sūkṣmāṇi — pět subtilních předmětů smyslového vnímání; su-matim — Sumati; rāṣṭra-bhṛtam — Rāṣṭrabhṛta; su-darśanam — Sudarśana; āvaraṇam — Āvaraṇa; dhūmra-ketum — Dhūmraketu; iti — takto.

Překlad

Tak jako falešné ego vytváří subtilní smyslové předměty, podobně i Mahārāja Bharata zplodil v lůně své manželky Pañcajanī pět synů. Jmenovali se Sumati, Rāṣṭrabhṛta, Sudarśana, Āvaraṇa a Dhūmraketu.

5.7.3

Verš

ajanābhaṁ nāmaitad varṣaṁ bhāratam iti yata ārabhya vyapadiśanti.

Synonyma

ajanābham — Ajanābha; nāma — pod jménem; etat — tento; varṣam — ostrov; bhāratam — Bhārata; iti — takto; yataḥ — od koho; ārabhya — počínaje; vyapadiśanti — oslavují.

Překlad

Dříve byla tato planeta známá jako Ajanābha-varṣa, ale od dob vlády Mahārāje Bharaty je oslavována pod jménem Bhārata-varṣa.

Význam

Tato planeta byla dříve známá jako Ajanābha — podle vlády krále Nābhiho. Poté, co na ní vládl Bharata Mahārāja, začala být oslavována jako Bhārata-varṣa.

5.7.4

Verš

sa bahuvin mahī-patiḥ pitṛ-pitāmahavad uru-vatsalatayā sve sve karmaṇi vartamānāḥ prajāḥ sva-dharmam anuvartamānaḥ paryapālayat.

Synonyma

saḥ — ten král (Mahārāja Bharata); bahu-vit — velmi pokročilý v poznání; mahī-patiḥ — vládce Země; pitṛ — otec; pitāmaha — děd; vat — přesně jako; uru-vatsalatayā — měl tu vlastnost, že byl velice laskavý k občanům; sve sve — ve svých příslušných; karmaṇi — povinnostech; vartamānāḥ — zůstávali; prajāḥ — občané; sva-dharmam anuvartamānaḥ — dokonale zaměstnaný plněním svých předepsaných povinností; paryapālayat — vládl.

Překlad

Mahārāja Bharata byl velmi učený a zkušený král Země. Plnil své předepsané povinnosti a dokonale vládl občanům, ke kterým byl stejně laskavý jako jeho předchůdci, otec a děd. Všechny zaměstnával ve vykonávání příslušných povinností, a takto vládl Zemi.

Význam

Je velice důležité, aby hlavní výkonný představitel státu vládl občanům tak, že je bude plně zaměstnávat ve vykonávání příslušných předepsaných povinností. Někteří z občanů byli brāhmaṇové, jiní kṣatriyové a další vaiśyové a śūdrové. Povinností vlády je dohlédnout, aby občané v zájmu svého duchovního pokroku jednali podle tohoto hmotného rozdělení. Nikdo nemá v žádném případě zůstat nezaměstnaný. Každý člověk musí po hmotné stránce jednat jako brāhmaṇa, kṣatriya, vaiśya či śūdra, a po duchovní stránce jako brahmacārī, gṛhastha, vānaprastha či sannyāsī. I když měla dříve vláda podobu monarchie, všichni králové byli k občanům velice laskaví a pečlivě se starali, aby každý vykonával své předepsané povinnosti. Společnost byla tedy spravována tak, že vše probíhalo hladce.

5.7.5

Verš

īje ca bhagavantaṁ yajña-kratu-rūpaṁ kratubhir uccāvacaiḥ śraddhayāhṛtāgnihotra-darśa-pūrṇamāsa-cāturmāsya-paśu-somānāṁ prakṛti-vikṛtibhir anusavanaṁ cāturhotra-vidhinā.

Synonyma

īje — uctíval; ca — také; bhagavantam — Nejvyšší Osobnost Božství; yajña-kratu-rūpam — ve formě obětí bez zvířat a obětí se zvířaty; kratubhiḥ — takovými oběťmi; uccāvacaiḥ — velkými a malými; śraddhayā — s vírou; āhṛta — vykonávané; agni-hotra — agnihotra-yajñi; darśa — darśa-yajñi; pūrṇamāsa — pūrṇamāsa-yajñi; cāturmāsya — cāturmāsya-yajñi; paśu-somānām — yajñi se zvířaty a yajñi se soma-rasou; prakṛti — úplným vykonáváním; vikṛtibhiḥ — a částečným vykonáváním; anusavanam — téměř vždy; cātuḥ-hotra-vidhinā — podle usměrňujících zásad oběti řízené čtyřmi druhy kněžích.

Překlad

Král Bharata vykonával s velkou vírou různé druhy obětí. Pořádal oběti zvané agni-hotra, darśa, pūrṇamāsa, cāturmāsya, paśu-yajña (kde je obětován kůň) a soma-yajña (kde je obětován jistý nápoj). Někdy byly tyto oběti vykonávány plně a někdy částečně, ale vždy za přísného dodržování pravidel cāturhotry. Takto Bharata Mahārāja uctíval Nejvyšší Osobnost Božství.

Význam

Zvířata jako prasata a krávy byla obětována pro ověření správného vykonávání oběti. Jinak řečeno, cílem oběti nebylo je zabít. Zvíře bylo ve skutečnosti nabídnuté v obětním ohni, aby dostalo nový život. Obvykle bylo v ohni obětováno staré zvíře a vyšlo z něho v mladém těle. U některých obřadů ovšem nebylo zvířecí oběti zapotřebí. V současném věku jsou zvířecí oběti zakázané. Śrī Caitanya Mahāprabhu říkal:

aśvamedhaṁ gavālambhaṁ
sannyāsaṁ pala-paitṛkam
devareṇa sutotpattiṁ
kalau pañca vivarjayet

“V tomto věku Kali je zakázáno pět činů: obětovat koně, obětovat krávu, přijmout sannyās, obětovat předkům obětiny z masa a zplodit děti s manželkou svého bratra.” (Cc. Ādi 17.164) Takové oběti v tomto věku nelze vykonávat kvůli nedostatku zkušených brāhmaṇů (ṛtvijaḥ), kteří by za ně mohli nést zodpovědnost. V jejich nepřítomnosti se doporučuje saṅkīrtana-yajña. Yajñaiḥ saṅkīrtana-prāyair yajanti hi sumedhasaḥ (Bhāg. 11.5.32) Konečným cílem obětí je potěšit Nejvyšší Osobnost Božství. Yajñārtha-karma — tyto činnosti je třeba vykonávat pro potěšení Nejvyššího Pána. V současném věku Kali má být uctíván Nejvyšší Pán v inkarnaci Śrī Caitanyi Mahāprabhua s Jeho společníky prostřednictvím saṅkīrtana-yajñi, skupinového zpívání Hare Kṛṣṇa mantry. Tento proces přijímají inteligentní lidé. Yajñaiḥ saṅkīrtana-prāyair yajanti hi sumedhasaḥ. Slovo sumedhasaḥ označuje inteligentní lidi s velice schopným mozkem.

5.7.6

Verš

sampracaratsu nānā-yāgeṣu viracitāṅga-kriyeṣv apūrvaṁ yat tat kriyā-phalaṁ dharmākhyaṁ pare brahmaṇi yajña-puruṣe sarva-devatā-liṅgānāṁ mantrāṇām artha-niyāma-katayā sākṣāt-kartari para-devatāyāṁ bhagavati vāsudeva eva bhāvayamāna ātma-naipuṇya-mṛdita-kaṣāyo haviḥṣv adhvaryubhir gṛhyamāṇeṣu sa yajamāno yajña-bhājo devāṁs tān puruṣāvayaveṣv abhyadhyāyat.

Synonyma

sampracaratsu — když začínal vykonávat; nānā-yāgeṣu — různé druhy obětí; viracita-aṅga-kriyeṣu — při kterých byly vykonávány dodatečné obřady; apūrvam — vzdálený; yat — cokoliv; tat — to; kriyā-phalam — výsledek takové oběti; dharma-ākhyam — jménem náboženství; pare — transcendenci; brahmaṇi — Nejvyšší Pán; yajña-puruṣe — příjemce všech obětí; sarva-devatā-liṅgānām — které projevují všechny polobohy; mantrāṇām — védských hymnů; artha-niyāma-katayā — jelikož je vládcem předmětů; sākṣāt-kartari — přímo vykonavatel; para-devatāyām — původ všech polobohů; bhagavati — Nejvyšší Osobnost Božství; vāsudeve — Kṛṣṇovi; eva — jistě; bhāvayamānaḥ — vždy považoval; ātma-naipuṇya-mṛdita-kaṣāyaḥ — oproštěný od všeho chtíče a hněvu díky zkušenosti v takovém uvažování; haviḥṣu — předměty, které měly být obětovány; adhvaryubhiḥ — když kněží, zkušení ve vykonávání obětí uvedených v Atharva Vedě; gṛhyamāṇeṣu — brali; saḥ — Mahārāja Bharata; yajamānaḥ — vykonavatel oběti; yajña-bhājaḥ — příjemci výsledků oběti; devān — všechny polobohy; tān — je; puruṣa-avayaveṣu — za různé části a údy těla Nejvyšší Osobnosti Božství, Govindy; abhyadhyāyat — považoval.

Překlad

Po dokončení příprav na různé oběti nabízel Mahārāja Bharata ve jménu náboženství jejich výsledky Nejvyšší Osobnosti Božství, Vāsudevovi. Jinými slovy, všechny yajñi vykonával pro uspokojení Pána Vāsudeva, Kṛṣṇy. Uvažoval, že když jsou polobozi různé části Vāsudevova těla, Pán tyto polobohy (kteří jsou popisováni védskými mantrami) nesporně ovládá. Tímto uvažováním se zbavil všeho hmotného znečištění, jako je připoutanost, chtíč a chamtivost. Když se kněží chystali nabídnout obětiny do ohně, jasně si uvědomoval, že obětování různým polobohům je jen obětování různým údům Osobnosti Božství; Indra je například paží Nejvyššího Pána a Sūrya (Slunce) je Jeho okem. Mahārāja Bharata tedy věděl, že obětiny nabízené polobohům byly ve skutečnosti obětovány částem těla Pána Vāsudeva.

Význam

Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, říká, že člověk musí vykonávat své předepsané povinnosti do té doby, než vyvine čistou oddanou službu v podobě naslouchání a opěvování (śravaṇaṁ kīrtanam). Jelikož byl Mahārāja Bharata velký oddaný, je možné se ptát, proč vykonával tolik obětí, které jsou vlastně určeny pro karmī. Skutečnost je taková, že se jednoduše řídil pokyny Vāsudeva. Kṛṣṇa říká v Bhagavad-gītě: sarva dharmān parityajya mām ekaṁ śaraṇaṁ vraja — “Zanech všech druhů náboženství a jen se Mi odevzdej.” (Bg. 18.66) Při všem, co děláme, bychom měli neustále vzpomínat na Vāsudeva. Lidé se obvykle klaní různým polobohům, ale Bharata Mahārāja chtěl pouze těšit Pána Vāsudeva. V Bhagavad-gītě je uvedeno: bhoktāraṁ yajña-tapasāṁ sarva-loka maheśvaram (Bg. 5.29). Yajñu lze vykonávat pro uspokojení určitého poloboha, ale když je nabídnuta yajña-puruṣovi, Nārāyaṇovi, polobozi jsou tím uspokojeni. Účelem vykonávání různých yajñí je uspokojit Nejvyššího Pána. Je možné je vykonávat jménem různých polobohů nebo přímo — nabídneme-li obětiny přímo Nejvyšší Osobnosti Božství, polobozi budou také spokojení. Zaléváme-li kořen stromu, jsou větve, výhonky, plody a květy rovněž automaticky spokojeny. Když nabízíme oběti různým polobohům, měli bychom mít na paměti, že polobozi jsou pouze části těla Nejvyššího. Uctíváme-li něčí ruku, máme v úmyslu uspokojit jejího majitele, a masírujeme-li někomu nohy, nesloužíme ve skutečnosti nohám, ale tomu, komu patří. Všichni polobozi jsou různé části Pána, a sloužíme-li jim, sloužíme tím Samotnému Pánu. Uctívání polobohů je zmíněné v Brahma-saṁhitě, ale tyto sloky ve skutečnosti zastávají uctívání Nejvyšší Osobnosti Božství, Govindy. O uctívání bohyně Durgy se například v Brahma-saṁhitě (5.44) pojednává takto:

sṛṣṭi-sthiti-pralaya-sādhana-śaktir ekā
chāyeva yasya bhuvanāni vibharti durgā
icchānurūpam api yasya ca ceṣṭate sā
govindam ādi-puruṣaṁ tam ahaṁ bhajāmi

Bohyně Durgā tvoří, udržuje a ničí na příkaz Śrī Kṛṣṇy. To Śrī Kṛṣṇa potvrzuje též v Bhagavad-gītě: mayādhyakṣeṇa prakṛtiḥ sūyate sa-carācaram — “Tato hmotná příroda jedná pod Mým vedením, ó synu Kuntī, a vydává všechny pohyblivé i nehybné bytosti.” (Bg. 9.10)

Polobohy bychom měli uctívat s tímto přístupem. Bohyně Durgā uspokojuje Kṛṣṇu, a proto bychom se jí měli klanět. Pán Śiva není ničím jiným než funkčním tělem Kṛṣṇy, a z toho důvodu bychom se měli klanět i jemu. Stejně tak bychom se měli klanět Brahmovi, Agnimu a Sūryovi. Existuje mnoho obětí určených různým polobohům a je třeba mít vždy na paměti, že tyto oběti jsou obvykle určeny k uspokojení Nejvyšší Osobnosti Božství. Bharata Mahārāja se nesnažil získat nějaké požehnání od polobohů; jeho cílem bylo potěšit Nejvyššího Pána. V Mahābhāratě je mezi tisíci jmen Viṣṇua uvedeno: yajña-bhug yajña-kṛd yajñaḥ. Svrchovaný Pán je příjemcem yajñi, vykonavatelem yajñi i yajñou samotnou. Nejvyšší Osobnost Božství koná vše, ale živá bytost si v nevědomosti myslí, že konatelem je ona sama. Dokud se považujeme za konatele, vytváříme si tím připoutanost k činnosti (karma-bandha). Jednáme-li pro Yajñu, pro Kṛṣṇu, žádná karma-bandha nevzniká. Yajñārthāt karmaṇo 'nyatra loko 'yaṁ karma-bandhanaḥ — “Všechny činy je třeba konat jako oběť Viṣṇuovi, neboť jiné jednání živou bytost poutá k hmotnému světu.” (Bg. 3.9)

Měli bychom se řídit pokyny Bharaty Mahārāje a jednat nikoliv pro své osobní uspokojení, ale pro uspokojení Nejvyšší Osobnosti Božství. V Bhagavad-gītě (17.28) je rovněž řečeno:

aśraddhayā hutaṁ dattaṁ
tapas taptaṁ kṛtaṁ ca yat
asad ity ucyate pārtha
na ca tat pretya no iha

Oběti, askeze a dobročinné skutky vykonávané bez víry v Nejvyšší Osobnost Božství nejsou trvalé. Nazývají se asat, dočasné, bez ohledu na to, o jaké obřady se jedná. Nepřinášejí užitek v tomto ani v příštím životě.

Králové jako Mahārāja Ambarīṣa a mnoho dalších rājarṣiů, kteří byli čistými oddanými Pána, trávili svůj čas výhradně službou Nejvyššímu Pánu. Vykonává-li čistý oddaný nějakou službu prostřednictvím jiné osoby, nemá za to být kritizován, neboť jeho činnosti jsou určeny pro uspokojení Nejvyššího Pána. Oddaný může nechat kněze, který možná není prvotřídním vaiṣṇavou, vykonávat určitou karma-kāṇḍu, ale jelikož záměrem oddaného je potěšit Nejvyššího Pána, není správné ho za to kritizovat. Velmi významné je slovo apūrva — tak se nazývají výsledky karmy. Jednáme-li zbožně či bezbožně, výsledky nepřijdou okamžitě. Musíme si na ně počkat, neboť se projeví v budoucnosti. Tuto apūrvu přijímají dokonce i smārtové. Čistí oddaní však jednají jen pro potěšení Nejvyšší Osobnosti Božství, a výsledky jejich činností jsou proto duchovní, trvalé. Liší se od výsledků karmīch, které jsou dočasné. To potvrzuje Bhagavad-gītā (4.23):

gata-saṅgasya muktasya
jñānāvasthita-cetasaḥ
yajñāyācarataḥ karma
samagraṁ pravilīyate

“Činy toho, kdo není poután ke kvalitám hmotné přírody a dokonale setrvává na úrovni transcendentálního poznání, se zcela rozplynou v transcendenci.”

Oddaný je vždy prostý hmotného znečištění. Jedná s poznáním, a proto jsou jeho oběti určeny k uspokojení Nejvyšší Osobnosti Božství.

5.7.7

Verš

evaṁ karma-viśuddhyā viśuddha-sattvasyāntar-hṛdayākāśa-śarīre brahmaṇi bhagavati vāsudeve mahā-puruṣa-rūpopalakṣaṇe śrīvatsa-kaustubha-vana-mālāri-dara-gadādibhir upalakṣite nija-puruṣa-hṛl-likhitenātmani puruṣa-rūpeṇa virocamāna uccaistarāṁ bhaktir anudinam edhamāna-rayājāyata.

Synonyma

evam — takto; karma-viśuddhyā — jelikož obětoval vše službě Nejvyšší Osobnosti Božství a netoužil po žádných výsledcích svých zbožných činností; viśuddha-sattvasya — Bharaty Mahārāje, který byl dokonale očištěn; antaḥ-hṛdaya-ākāśa-śarīre — Nadduše v srdci, jak o Ní meditují yogīni; brahmaṇi — do neosobního Brahmanu, který uctívají impersonalističtí jñānī; bhagavati — Nejvyšší Osobnosti Božství; vāsudeve — synovi Vasudeva, Pánu Kṛṣṇovi; mahā-puruṣa — Nejvyšší Osoby; rūpa — podoby; upalakṣaṇe — s příznaky; śrīvatsa — znamení na Pánově hrudi; kaustubha — drahokam Kaustubha, který Pán nosí; vana-mālā — girlanda z květů; ari-dara — podle disku a lastury; gadā-ādibhiḥ — kyje a dalších symbolů; upalakṣite — poznaný; nija-puruṣa-hṛt-likhitena — Jenž sídlí v srdci Svého oddaného jako vtisknutý obraz; ātmani — v jeho mysli; puruṣa-rūpeṇa — Svou osobní podobou; virocamāne — zářící; uccaistarām — na velmi vysoké úrovni; bhaktiḥ — oddaná služba; anudinam — den za dnem; edhamāna — rostoucí; rayā — oplývající silou; ajāyata — vypadal.

Překlad

Srdce Mahārāje Bharaty, takto očištěné obětními obřady, bylo zcela prosté všech nečistot. Jeho oddaná služba Vāsudevovi, Pánu Kṛṣṇovi, den za dnem vzrůstala. Pán Kṛṣṇa, syn Vasudeva, je původní Osobnost Božství a projevuje se jako Nadduše (Paramātmā) i jako neosobní Brahman. Yogīni meditují o lokalizované Paramātmě sídlící v srdci, jñānī uctívají neosobní Brahman jako Nejvyšší Absolutní Pravdu a oddaní uctívají Vāsudeva, Nejvyšší Osobnost Božství, Jehož transcendentální tělo je popsané v śāstrách. Zdobí Ho Śrīvatsa, drahokam Kaustubha a květinová girlanda a v Jeho rukách jsou lastura, disk, kyj a lotosový květ. Oddaní jako Nārada na Něho v srdci neustále myslí.

Význam

Pán Vāsudeva neboli Śrī Kṛṣṇa, syn Vasudeva, je Nejvyšší Osobnost Božství. V srdcích yogīnů se projevuje ve Svém aspektu Paramātmy a jñānī Ho uctívají jako neosobní Brahman. Podoba Paramātmy je popsána v śāstrách jako čtyřruká, přičemž jednotlivé ruce drží disk, lasturu, lotosový květ a kyj. Śrīmad-Bhāgavatam (2.2.8) potvrzuje:

kecit sva-dehāntar-hṛdayāvakāśe
prādeśa-mātraṁ puruṣaṁ vasantam
catur-bhujaṁ kañja-rathāṅga-śaṅkha-
gadā-dharaṁ dhāraṇayā smaranti

Paramātmā sídlí v srdcích všech živých bytostí. Má čtyři ruce, které drží čtyři symbolické zbraně. Všichni oddaní, kteří myslí na Paramātmu v srdci, uctívají Nejvyšší Osobnost Božství jako chrámové Božstvo. Chápou také neosobní rysy Pána a Jeho tělesné paprsky, záři Brahmanu.

5.7.8

Verš

evaṁ varṣāyuta-sahasra-paryantāvasita-karma-nirvāṇāvasaro ’dhibhujyamānaṁ sva-tanayebhyo rikthaṁ pitṛ-paitāmahaṁ yathā-dāyaṁ vibhajya svayaṁ sakala-sampan-niketāt sva-niketāt pulahāśramaṁ pravavrāja.

Synonyma

evam — takto neustále zaměstnaný; varṣa-ayuta-sahasra — tisíckrát deset tisíc let; paryanta — do té doby; avasita-karma-nirvāṇa-avasaraḥ — Mahārāja Bharata, který zjistil, že nastal čas, aby se rozloučil s královským bohatstvím; adhibhujyamānam — jehož si takto po takovou dobu užíval; sva-tanayebhyaḥ — svým synům; riktham — majetek; pitṛ-paitāmaham — který získal od svého otce a svých předků; yathā-dāyam — podle Manuova zákona zvaného dāya-bhāk; vibhajya — rozdělil; svayam — osobně; sakala-sampat — všech druhů bohatství; niketāt — sídlo; sva-niketāt — ze svého otcovského domu; pulaha-āśramam pravavrāja — odešel do Pulahova āśramu v Hardwaru (kde lze získat śālagrāma-śily).

Překlad

Osud vymezil dobu, po kterou si Mahārāja Bharata užíval hmotného bohatství, na tisíckrát deset tisíc let. Když toto období skončilo, zanechal rodinného života a rozdělil majetek, který získal od předků, mezi své syny. Opustil otcovský dům, zdroj všeho bohatství, a vydal se do Pulahāśramu v Hardwaru, kde lze získat śālagrāma-śily.

Význam

Podle zákona dāya-bhāk musí člověk předat zděděný nemovitý majetek další generaci. Bharata Mahārāja to náležitě vykonal. Nejprve si užíval svého otcovského majetku po tisíckrát deset tisíc let, a když nastal čas jeho odchodu do ústraní, rozdělil tento majetek mezi své syny a vydal se do Pulaha-āśramu.

5.7.9

Verš

yatra ha vāva bhagavān harir adyāpi tatratyānāṁ nija-janānāṁ vātsalyena sannidhāpyata icchā-rūpeṇa.

Synonyma

yatra — kde; ha vāva — jistě; bhagavān — Nejvyšší Osobnost Božství; hariḥ — Pán; adya-api — i dnes; tatratyānām — sídlí na tomto místě; nija-janānām — pro Své oddané; vātsalyena — ze Své transcendentální náklonnosti; sannidhāpyate — zjevuje se; icchā-rūpeṇa — podle touhy oddaného.

Překlad

V Pulaha-āśramu se Nejvyšší Osobnost Božství, Hari, ze Své transcendentální náklonnosti zjevuje Svému oddanému, aby uspokojil jeho touhy.

Význam

Pán neustále existuje v různých transcendentálních podobách. Brahma-saṁhitā (5.39) uvádí:

rāmādi-mūrtiṣu kalā-niyamena tiṣṭhan
nānāvatāram akarod bhuvaneṣu kintu
kṛṣṇaḥ svayaṁ samabhavat paramaḥ pumān yo
govindam ādi-puruṣaṁ tam ahaṁ bhajāmi

Pán je Sám Sebou, Pánem Kṛṣṇou, Nejvyšší Osobností Božství, a je doprovázen Svými expanzemi, jako je Pán Rāma, Baladeva, Saṅkarṣaṇa, Nārāyaṇa, Mahā-Viṣṇu a další. Různí oddaní podle svého zalíbení uctívají tyto rozmanité podoby a Pán se jim ze Své náklonnosti představuje jako arcā-vigraha. Někdy se oddanému ukáže Osobně, aby opětoval jeho vztah, nebo aby mu dal najevo Svoji lásku. Oddaný je vždy plně odevzdaný láskyplné službě Pánu a Pán se mu zjevuje podle jeho touhy — může být přítomný v podobě Pána Rāmy, Pána Kṛṣṇy, Pána Nṛsiṁhadeva a podobně. Taková je výměna lásky mezi Pánem a Jeho oddanými.

5.7.10

Verš

yatrāśrama-padāny ubhayato nābhibhir dṛṣac-cakraiś cakra-nadī nāma sarit-pravarā sarvataḥ pavitrī-karoti.

Synonyma

yatra — kde; āśrama-padāni — všechny poustevny; ubhayataḥ — zvrchu i zespodu; nābhibhiḥ — jako symbolický znak pupku; dṛṣat — je vidět; cakraiḥ — s kruhy; cakra-nadī — řeka Cakra-nadī (známá jako Gaṇḍakī); nāma — jménem; sarit-pravarā — nejdůležitější řeka ze všech; sarvataḥ — všude; pavitrī-karoti — posvěcuje.

Překlad

Pulaha-āśramem protéká řeka Gaṇḍakī, nejlepší ze všech řek. Všechna tato místa očišťují śālagrāma-śily, mramorové oblázky. Na každém z nich je zvrchu i zespodu vidět kruhy podobné pupku.

Význam

Śālagrāma-śilā jsou oblázky, jež vypadají jako kameny s kruhy vyznačenými nahoře i dole. Lze je nalézt v řece zvané Gaṇḍakī-nadī. Každé místo, kterým vody této řeky protékají, se okamžitě posvětí.

5.7.11

Verš

tasmin vāva kila sa ekalaḥ pulahāśramopavane vividha-kusuma-kisalaya-tulasikāmbubhiḥ kanda-mūla-phalopahāraiś ca samīhamāno bhagavata ārādhanaṁ vivikta uparata-viṣayābhilāṣa upabhṛtopaśamaḥ parāṁ nirvṛtim avāpa.

Synonyma

tasmin — v tom āśramu; vāva kila — vskutku; saḥ — Bharata Mahārāja; ekalaḥ — sám, jediný; pulaha-āśrama-upavane — v zahradách Pulaha-āśramu; vividha-kusuma-kisalaya-tulasikā-ambubhiḥ — s různými květy, větévkami a lístky tulasī, jakož i vodou; kanda-mūla-phala-upahāraiḥ — obětováním hlíz, kořenů a plodů; ca — a; samīhamānaḥ — vykonával; bhagavataḥ — Nejvyšší Osobnosti Božství; ārādhanam — uctívání; viviktaḥ — očištěný; uparata — oproštěný od; viṣaya-abhilāṣaḥ — touha po hmotném smyslovém požitku; upabhṛta — zvyšoval; upaśamaḥ — vyrovnanost; parām — transcendentální; nirvṛtim — spokojenost; avāpa — získal.

Překlad

Mahārāja Bharata žil sám v zahradách Pulaha-āśramu a sbíral různé květy, větévky a lístky tulasī. Přinášel také vodu z řeky Gaṇḍakī a různé plody, kořeny a hlízy. To vše obětoval Nejvyšší Osobnosti Božství, Vāsudevovi, a byl spokojený tím, že Ho uctíval. Jeho srdce se tak zbavilo veškerého znečištění a neměl sebemenší touhu po hmotném požitku—všechny jeho hmotné touhy zanikly. V tomto vyrovnaném stavu cítil naprostou spokojenost a plně se věnoval oddané službě.

Význam

Každý hledá klid mysli. Ten lze však získat jedině tehdy, když je člověk zcela prostý touhy po hmotném uspokojování smyslů a zaměstnaný oddanou službou Pánu. Bhagavad-gītā (9.26) uvádí: patraṁ puṣpaṁ phalaṁ toyaṁ yo me bhaktyā prayacchati. Uctívání Pána není vůbec nákladné. Lze Mu obětovat lístek, květ, nějaké ovoce a trochu vody. Jsou-li tyto věci nabízeny s láskou a oddaností, Nejvyšší Pán je přijme. Tak se může člověk zbavit hmotných tužeb. Dokud si bude hmotné touhy udržovat, nemůže být šťastný. Jakmile se však zaměstná oddanou službou Pánu, jeho mysl se očistí od všech hmotných tužeb a dostaví se plná spokojenost.

sa vai puṁsāṁ paro dharmo
yato bhaktir adhokṣaje
ahaituky apratihatā
yayātmā suprasīdati

vāsudeve bhagavati
bhakti-yogaḥ prayojitaḥ
janayaty āśu vairāgyaṁ
jñānaṁ ca yad ahaitukam

“Vrcholná činnost (dharma) pro celé lidstvo je ta, která vede k dosažení láskyplné oddané služby transcendentálnímu Pánu. Aby tato oddaná služba plně uspokojila vlastní já, musí být nemotivovaná a nepřerušovaná. Prokazováním oddané služby Osobnosti Božství, Śrī Kṛṣṇovi, získává člověk okamžitě bezpříčinné poznání a odpoutanost od světa.” (Bhāg. 1.2.6-7)

To jsou pokyny Śrīmad-Bhāgavatamu, nejvyššího védského písma. Člověk možná není schopen jít do Pulaha-āśramu, ale ať už je kdekoliv, může být šťastný a oddaně sloužit Pánu výše uvedenými metodami.

5.7.12

Verš

tayettham avirata-puruṣa-paricaryayā bhagavati pravardhamānā-nurāga-bhara-druta-hṛdaya-śaithilyaḥ praharṣa-vegenātmany udbhidyamāna-roma-pulaka-kulaka autkaṇṭhya-pravṛtta-praṇaya-bāṣpa-niruddhāvaloka-nayana evaṁ nija-ramaṇāruṇa-caraṇāravindānudhyāna-paricita-bhakti-yogena paripluta-paramāhlāda-gambhīra-hṛdaya-hradāvagāḍha-dhiṣaṇas tām api kriyamāṇāṁ bhagavat-saparyāṁ na sasmāra.

Synonyma

tayā — tou; ittham — takto; avirata — neustálou; puruṣa — Nejvyššímu Pánu; paricaryayā — službou; bhagavati — k Nejvyšší Osobnosti Božství; pravardhamāna — neustálý vzrůst; anurāga — připoutanosti; bhara — břemenem; druta — tající; hṛdaya — srdce; śaithilyaḥ — nedbalost; praharṣa-vegena — silou transcendentální extáze; ātmani — na jeho těle; udbhidyamāna-roma-pulaka-kulakaḥ — zježení chlupů; autkaṇṭhya — kvůli intenzívní touze; pravṛtta — které nastalo; praṇaya-bāṣpa-niruddha-avaloka-nayanaḥ — vehnání do očí slz lásky, které brání pohledu; evam — takto; nija-ramaṇa-aruṇa-caraṇa-aravinda — o načervenalých lotosových nohách Pána; anudhyāna — meditací; paricita — zvyšoval; bhakti-yogena — díky oddané službě; paripluta — šířící se všude; parama — nejvyšší; āhlāda — duchovní blaženosti; gambhīra — velmi hluboké; hṛdaya-hrada — v srdci, které je přirovnáno k jezeru; avagāḍha — ponořená; dhiṣaṇaḥ — jehož inteligence; tām — to; api — ačkoliv; kriyamāṇām — vykonávání; bhagavat — Nejvyšší Osobnosti Božství; saparyām — uctívání; na — ne; sasmāra — pamatoval.

Překlad

Tak tento vznešený oddaný, Mahārāja Bharata, neustále oddaně sloužil Pánu. Jeho láska k Vāsudevovi, Kṛṣṇovi, přirozeně čím dál více rostla a jeho srdce tálo. V důsledku toho postupně ztrácel veškerou připoutanost k usměrňujícím povinnostem. Chlupy se mu ježily a tělo projevovalo všechny příznaky extáze. Slzy mu tekly z očí tak, že nic neviděl. V tomto stavu neustále meditoval o načervenalých lotosových nohách Pána. Jeho srdce, které připomínalo jezero, bylo tehdy plné vody extatické lásky a s myslí ponořenou do tohoto jezera dokonce zapomněl na usměrněnou službu Pánu.

Význam

Na těle toho, kdo je skutečně pokročilý v extatické lásce ke Kṛṣṇovi, se projevuje osm transcendentálních příznaků prozrazujících blaženost. Jsou to příznaky dokonalosti pocházející z láskyplné služby Nejvyšší Osobnosti Božství. Jelikož byl Mahārāja Bharata neustále zaměstnaný oddanou službou, jeho tělo projevovalo všechny příznaky extatické lásky.

5.7.13

Verš

itthaṁ dhṛta-bhagavad-vrata aiṇeyājina-vāsasānusavanābhiṣekārdra-kapiśa-kuṭila-jaṭā-kalāpena ca virocamānaḥ sūryarcā bhagavantaṁ hiraṇmayaṁ puruṣam ujjihāne sūrya-maṇḍale ’bhyupatiṣṭhann etad u hovāca.

Synonyma

ittham — tak; dhṛta-bhagavat-vrataḥ — složil slib sloužit Nejvyšší Osobnosti Božství; aiṇeya-ajina-vāsasa — s oděvem z jelení kůže; anusavana — třikrát denně; abhiṣeka — koupelí; ardra — mokrých; kapiśa — žlutohnědých; kuṭila-jaṭā — kadeřavých a spletených vlasů; kalāpena — spoustou; ca — a; virocamānaḥ — nádherně ozdoben; sūryarcā — védskými hymny pro uctívání expanze Nārāyaṇa sídlící uvnitř Slunce; bhagavantam — Nejvyšší Osobnosti Božství; hiraṇmayam — Pánu, Jehož pleť má barvu zlata; puruṣam — Nejvyšší Osobnost Božství; ujjihāne — při východu; sūrya-maṇḍale — slunce; abhyupatiṣṭhan — uctíval; etat — toto; u ha — jistě; uvāca — recitoval.

Překlad

Mahārāja Bharata vypadal velice krásně. Měl spoustu kadeřavých vlasů, které byly mokré od toho, jak se třikrát denně koupal. Byl oblečený v jelení kůži a věnoval se uctívání Pána Nārāyaṇa, Jehož tělo tvoří zlatá záře a Jenž sídlí uvnitř Slunce. Uctíval Ho zpěvem hymnů uvedených v Ṛg Vedě a při východu slunce recitoval následující verš.

Význam

Vládnoucím Božstvem uvnitř Slunce je Hiraṇmaya, Pán Nārāyaṇa. Pro Jeho uctívání se používá Gāyatrī mantra: oṁ bhūr bhuvaḥ svaḥ tat savitur vareṇyaṁ bhargo devasya dhīmahi. Je uctíván také dalšími hymny, které uvádí Ṛg Veda; například hymnem dhyeyaḥ sadā savitṛ-maṇḍala-madhya-vartī. Uvnitř Slunce sídlí Pán Nārāyaṇa, Jehož pleť má barvu zlata.

5.7.14

Verš

paro-rajaḥ savitur jāta-vedo
devasya bhargo manasedaṁ jajāna
suretasādaḥ punar āviśya caṣṭe
haṁsaṁ gṛdhrāṇaṁ nṛṣad-riṅgirām imaḥ

Synonyma

paraḥ-rajaḥ — nad kvalitou vášně (v čisté kvalitě dobra); savituḥ — toho, kdo osvětluje celý vesmír; jāta-vedaḥ — čímž jsou splněny všechny touhy oddaného; devasya — Pána; bhargaḥ — vlastní záře; manasā — pouhým rozjímáním; idam — tento vesmír; jajāna — stvořil; su-retasā — duchovní energií; adaḥ — tento stvořený svět; punaḥ — znovu; āviśya — vstoupil; caṣṭe — dohlíží či udržuje; haṁsam — živá bytost; gṛdhrāṇam — toužící po hmotném požitku; nṛṣat — inteligenci; riṅgirām — tomu, kdo uvádí do pohybu; imaḥ — klaním se.

Překlad

“Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, se nachází v čisté kvalitě dobra. Osvětluje celý vesmír a Svým oddaným udílí veškerá požehnání. Stvořil tento vesmír ze Své vlastní duchovní energie, na základě Své touhy do něho vstoupil jako Nadduše a prostřednictvím Svých různých energií udržuje všechny živé bytosti, které touží po hmotném požitku. Uctivě se klaním Pánovi, Jenž je dárcem inteligence.”

Význam

Vládnoucím Božstvem Slunce je další expanze Nārāyaṇa, Jež osvětluje celý vesmír. Pán vstupuje do srdcí všech živých bytostí jako Nadduše, dává jim inteligenci a plní jejich hmotné touhy. To rovněž potvrzuje Bhagavad-gītā: sarvasya cāhaṁ hṛdi sanniviṣṭaḥ — “Sídlím v srdci každého.” (Bg. 15.15)

Nejvyšší Osobnost Božství ve Svém aspektu Nadduše vstupuje do srdcí všech živých bytostí. Brahma-saṁhitā (5.35) uvádí: aṇḍāntara-stha-paramāṇu-cayāntara-stham — “Vstupuje do vesmíru i do atomu.” V Ṛg Vedě je vládnoucí Božstvo Slunce uctíváno touto mantrou: dhyeyaḥ sadā savitṛ-maṇḍala-madhya-vartī nārāyaṇaḥ sarasijāsana-sanniviṣṭaḥ. Nārāyaṇa sedí na Svém lotosovém květu uvnitř Slunce. Každá živá bytost má recitací této mantry přijmout útočiště u Nārāyaṇa, jakmile začne slunce vycházet. Podle moderních vědců spočívá hmotný svět na sluneční záři; díky ní obíhají všechny planety a roste vegetace. Máme také informace, že růstu bylin a rostlin napomáhá měsíční svit. Nārāyaṇa sídlící uvnitř Slunce ve skutečnosti udržuje celý vesmír, a proto je Ho třeba uctívat Gāyatrī mantrou nebo Ṛg mantrou.

Takto končí Bhaktivedantovy výklady k sedmé kapitole pátého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Činnosti krále Bharaty”.

KAPITOLA OSMÁ

Popis charakteru Bharaty Mahārāje

5.8.1

Verš

śrī-śuka uvāca
ekadā tu mahā-nadyāṁ kṛtābhiṣeka-naiyamikāvaśyako brahmākṣaram abhigṛṇāno muhūrta-trayam udakānta upaviveśa.

Synonyma

śrī-śukaḥ uvāca — Śrī Śukadeva Gosvāmī řekl; ekadā — jednou; tu — ale; mahā-nadyām — ve velké řece zvané Gaṇḍakī; kṛta-abhiṣeka-naiyamika-avaśyakaḥ — když se vykoupal po ukončení svých každodenních vnějších povinností, jako je kálení, močení a čištění zubů; brahma-akṣaram — praṇava-mantru (oṁ); abhigṛṇānaḥ — pronášel; muhūrta-trayam — na tři minuty; udaka-ante — na břeh řeky; upaviveśa — usedl.

Překlad

Śrī Śukadeva Gosvāmī pokračoval: Můj milý králi, jednoho dne, když Mahārāja Bharata ukončil své ranní povinnosti — vyprázdnil se, vymočil a vykoupal — usedl na několik minut na břeh řeky Gaṇḍakī a začal pronášet svou mantru, počínaje oṁkārou.

5.8.2

Verš

tatra tadā rājan hariṇī pipāsayā jalāśayābhyāśam ekaivopajagāma.

Synonyma

tatra — na břeh řeky; tadā — tehdy; rājan — ó králi; hariṇī — laň; pipāsayā — z žízně; jalāśaya-abhyāśam — poblíž řeky; eka — jedna; eva — jistě; upajagāma — přišla.

Překlad

Ó králi, zatímco Bharata Mahārāja seděl na břehu oné řeky, přišla se tam napít laň, která měla velikou žízeň.

5.8.3

Verš

tayā pepīyamāna udake tāvad evāvidūreṇa nadato mṛga-pater unnādo loka-bhayaṅkara udapatat.

Synonyma

tayā — laní; pepīyamāne — pitá s velkým uspokojením; udake — voda; tāvat eva — přesně v tu chvíli; avidūreṇa — velice blízko; nadataḥ — řev; mṛga-pateḥ — jednoho lva; unnādaḥ — hromový zvuk; loka-bhayam-kara — nahánějící hrůzu všem živým bytostem; udapatat — ozval se.

Překlad

Když laň spokojeně pila, v blízkosti hlasitě zařval lev, a nahnal tak hrůzu všem živým bytostem. Také laň to slyšela.

5.8.4

Verš

tam upaśrutya sā mṛga-vadhūḥ prakṛti-viklavā cakita-nirīkṣaṇā sutarām api hari-bhayābhiniveśa-vyagra-hṛdayā pāriplava-dṛṣṭir agata-tṛṣā bhayāt sahasaivoccakrāma.

Synonyma

tam upaśrutya — když slyšela ten hromový zvuk; sā — ta; mṛga-vadhūḥ — laň; prakṛti-viklavā — která má od přírody neustálý strach, že ji někdo zabije; cakita-nirīkṣaṇā — s neklidnýma očima; sutarām api — téměř okamžitě; hari — lva; bhaya — strachu; abhiniveśa — příchodem; vyagra-hṛdayā — jejíž mysl byla vzrušená; pāriplava-dṛṣṭiḥ — jejíž oči těkaly z místa na místo; agata-tṛṣā — aniž by plně uhasila svou žízeň; bhayāt — ze strachu; sahasā — náhle; eva — jistě; uccakrāma — zdolala řeku.

Překlad

Laň měla od přírody neustálý strach, že ji někdo zabije, a nedůvěřivě se rozhlížela kolem. Když slyšela hromový řev lva, velice ji to znepokojilo. Její neklidné oči těkaly z místa na místo, a přestože ještě plně neuhasila svou žízeň, náhle skočila přes řeku.

5.8.5

Verš

tasyā utpatantyā antarvatnyā uru-bhayāvagalito yoni-nirgato garbhaḥ srotasi nipapāta.

Synonyma

tasyāḥ — toho; utpatantyāḥ — prudce skočila; antarvatnyāḥ — s plným lůnem; uru-bhaya — následkem velkého strachu; avagalitaḥ — vyklouzl; yoni-nirgataḥ — vypadl z lůna; garbhaḥ — potomek; srotasi — do plynoucích vod; nipapāta — spadl.

Překlad

Laň byla březí, a když ze strachu skočila, koloušek jí vypadl z lůna do plynoucích vod řeky.

Význam

Prožívá-li žena nějaké extatické pocity nebo strach, hrozí velké nebezpečí, že potratí. Těhotné ženy by proto měly být všech těchto vnějších vlivů ušetřeny.

5.8.6

Verš

tat-prasavotsarpaṇa-bhaya-khedāturā sva-gaṇena viyujyamānā kasyāñcid daryāṁ kṛṣṇa-sārasatī nipapātātha ca mamāra.

Synonyma

tat-prasava — z jeho předčasného porodu; utsarpaṇa — z překonání řeky; bhaya — a ze strachu; kheda — vyčerpáním; āturā — soužená; sva-gaṇena — od jeleního stáda; viyujyamānā — odloučená; kasyāñcit — v nějaké; daryām — jeskyni v hoře; kṛṣṇa-sārasatī — černá laň; nipapāta — padla; atha — proto; ca — a; mamāra — zemřela.

Překlad

Černá laň, která dosáhla druhého břehu řeky, trpěla následkem odloučení od svého stáda a potratu kolouška. Padla na zem v jeskyni a namístě zemřela.

5.8.7

Verš

taṁ tv eṇa-kuṇakaṁ kṛpaṇaṁ srotasānūhyamānam abhivīkṣyāpaviddhaṁ bandhur ivānukampayā rājarṣir bharata ādāya mṛta-mātaram ity āśrama-padam anayat.

Synonyma

tam — toho; tu — ale; eṇa-kuṇakam — kolouška; kṛpaṇam — bezmocného; srotasā — na vlnách; anūhyamānam — který plul; abhivīkṣya — když viděl; apaviddham — odloučeného od svých bližních; bandhuḥ iva — jako přítel; anukampayā — se soucitem; rāja-ṛṣiḥ bharataḥ — velký, svatý král Bharata; ādāya — vzal; mṛta-mātaram — který ztratil svou matku; iti — takto uvažoval; āśrama-padam — do āśramu; anayat — přinesl.

Překlad

Velký král Bharata seděl na břehu a viděl malého kolouška, který přišel o matku, jak ho unáší řeka. Tento pohled ho naplnil soucitem. Jako upřímný přítel vytáhl novorozeného kolouška z vln, a jelikož věděl, že je to sirotek, přinesl ho do svého āśramu.

Význam

Zákony přírody fungují subtilním, nám neznámým způsobem. Mahārāja Bharata byl velký král, který byl velmi pokročilý v oddané službě. Téměř dosáhl úrovně láskyplné služby Nejvyššímu Pánu, ale dokonce i z tohoto postavení mohl poklesnout na hmotnou úroveň. Bhagavad-gītā nás proto upozorňuje:

yaṁ hi na vyathayanty ete
puruṣaṁ puruṣarṣabha
sama-duḥkha-sukhaṁ dhīraṁ
so 'mṛtatvāya kalpate

“Ó nejlepší z lidí (Arjuno), ten, koho nerozruší štěstí ani neštěstí a kdo zůstává za všech okolností klidný, je nepochybně hoden osvobození.” (Bg. 2.15)

Při usilování o duchovní záchranu a vysvobození z hmotného otroctví je třeba velké obezřelosti, neboť i malý nedostatek může způsobit, že znovu poklesneme do hmotné existence. Studiem činností Mahārāje Bharaty se můžeme naučit umění, jak se zcela zbavit veškeré hmotné připoutanosti. V dalších verších bude vyjeveno, že Bharata Mahārāja musel kvůli přehnanému soucitu s tímto malým jelínkem přijmout tělo jelena. Soucit bychom měli projevovat tím způsobem, že budeme pomáhat druhým k vzestupu z hmotné úrovně na duchovní; jinak se nám může kdykoliv stát, že náš duchovní pokrok bude pozastaven a poklesneme na hmotnou úroveň. Soucit Mahārāje Bharaty s kolouškem byl počátkem jeho pádu do hmotného světa.

5.8.8

Verš

tasya ha vā eṇa-kuṇaka uccair etasmin kṛta-nijābhimānasyāhar-ahas tat-poṣaṇa-pālana-lālana-prīṇanānudhyānenātma-niyamāḥ saha-yamāḥ puruṣa-paricaryādaya ekaikaśaḥ katipayenāhar-gaṇena viyujyamānāḥ kila sarva evodavasan.

Synonyma

tasya — toho krále; ha vā — vskutku; eṇa-kuṇake — v kolouškovi; uccaiḥ — velice; etasmin — v tomto; kṛta-nija-abhimānasya — který pojímal kolouška jako svého vlastního syna; ahaḥ-ahaḥ — každý den; tat-poṣaṇa — udržoval kolouška; pālana — chránil před nebezpečím; lālana — vychovával ho nebo mu projevoval svou lásku polibky atd.; prīṇana — s láskou se s ním mazlil; anudhyānena — takovou připoutaností; ātma-niyamāḥ — jeho osobní činnosti co se týče péče o vlastní tělo; saha-yamāḥ — s jeho duchovními povinnostmi, jako je nenásilí, snášenlivost a jednoduchost; puruṣa-paricaryā-ādayaḥ — uctívání Nejvyšší Osobnosti Božství a vykonávání dalších povinností; eka-ekaśaḥ — každý den; katipayena — pouze s několika; ahaḥ-gaṇena — dny času; viyujyamānāḥ — zanechané; kila — vskutku; sarve — všechny; eva — jistě; udavasan — bylo zničené.

Překlad

Mahārāja Bharata si postupem času kolouška velice zamiloval. Vychovával ho, krmil ho trávou a vždy starostlivě zajišťoval jeho ochranu před útoky tygrů a jiných zvířat. Hladil ho, když ho něco svědilo, a tímto způsobem se neustále snažil pečovat o jeho pohodlí. Občas ho také z lásky políbil. Takto připoutaný k vychovávání jelínka zapomněl na pravidla a usměrnění určená pro rozvoj duchovního života a postupně zapomínal uctívat Nejvyšší Osobnost Božství. Během několika dní zapomněl na vše, co se týkalo jeho duchovního pokroku.

Význam

Z tohoto popisu plyne, jak musíme být při vykonávání svých duchovních povinností opatrní — pečlivě dodržovat pravidla a usměrnění a pravidelně zpívat Hare Kṛṣṇa mahā-mantru. Zanedbáme-li tyto činnosti, nakonec poklesneme. Musíme vstávat časně ráno, vykoupat se, zúčastnit se maṅgala-ārati, uctívat Božstva, zpívat Hare Kṛṣṇa mantru, studovat védskou literaturu a dodržovat pravidla předepsaná ācāryi a duchovním mistrem. Pokud se od tohoto procesu odchýlíme, můžeme poklesnout i z vysoce pokročilého postavení. Bhagavad-gītā (18.5) uvádí:

yajña-dāna-tapaḥ-karma
na tyājyaṁ kāryam eva tat
yajño dānaṁ tapaś caiva
pāvanāni manīṣiṇām

“Vykonávání obětí, rozdávání milodarů a podstupování askeze jsou činnosti, kterých se člověk nemá nikdy zříkat — naopak je musí vždy vykonávat. Pomocí obětí, dobročinnosti a askeze se očišťují dokonce i velké duše.” Ani ten, kdo je ve stavu odříkání, nemá nikdy zanechat dodržování usměrňujících zásad. Měl by uctívat Božstvo a věnovat svůj čas a život službě Kṛṣṇovi. Musí také pokračovat v dodržování pravidel a usměrnění platných pro askezi. Těchto věcí se nelze zříci. Člověk se nemá považovat za velice pokročilého jen proto, že přijal sannyās. V zájmu svého duchovního pokroku by měl pečlivě studovat činnosti Bharaty Mahārāje.

5.8.9

Verš

aho batāyaṁ hariṇa-kuṇakaḥ kṛpaṇa īśvara-ratha-caraṇa-paribhramaṇa-rayeṇa sva-gaṇa-suhṛd-bandhubhyaḥ parivarjitaḥ śaraṇaṁ ca mopasādito mām eva mātā-pitarau bhrātṛ-jñātīn yauthikāṁś caivopeyāya nānyaṁ kañcana veda mayy ati-visrabdhaś cāta eva mayā mat-parāyaṇasya poṣaṇa-pālana-prīṇana-lālanam anasūyunānuṣṭheyaṁ śaraṇyopekṣā-doṣa-viduṣā.

Synonyma

aho bata — běda; ayam — tento; hariṇa-kuṇakaḥ — koloušek; kṛpaṇaḥ — bezmocný; īśvara-ratha-caraṇa-paribhramaṇa-rayeṇa — vlivem otáčení času, prostředníka Nejvyššího Pána, který je přirovnáván ke kolu Jeho vozu; sva-gaṇa — své blízké; suhṛt — a přátele; bandhubhyaḥ — příbuzné; parivarjitaḥ — připravený o; śaraṇam — jako útočiště; ca — a; mā — mě; upasāditaḥ — získal; mām — mě; eva — jenom; mātā-pitarau — otec a matka; bhrātṛ-jñātīn — bratři a příbuzní; yauthikān — patřící ke stádu; ca — také; eva — jistě; upeyāya — dostal; na — ne; anyam — někoho jiného; kañcana — nějakou osobu; veda — zná; mayi — ve mně; ati — velikou; visrabdhaḥ — má důvěru; ca — a; ataḥ eva — proto; mayā — mnou; mat-parāyaṇasya — toho, kdo na mně tolik závisí; poṣaṇa-pālana-prīṇana-lālanam — výchova, opatrování, mazlení se a ochrana; anasūyunā — který jsem prostý zášti; anuṣṭheyam — nutné vykonávat; śaraṇya — toho, kdo přijal útočiště; upekṣā — zanedbání; doṣa-viduṣā — kdo zná chybu.

Překlad

Velký král Mahārāja Bharata začal uvažovat: Běda, tento bezmocný koloušek nyní vlivem času, prostředníka Nejvyšší Osobnosti Božství, ztratil své příbuzné a přátele a přijal útočiště u mne. Nezná nikoho než mě — stal jsem se jeho otcem, matkou, bratrem a příbuznými. Právě takto uvažuje a má ve mne plnou důvěru. Zná jen mě — proto nesmím být sobecký a myslet si, že kvůli jelínkovi bude zničeno mé osobní blaho. Měl bych ho vychovat, chránit, uspokojovat a hladit. Jak ho mohu zanedbat, když se ke mně uchýlil? I když narušuje můj duchovní život, jsem si vědom toho, že bezmocnou osobu, která vyhledá útočiště, nelze přehlížet. To by byla velká chyba.

Význam

Ten, kdo je pokročilý v duchovním vědomí neboli vědomí Kṛṣṇy, má přirozeně velký soucit se všemi živými bytostmi, které trpí v hmotném světě. Taková osoba přirozeně myslí na utrpení všech lidí. Pokud však člověk neví o hmotném utrpení pokleslých duší a cítí účast co se týče tělesného pohodlí — jak tomu bylo v případě Bharaty Mahārāje—pak takový soucit způsobí jeho vlastní pád. Pokud někdo skutečně soucítí s pokleslým, trpícím lidstvem, měl by se snažit lidi povznést z hmotného vědomí k duchovnímu. Bharata Mahārāja byl k jelínkovi velice soucitný, ale zapomněl, že ho nemůže povznést k duchovnímu vědomí, protože jelínek je koneckonců pouhé zvíře. Pro Bharatu Mahārāje bylo velice nebezpečné obětovat všechny usměrňující zásady jen tomu, aby pečoval o zvíře. Je třeba následovat principy dané v Bhagavad-gītě: yaṁ hi na vyathayanty ete puruṣaṁ puruṣarṣabha. Co se týče hmotného těla, nemůžeme udělat pro nikoho vůbec nic. Jestliže však sami následujeme usměrňující pravidla, můžeme milostí Kṛṣṇy povznést druhého k duchovnímu vědomí. Vzdáme-li se svých vlastních duchovních činností a začneme se starat pouze o tělesné pohodlí druhých, dostaneme se do nebezpečné situace.

5.8.10

Verš

nūnaṁ hy āryāḥ sādhava upaśama-śīlāḥ kṛpaṇa-suhṛda evaṁ-vidhārthe svārthān api gurutarān upekṣante.

Synonyma

nūnam — vskutku; hi — jistě; āryāḥ — ti, kdo jsou civilizovaní; sādhavaḥ — světci; upaśama-śīlāḥ — i když zcela v životním stavu odříkání; kṛpaṇa-suhṛdaḥ — přátelé bezmocných; evaṁ-vidha-arthe — jednat podle takových zásad; sva-arthān api — i když své osobní zájmy; guru-tarān — velice důležité; upekṣante — zanedbá.

Překlad

I ten, kdo je ve stavu odříkání, cítí nepochybně účast s trpícími živými bytostmi, je-li pokročilý. Člověk by měl jistě zanedbat své osobní zájmy — i když mohou být velice důležité — aby chránil toho, kdo se odevzdal.

Význam

Māyā je velice silná. Ve jménu dobročinnosti, lidumilství a komunismu lidé soucítí s trpícím lidstvem na celém světě. Dobrodinci a lidumilové si neuvědomují, že hmotné podmínky lidí není možné zlepšit. Ty jsou již dané vyšším řízením podle osobní karmy a nelze je změnit. Jediné, co můžeme udělat pro trpící bytosti dobrého, je snažit se je povznést k duchovnímu vědomí. Hmotné pohodlí nelze zvětšovat ani zmenšovat. Ve Śrīmad-Bhāgavatamu (1.5.18) je proto řečeno: tal labhyate duḥkhavad anyataḥ sukham — “Hmotné štěstí přichází samočinně a nezávisí na našem úsilí, stejně jako utrpení.” Hmotné štěstí a bolesti můžeme získat bez jakékoliv námahy. S hmotnými činnostmi bychom si neměli dělat starosti. Je-li někdo skutečně soucitný či schopný činit dobro pro druhé, měl by se snažit povznést lidi k vědomí Kṛṣṇy. Milostí Pána tak bude každý dělat duchovní pokrok. Bharata Mahārāja jednal uvedeným způsobem pro naše poučení. Měli bychom být velice opatrní, abychom se nenechali svést takzvanými veřejně prospěšnými činnostmi vykonávanými na tělesné úrovni. Za žádnou cenu bychom se neměli vzdát svého zájmu, kterým je dosažení přízně Pána Viṣṇua. Lidé to obvykle nevědí, nebo na to zapomínají. Obětují svůj původní zájem — dosáhnout Viṣṇuovy přízně — a zabývají se filantropickými činnostmi zaměřenými na tělesné pohodlí.

5.8.11

Verš

iti kṛtānuṣaṅga āsana-śayanāṭana-snānāśanādiṣu saha mṛga-jahunā snehānubaddha-hṛdaya āsīt.

Synonyma

iti — takto; kṛta-anuṣaṅgaḥ — jelikož vyvinul připoutanost; āsana — seděl; śayana — ležel; aṭana — procházel se; snāna — koupal se; āśana-ādiṣu — když jedl a podobně; saha mṛga-jahunā — s kolouškem; sneha-anubaddha — uchvácené láskou; hṛdayaḥ — jeho srdce; āsīt — stalo se.

Překlad

Mahārāja Bharata byl k jelínkovi připoutaný. Uléhal s ním, chodil s ním na procházky, koupal se s ním, a dokonce s ním i jedl. Jeho srdce tak bylo k jelínkovi poutáno láskou.

5.8.12

Verš

kuśa-kusuma-samit-palāśa-phala-mūlodakāny āhariṣyamāṇo vṛkasālā-vṛkādibhyo bhayam āśaṁsamāno yadā saha hariṇa-kuṇakena vanaṁ samāviśati.

Synonyma

kuśa — druh trávy potřebný k obřadům; kusuma — květy; samit — palivové dřevo; palāśa — listy; phala-mūla — plody a kořeny; udakāni — a vodu; āhariṣyamāṇaḥ — když chtěl donést; vṛkasālā-vṛka — z vlků a psů; ādibhyaḥ — a dalších zvířat, například tygrů; bhayam — strach; āśaṁsamānaḥ — pochyboval; yadā — když; saha — s; hariṇa-kuṇakena — kolouškem; vanam — do lesa; samāviśati — vcházel.

Překlad

Když chtěl jít Mahārāja Bharata do lesa pro trávu kuśa, květy, dřevo, listy, plody, kořeny a vodu, bál se, aby psi, šakali, tygři či jiná dravá zvířata jelínka nezabili, a proto ho vždy bral s sebou.

Význam

Zde je popsáno, jak Mahārāja Bharata prohluboval svou lásku k jelínkovi. Dokonce i tak vznešená osobnost jako Bharata Mahārāja, který dosáhl láskyplného vztahu k Nejvyšší Osobnosti Božství, poklesl ze svého postavení kvůli náklonnosti k nějakému zvířeti. Proto musel — jak uvidíme později — v příštím životě přijmout tělo jelena. Jestliže tomu tak bylo v případě Bharaty Mahārāje, co lze říci o těch, kteří nejsou duchovně pokročilí a přilnuli ke kočkám a psům? Nezvětší-li znatelně svou lásku k Nejvyšší Osobnosti Božství, budou muset kvůli své lásce ke kočkám a psům v příštím životě přijmout právě takové tělesné podoby. Pokud neposílíme svou víru v Nejvyššího Pána, bude nás přitahovat mnoho jiných věcí. To je příčina našich hmotných pout.

5.8.13

Verš

pathiṣu ca mugdha-bhāvena tatra tatra viṣakta-mati-praṇaya-bhara-hṛdayaḥ kārpaṇyāt skandhenodvahati evam utsaṅga urasi cādhāyopalālayan mudaṁ paramām avāpa.

Synonyma

pathiṣu — na lesních cestách; ca — také; mugdha-bhāvena — dětinským chováním jelínka; tatra tatra — tu a tam; viṣakta-mati — jehož mysl byla příliš přitahovaná; praṇaya — láskou; bhara — zatížené; hṛdayaḥ — jehož srdce; kārpaṇyāt — z lásky; skandhena — na ramenou; udvahati — nosí; evam — takto; utsaṅge — někdy na klíně; urasi — na hrudi když spal; ca — také; ādhāya — nechával; upalālayan — mazlil se; mudam — potěšení; paramām — velké; avāpa — cítil.

Překlad

Když vešli do lesa, zvíře se svým dětinským chováním zdálo Mahārājovi Bharatovi velice přitažlivé. Z lásky dokonce nosil jelínka na ramenou. Jeho srdce bylo naplněné takovou láskou, že si jelínka někdy bral na klín nebo ho nechával ho spát na své hrudi. Mazlit se s ním mu působilo velké potěšení.

Význam

Mahārāja Bharata opustil svůj domov, manželku, děti, království a vše ostatní, aby v lese rozvíjel svůj duchovní život, ale následkem připoutanosti k bezvýznamnému ochočenému jelínkovi padl znovu za oběť hmotné náklonnosti. Jaký potom mělo význam, že se zřekl rodiny? Ten, kdo má vážný zájem o rozvoj duchovního života, si musí dávat velký pozor, aby neulpěl na ničem jiném než na Kṛṣṇovi. Někdy musíme v zájmu kázání vykonávat mnohé hmotné činnosti, ale měli bychom mít na paměti, že vše je určeno pro Kṛṣṇu. Budeme-li si to pamatovat, pak nebude hrozit, že by si nás hmotné činnosti podmanily.

5.8.14

Verš

kriyāyāṁ nirvartyamānāyām antarāle ’py utthāyotthāya yadainam abhicakṣīta tarhi vāva sa varṣa-patiḥ prakṛti-sthena manasā tasmā āśiṣa āśāste svasti stād vatsa te sarvata iti.

Synonyma

kriyāyām — uctívání Pána či vykonávání obřadů; nirvartyamānāyām — aniž by dokončil; antarāle — průběžně; api — ačkoliv; utthāya utthāya — opakovaně vstával; yadā — když; enam — kolouška; abhicakṣīta — viděl; tarhi vāva — tehdy; saḥ — on; varṣa-patiḥ — Mahārāja Bharata; prakṛti-sthena — šťastný; manasā — v mysli; tasmai — jemu; āśiṣaḥ āśāste — udělil požehnání; svasti — vše příznivé; stāt — nechť je; vatsa — ó můj milý koloušku; te — tobě; sarvataḥ — v každém ohledu; iti — takto.

Překlad

Když Mahārāja Bharata uctíval Pána nebo vykonával nějaký obřad, čas od času vstal, aniž dokončil své činnosti, a šel se podívat, kde jelínek je. Hledal ho, a když viděl, že mu nic neschází, byla jeho mysl a srdce spokojené a požehnal mu slovy: “Můj milý koloušku, kéž jsi po všech stránkách šťastný.”

Význam

Bharata Mahārāja byl k jelínkovi přitahovaný tak intenzívně, že se nedokázal soustředit na uctívání Pána či vykonávání svých obřadů. I když uctíval Božstvo, jeho mysl byla kvůli této nadměrné náklonnosti neklidná. Když se snažil meditovat, myslel jen na jelínka, kam asi odešel. Je-li naše mysl odvedena od uctívání, pak nám pouhé předvádění uctívání nepřinese žádný prospěch. Skutečnost, že Bharata Mahārāja musel čas od času vstávat a hledat jelínka, byla známkou toho, že poklesl z duchovní úrovně.

5.8.15

Verš

anyadā bhṛśam udvigna-manā naṣṭa-draviṇa iva kṛpaṇaḥ sakaruṇam ati-tarṣeṇa hariṇa-kuṇaka-viraha-vihvala-hṛdaya-santāpas tam evānuśocan kila kaśmalaṁ mahad abhirambhita iti hovāca.

Synonyma

anyadā — někdy (když kolouška neviděl); bhṛśam — velice; udvigna-manāḥ — jeho mysl plná úzkosti; naṣṭa-draviṇaḥ — který ztratil své bohatství; iva — jako; kṛpaṇaḥ — lakomý člověk; sa-karuṇam — žalostně; ati-tarṣeṇa — s velkou úzkostí; hariṇa-kuṇaka — od kolouška; viraha — odloučením; vihvala — vzrušený; hṛdaya — v mysli či srdci; santāpaḥ — jehož náklonnost; tam — na toho kolouška; eva — jen; anuśocan — neustále myslel; kila — jistě; kaśmalam — iluzi; mahat — velkou; abhirambhitaḥ — obdržel; iti — takto; ha — jistě; uvāca — pravil.

Překlad

Když Bharata Mahārāja někdy jelínka neviděl, jeho mysl to velmi rozrušilo. Začal se chovat jako lakomec, který je navýsost nešťastný ze ztráty svého nabytého bohatství. Když jelínek zmizel, krále to naplnilo úzkostí a v důsledku odloučení naříkal. Takto propadl iluzi a hovořil následovně.

Význam

Když chudý člověk ztratí nějaké peníze či zlato, ihned ho to velmi rozruší. I mysl Mahārāje Bharaty byla rozrušená, když neviděl jelínka. To je příklad toho, jak může být přeorientována připoutanost. Je-li naše připoutanost zaměřená na službu Pánu, děláme pokrok. Śrīla Rūpa Gosvāmī se modlil k Pánu, aby ho služba Jemu přitahovala stejně přirozeně, jako se navzájem přitahují mladí muži a mladé ženy. Śrī Caitanya Mahāprabhu projevil takovou připoutanost k Pánu, když skočil do moře nebo když v noci naříkal následkem odloučení. Je-li však naše připoutanost místo k Pánu nasměrovaná k hmotným věcem, poklesneme z duchovní úrovně.

5.8.16

Verš

api bata sa vai kṛpaṇa eṇa-bālako mṛta-hariṇī-suto ’ho mamānāryasya śaṭha-kirāta-mater akṛta-sukṛtasya kṛta-visrambha ātma-pratyayena tad avigaṇayan sujana ivāgamiṣyati.

Synonyma

api — vskutku; bata — běda; saḥ — ten koloušek; vai — jistě; kṛpaṇaḥ — zarmoucený; eṇa-bālakaḥ — jelení mládě; mṛta-hariṇī-sutaḥ — potomek mrtvé laně; aho — ó; mama — mě; anāryasya — s tím nejhorším chováním; śaṭha — podvodníka; kirāta — nebo necivilizovaného domorodce; mateḥ — jehož mysl je taková; akṛta-sukṛtasya — prostý zbožných činností; kṛta-visrambhaḥ — vložil všechnu důvěru; ātma-pratyayena — jelikož předpokládal, že jsem stejný jako on; tat avigaṇayan — aniž by myslel na všechny tyto věci; su-janaḥ iva — jako dokonalý ušlechtilý člověk; agamiṣyati — zda se znovu vrátí.

Překlad

Bharata Mahārāja uvažoval: Běda, jelínek je nyní bezmocný! Jsem teď velice nešťastný a má mysl je jako vychytralý lovec, neboť je neustále plná krutosti a sklonů podvádět. Tento jelínek ve mě vložil svou důvěru stejně, jako dobrý člověk, který přirozeně tíhne k náležitému chování, zapomene na darebáctví vychytralého přítele a začne mu důvěřovat. Vrátí se ke mně ještě ten jelínek a bude mi věřit, i když jsem dokázal, že si žádnou důvěru nezasloužím?

Význam

Bharata Mahārāja byl velice ušlechtilý a vznešený, a proto když se jelínek ztratil, pokládal se za neschopného a vyčítal si, že mu nedokázal poskytnout ochranu. Jelikož byl k němu tolik připoutaný, považoval ho za stejně ušlechtilého a vznešeného, jako byl on sám. Dle logiky ātmavan manyate jagat uvažuje každý o druhých podle toho, jaký je on sám. Mahārāja Bharata proto cítil, že ho jelínek opustil kvůli jeho nedbalosti a že se znovu vrátí, jelikož má ušlechtilé srdce.

5.8.17

Verš

api kṣemeṇāsminn āśramopavane śaṣpāṇi carantaṁ deva-guptaṁ drakṣyāmi.

Synonyma

api — kéž; kṣemeṇa — beze strachu díky nepřítomnosti tygrů a dalších zvířat; asmin — v této; āśrama-upavane — zahradě poustevny; śaṣpāṇi carantam — prochází se a spásá měkkou trávu; deva-guptam — pod ochranou polobohů; drakṣyāmi — uvidím.

Překlad

Běda, uvidím ještě jelínka pod ochranou Pána, jak se nebojí tygrů a dalších zvířat? Uvidím ho ještě procházet se po zahradě a spásat měkkou trávu?

Význam

Mahārāja Bharata si myslel, že zvíře bylo pod jeho ochranou nespokojené a opustilo ho, aby vyhledalo ochranu u polobohů. Přesto si však vroucně přál, aby ho znovu viděl ve svém āśramu, jak spásá měkkou trávu a nebojí se tygrů a dalších zvířat. Dokázal myslet jen na jelínka a na to, jak by ho bylo možné ochránit před vším nepříznivým. Z materialistického hlediska mohou být takové myšlenky chvályhodné, ale z duchovního hlediska král ve skutečnosti klesal ze svého vznešeného duchovního postavení a nadměrně se připoutával ke zvířeti. Kvůli této degradaci musel přijmout zvířecí tělo.

5.8.18

Verš

api ca na vṛkaḥ sālā-vṛko ’nyatamo vā naika-cara eka-caro vā bhak-ṣayati.

Synonyma

api ca — nebo; na — ne; vṛkaḥ — vlk; sālā-vṛkaḥ — pes; anyatamaḥ — kdokoliv z mnoha; vā — nebo; na-eka-caraḥ — prasata, která se drží pohromadě; eka-caraḥ — tygr, který se toulá sám; vā — nebo; bhakṣayati — žere (ubohého tvora).

Překlad

Já o tom nevím, ale možná už ho žere vlk, pes či kanci, kteří se drží pohromadě, nebo padl za oběť tygrovi, který se toulá sám.

Význam

Tygři se nikdy netoulají lesem ve skupinách — každý je sám. Lesní kanci se naopak drží pohromadě, stejně jako prasata, vlci a psi. Mahārāja Bharata si myslel, že jelínka zabilo některé z mnoha dravých lesních zvířat.

5.8.19

Verš

nimlocati ha bhagavān sakala-jagat-kṣemodayas trayy-ātmādyāpi mama na mṛga-vadhū-nyāsa āgacchati.

Synonyma

nimlocati — zapadá; ha — běda; bhagavān — Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, v zastoupení Slunce; sakala-jagat — celého vesmíru; kṣema-udayaḥ — který zlepšuje příznivé podmínky; trayī-ātmā — který sestává ze tří Ved; adya api — do této chvíle; mama — moje; na — ne; mṛga-vadhū-nyāsaḥ — toto jelení mládě, které mi svěřila jeho matka; āgacchati — vrátilo se.

Překlad

Běda, když slunce vychází, začíná vše příznivé — ne však, bohužel, pro mě. Bůh Slunce je zosobněním Ved, ale já jsem se vzdálil všem védským zásadám. Bůh Slunce nyní zapadá, a to nebohé zvíře, které mi věřilo od doby, co mu zemřela matka, se stále nevrací.

Význam

Brahma-saṁhitā (5.52) popisuje slunce jako oko Nejvyšší Osobnosti Božství.

yac-cakṣur eṣa savitā sakala-grahāṇāṁ
rājā samasta-sura-mūrtir aśeṣa-tejāḥ
yasyājñayā bhramati sambhṛta-kāla-cakro
govindam ādi-puruṣaṁ tam ahaṁ bhajāmi

Při východu slunce má člověk pronášet védskou mantru, počínaje Gāyatrī. Slunce je symbolickým zastoupením oka Nejvyššího Pána. Mahārāja Bharata naříkal, že i když se slunce chystalo zapadnout, nic příznivého nenacházel, jelikož nebohé zvíře bylo stále pryč. Považoval se za nanejvýš nešťastného, neboť bez jelínka neviděl v přítomnosti slunce nic blahodárného.

5.8.20

Verš

api svid akṛta-sukṛtam āgatya māṁ sukhayiṣyati hariṇa-rāja-kumāro vividha-rucira-darśanīya-nija-mṛga-dāraka-vinodair asantoṣaṁ svānām apanudan.

Synonyma

api svit — zdali bude; akṛta-sukṛtam — kdo nikdy nevykonal žádné zbožné činnosti; āgatya — návrat; mām — ke mně; sukhayiṣyati — dá potěšení; hariṇa-rāja-kumāraḥ — jelínek, který byl jako princ, protože jsem se o něj staral jako o svého syna; vividha — různé; rucira — velice příjemné; darśanīya — na pohled; nija — vlastní; mṛga-dāraka — hodící se na kolouška; vinodaiḥ — příjemnými činnostmi; asantoṣam — neštěstí; svānām — svého druhu; apanudan — odežene.

Překlad

Ten jelínek je celý princ. Kdy se vrátí? Kdy zase projeví své činnosti, které jsou tak příjemné? Kdy ukonejší mé raněné srdce? Jistě jsem nikdy nevykonal nic zbožného, neboť jinak by se již musel vrátit.

Význam

Pod vlivem silné náklonnosti se král na malého jelínka díval jako na prince. Tomu se říká moha. Následkem úzkosti vyvolané jelínkovou nepřítomností oslovoval zvíře jako svého syna. Z lásky je možné kohokoliv oslovit jakkoliv.

5.8.21

Verš

kṣvelikāyāṁ māṁ mṛṣā-samādhināmīlita-dṛśaṁ prema-saṁrambheṇa cakita-cakita āgatya pṛṣad-aparuṣa-viṣāṇāgreṇa luṭhati.

Synonyma

kṣvelikāyām — když si hrál; mām — se mnou; mṛṣā — předstíraným; samādhinā — tranzem v meditaci; āmīlita-dṛśam — se zavřenýma očima; prema-saṁrambheṇa — kvůli hněvu pocházejícímu z lásky; cakita-cakitaḥ — se strachem; āgatya — přicházející; pṛṣat — jako kapky vody; aparuṣa — velice jemnými; viṣāṇa — rohů; agreṇa — špičkami; luṭhati — dotýká se mého těla.

Překlad

Běda, když si se mnou ten malý jelínek hrál a viděl, jak se zavřenýma očima předstírám meditaci, obcházel mě s hněvem vyvolaným láskou a bázlivě se mě dotýkal špičkami svých jemných rohů, které jsem cítil jako kapky vody.

Význam

Nyní král Bharata považuje svou meditaci za strojenou. Když meditoval, myslel ve skutečnosti na svého jelínka, a působilo mu velké potěšení, když do něho zvíře píchalo svými rohy. Král předstíral meditaci, ale ve skutečnosti myslel na jelínka, což nebylo nic jiného než příznak jeho pádu.

5.8.22

Verš

āsādita-haviṣi barhiṣi dūṣite mayopālabdho bhīta-bhītaḥ sapady uparata-rāsa ṛṣi-kumāravad avahita-karaṇa-kalāpa āste.

Synonyma

āsādita — položil; haviṣi — všechny předměty připravené k obětování; barhiṣi — na trávu kuśa; dūṣite — když znečistil; mayā upālabdhaḥ — ode mne pokáraný; bhīta-bhītaḥ — s velkým strachem; sapadi — okamžitě; uparata-rāsaḥ — přestal se svou hrou; ṛṣi-kumāravat — přesně jako syn nebo žák světce; avahita — zcela ovládnuté; karaṇa-kalāpaḥ — všechny smysly; āste — sedí.

Překlad

Když jsem položil všechny obětní předměty na trávu kuśa, hrající si jelínek se dotkl trávy svými zuby, a tím ji znečistil. Jakmile jsem ho pokáral a odstrčil, dostal ihned strach, usedl a znehybněl, přesně jako syn světce. Tak přestal se svou hrou.

Význam

Bharata Mahārāja neustále myslel na činnosti jelínka. Zapomínal, že taková meditace a rozptýlení pozornosti ničí vše, čeho dosáhl v duchovním životě.

5.8.23

Verš

kiṁ vā are ācaritaṁ tapas tapasvinyānayā yad iyam avaniḥ savinaya-kṛṣṇa-sāra-tanaya-tanutara-subhaga-śivatamākhara-khura-pada-paṅktibhir draviṇa-vidhurāturasya kṛpaṇasya mama draviṇa-padavīṁ sūcayanty ātmānaṁ ca sarvataḥ kṛta-kautukaṁ dvijānāṁ svargāpavarga-kāmānāṁ deva-yajanaṁ karoti.

Synonyma

kim vā — jaká; are — ó; ācaritam — praktikovaná; tapaḥ — askeze; tapasvinyā — nejšťastlivější; anayā — touto planetou Zemí; yat — jelikož; iyam — tato; avaniḥ — Země; sa-vinaya — velmi mírného a náležitého chování; kṛṣṇa-sāra-tanaya — kolouška černého jelena; tanutara — malé; subhaga — krásné; śiva-tama — nejpříznivější; akhara — jemné; khura — kopyt; pada-paṅktibhiḥ — řadou otisků; draviṇa-vidhura-āturasya — který je velmi zarmoucený následkem ztráty majetku; kṛpaṇasya — nanejvýš nešťastný tvor; mama — pro mě; draviṇa-padavīm — způsob, jak získat bohatství; sūcayanti — naznačují; ātmānam — její tělo; ca — a; sarvataḥ — ze všech stran; kṛta-kautukam — ozdobené; dvijānām — brāhmaṇů; svarga-apavarga-kāmānām — kteří touží po dosažení nebeských planet nebo po osvobození; deva-yajanam — místo pro obětování polobohům; karoti — činí.

Překlad

Poté, co Mahārāja Bharata takto hovořil jako šílenec, vstal a vyšel ven. Když na zemi viděl jelínkovy stopy, z lásky je začal velebit slovy: Ó nešťastný Bharato, tvá askeze je zanedbatelná ve srovnání s tou, kterou podstoupila planeta Země! Povrch této šťastlivé planety zdobí díky její tvrdé askezi jelínkovy stopy, jež jsou tak malé, krásné, příznivé a jemné! Jejich řada ukazuje osobě, jako jsem já, zarmoucené následkem ztráty jelínka, jak procházel lesem a jak mohu znovu získat své ztracené bohatství. Díky jeho stopám se tato země stala vhodným místem, kde mohou brāhmaṇové toužící po nebeských planetách či osvobození vykonávat oběti polobohům.

Význam

Je řečeno, že ten, kdo se přehnaně zaplete do láskyplných vztahů, zapomíná na sebe i na druhé. Rovněž zapomíná, jak má jednat a hovořit. Jednomu muži se narodil slepý syn, ale otec ho tak miloval, že mu dal jméno Padmalocana, “mající lotosové oči”. To je důsledek slepé lásky. Bharata Mahārāja se postupně propadal do takového stavu kvůli své hmotné lásce k jelínkovi. Smṛti-śāstra uvádí:

yasmin deśe mṛgaḥ kṛṣṇas
tasmin dharmānn ivodhata

“Území, na kterém lze spatřit stopy černého jelena, je vhodným místem pro vykonávání náboženských obřadů.”

5.8.24

Verš

api svid asau bhagavān uḍu-patir enaṁ mṛga-pati-bhayān mṛta-mātaraṁ mṛga-bālakaṁ svāśrama-paribhraṣṭam anukampayā kṛpaṇa-jana-vatsalaḥ paripāti.

Synonyma

api svit — je to možné; asau — ten; bhagavān — nanejvýš mocný; uḍu-patiḥ — měsíc; enam — tohoto; mṛga-pati-bhayāt — kvůli strachu ze lva; mṛta-mātaram — který ztratil matku; mṛga-bālakam — potomka jelena; sva-āśrama-paribhraṣṭam — který opustil svůj āśram a zatoulal se; anukampayā — ze soucitu; kṛpaṇa-jana-vatsalaḥ — (měsíc) který je velice laskavý k nešťastným lidem; paripāti — nyní ho chrání.

Překlad

Mahārāja Bharata i nadále mluvil jako šílený. Když nad hlavou zpozoroval temné skvrny na vycházejícím měsíci, které připomínaly jelínka, pravil: Je možné, že měsíc, který je tak laskavý k nešťastným lidem, je také laskavý k mému jelínkovi, o němž ví, že opustil domov, zatoulal se a osiřel? Poskytuje mu útočiště blízko sebe, aby ho ochránil před hrozivými útoky lva.

5.8.25

Verš

kiṁ vātmaja-viśleṣa-jvara-dava-dahana-śikhābhir upatapyamāna-hṛdaya-sthala-nalinīkaṁ mām upasṛta-mṛgī-tanayaṁ śiśira-śāntānurāga-guṇita-nija-vadana-salilāmṛtamaya-gabhastibhiḥ svadhayatīti ca.

Synonyma

kim vā — nebo je možné; ātma-ja — od syna; viśleṣa — kvůli odloučení; jvara — teplo; dava-dahana — lesního požáru; śikhābhiḥ — plameny; upatapyamāna — spalované; hṛdaya — srdce; sthala-nalinīkam — přirovnané k červenému lotosu; mām — na mě; upasṛta-mṛgī-tanayam — jemuž se potomek jelena tolik poddával; śiśira-śānta — tak klidná a chladná; anurāga — z lásky; guṇita — teče; nija-vadana-salila — voda z jeho úst; amṛta-maya — jako nektar; gabhastibhiḥ — měsíčními paprsky; svadhayati — dává mi potěšení; iti — takto; ca — a.

Překlad

Poté, co se Mahārāja Bharata zahleděl do měsíčního svitu, mluvil i nadále jako šílený: Potomek jelena se mi tolik poddával a byl mi tak drahý, že odloučení od něho cítím jako odloučení od vlastního syna. Horečka této odluky pálí tak, že trpím, jako kdyby mě zachvátil lesní požár. Mé srdce, které je jako červený lotos, nyní plane. Měsíc vidí mé soužení, a proto mě jistě polévá svým zářícím nektarem, stejně jako přítel smáčí vodou přítele, jenž má vysokou horečku. Tak mi měsíc přináší štěstí.

Význam

Podle ajurvédského léčení má na člověka s vysokou horečkou někdo vychrstnout vodu, kterou předtím kloktal. To horečku sníží. I když byl Bharata Mahārāja velice zarmoucený kvůli odloučení od svého takzvaného syna — jelínka — myslel si, že měsíc ho polévá kloktanou vodou ze svých úst, a snižuje tak jeho vysokou horečku, která ho spaluje následkem odluky od jelínka.

5.8.26

Verš

evam aghaṭamāna-manorathākula-hṛdayo mṛga-dārakābhāsena svārabdha-karmaṇā yogārambhaṇato vibhraṁśitaḥ sa yoga-tāpaso bhagavad-ārādhana-lakṣaṇāc ca katham itarathā jāty-antara eṇa-kuṇaka āsaṅgaḥ sākṣān niḥśreyasa-pratipakṣatayā prāk-parityakta-dustyaja-hṛdayābhijātasya tasyaivam antarāya-vihata-yogārambhaṇasya rājarṣer bharatasya tāvan mṛgārbhaka-poṣaṇa-pālana-prīṇana-lālanānuṣaṅgeṇāvigaṇayata ātmānam ahir ivākhu-bilaṁ duratikramaḥ kālaḥ karāla-rabhasa āpadyata.

Synonyma

evam — takto; aghaṭamāna — nemožné dosáhnout; manaḥ-ratha — touhami, které jsou jako vozy mysli; ākula — zarmoucené; hṛdayaḥ — jehož srdce; mṛga-dāraka-ābhāsena — připomínající potomka jelena; sva-ārabdha-karmaṇā — špatnými výsledky jeho neviditelných plodonosných činností; yoga-ārambhaṇataḥ — z praktikování yogy; vibhraṁśitaḥ — poklesl; saḥ — on (Mahārāja Bharata); yoga-tāpasaḥ — praktikování mystické yogy a askeze; bhagavat-ārādhana-lakṣaṇāt — z činností oddané služby Nejvyššímu Pánu, Osobnosti Božství; ca — a; katham — jak; itarathā — jinak; jāti-antare — jež patří k jinému životnímu druhu; eṇa-kuṇake — k tělu kolouška; āsaṅgaḥ — tolik láskyplné připoutanosti; sākṣāt — přímo; niḥśreyasa — pro dosažení konečného životního cíle; pratipakṣatayā — jsoucí překážkou; prāk — kdo dříve; parityakta — vzdal se; dustyaja — ačkoliv je velice těžké opustit; hṛdaya-abhijātasya — synů, zrozených z vlastního srdce; tasya — jeho; evam — takto; antarāya — touto překážkou; vihata — zahrazená; yoga-ārambhaṇasya — jehož cesta praktikování mystické yogy; rāja-ṛṣeḥ — velkého svatého krále; bharatasya — Mahārāje Bharaty; tāvat — takto; mṛga-arbhaka — potomek jelena; poṣaṇa — na udržování; pālana — na ochranu; prīṇana — na uspokojování; lālana — na mazlení se; anuṣaṅgeṇa — neustálým soustředěním; avigaṇayataḥ — zanedbával; ātmānam — vlastní duši; ahiḥ iva — jako had; ākhu-bilam — myší díra; duratikramaḥ — nepřekonatelná; kālaḥ — smrt, která přijde nakonec; karāla — hrozná; rabhasaḥ — s rychlostí; āpadyata — dospěla.

Překlad

Śukadeva Gosvāmī pokračoval: Můj milý králi, takto byl Bharata Mahārāja přemožen neovladatelnou touhou, která se projevila v podobě jelínka. Kvůli plodům svých minulých činů poklesl z úrovně praktikování mystické yogy, askeze a uctívání Nejvyšší Osobnosti Božství. Jak jinak než kvůli svému dřívějšímu plodonosnému jednání by mohl ulpět na jelínkovi poté, co opustil společnost vlastního syna a rodiny, jež považoval za překážky na cestě duchovního života? Jak mohl projevovat tolik nekontrolovatelné lásky k jelínkovi? To bylo nepochybně způsobeno jeho minulou karmou. Král byl tak pohroužený do péče o jelínka, že poklesl z úrovně vykonávání svých duchovních činností. Po čase se před ním zjevila nepřekonatelná smrt, jež je přirovnávána k jedovatému hadu plazícímu se do díry, kterou si vyhrabala myš.

Význam

V dalších verších uvidíme, že Bharata Mahārāja byl kvůli své připoutanosti k jelínkovi donucen v okamžiku smrti přijmout jelení tělo. V této souvislosti lze položit otázku: Jak může být oddaný ovlivněn svým minulým špatným jednáním? V Brahma-saṁhitě (5.54) je řečeno: karmāṇi nirdahati kintu ca bhakti-bhājām — “Ti, kdo vykonávají oddanou službu (bhakti-bhajana), nepodléhají trestu za své minulé činy.” Podle toho nemohl být Bharata Mahārāja potrestán za své dřívější jednání. Závěr je, že Mahārāja Bharata úmyslně nadměrně přilnul k jelínkovi a zanedbal svůj duchovní pokrok. Dostal tedy na krátkou dobu tělo jelena, aby svou chybu okamžitě napravil. Účelem toho bylo zvětšit jeho touhu po zralé oddané službě. I když dostal tělo zvířete, nezapomněl, k čemu došlo kvůli jeho úmyslné chybě. Velice si přál zbavit se jeleního těla, což svědčí o tom, že jeho vztah k oddané službě zesílil, a to do takové míry, že v dalším životě rychle dosáhl dokonalosti v těle brāhmaṇy. Právě s tímto přesvědčením prohlašujeme v našem časopisu Back to Godhead, že oddaní, jako jsou gosvāmī ve Vṛndāvanu, kteří úmyslně páchají hříšné činnosti, se narodí v této svaté zemi v tělech psů, opic a želv. Nakrátko přijmou nižší životní podoby a poté, co tato zvířecí těla opustí, dosáhnou opět duchovního světa. Takový trest trvá jen krátkou dobu a nezpůsobuje ho minulá karma. Může vypadat jako důsledek minulé karmy, ale je dán oddanému za účelem napravit ho a přivést ho k čisté oddané službě.

5.8.27

Verš

tadānīm api pārśva-vartinam ātmajam ivānuśocantam abhivīkṣamāṇo mṛga evābhiniveśita-manā visṛjya lokam imaṁ saha mṛgeṇa kalevaraṁ mṛtam anu na mṛta-janmānusmṛtir itaravan mṛga-śarīram avāpa.

Synonyma

tadānīm — tehdy; api — vskutku; pārśva-vartinam — vedle jeho smrtelného lože; ātma-jam — jeho vlastní syn; iva — jako; anuśocantam — naříkat; abhivīkṣamāṇaḥ — viděl; mṛge — na jelínka; eva — jistě; abhiniveśita-manāḥ — jeho mysl byla upřená; visṛjya — opustil; lokam — svět; imam — tento; saha — s; mṛgeṇa — jelínkem; kalevaram — jeho tělo; mṛtam — zemřel; anu — poté; na — ne; mṛta — zničené; janma-anusmṛtiḥ — vzpomínky na události před smrtí; itara-vat — jako druzí; mṛga-śarīram — tělo jelena; avāpa — dostal.

Překlad

Když král umíral, viděl, že jelínek sedí vedle něho jako jeho vlastní syn a naříká nad jeho smrtí. Králova mysl byla upřená na jelínkovo tělo, a proto opustil tento svět, jelínka a své hmotné tělo (tak jako ti, kdo nemají vědomí Kṛṣṇy) a získal tělo jelena. Mělo to však jednu výhodu—i když ztratil lidské tělo a získal jelení, nezapomněl na události ze svého minulého života.

Význam

Bharata Mahārāja získal jelení tělo, ale ve srovnání s tím, jak druzí získávají různá těla podle stavu své mysli v okamžiku smrti, zde byl rozdíl. Druzí po smrti zapomenou na všechno, co se dělo v jejich minulých životech, ale Bharata Mahārāja nezapomněl. Bhagavad-gītā říká:

yaṁ yaṁ vāpi smaran bhāvaṁ
tyajaty ante kalevaram
taṁ tam evaiti kaunteya
sadā tad-bhāva-bhāvitaḥ

“Každý dospěje právě do toho stavu bytí, na který vzpomíná, když opouští své tělo.” (Bg. 8.6)

Živá bytost dostane po opuštění svého těla další tělo podle stavu své mysli v okamžiku smrti. Umírající člověk vždy myslí na to, v čem byl pohroužen během života. Podle tohoto zákona dostal Bharata Mahārāja tělo jelena, protože neustále myslel na svého jelínka a zapomněl na uctívání Nejvyššího Pána. Díky vrcholné úrovni své oddané služby však nezapomněl na události z minulého života. Toto zvláštní požehnání ho zachránilo před dalším úpadkem. Díky minulým činnostem v oddané službě byl odhodlaný završit svou oddanou službu i přesto, že se nacházel v těle jelena. Proto je zde řečeno: mṛtam — i když zemřel, anu — poté, na mṛta-janmānusmṛtir itaravat — nezapomněl na události ze svého minulého života, jako na ně zapomínají druzí. Jak uvádí Brahma-saṁhitā: karmāṇi nirdahati kintu ca bhakti-bhājām (Bs. 5.54). Tím je dokázáno, že milostí Nejvyššího Pána nemůže dojít k tomu, aby byl oddaný přemožen. Kvůli svému vědomému zanedbání oddané služby může být na krátký čas potrestán, ale znovu svou oddanou službu obnoví a vrátí se domů, zpátky k Bohu.

5.8.28

Verš

tatrāpi ha vā ātmano mṛgatva-kāraṇaṁ bhagavad-ārādhana-samīhānubhāvenānusmṛtya bhṛśam anutapyamāna āha.

Synonyma

tatra api — v tom životě; ha vā — vskutku; ātmanaḥ — sebe; mṛgatva-kāraṇam — příčina přijetí jeleního těla; bhagavat-ārādhana-samīhā — minulých činností v oddané službě; anubhāvena — důsledkem; anusmṛtya — vzpomínal; bhṛśam — vždy; anutapya-mānaḥ — kál se; āha — říkal.

Překlad

I když byl Bharata Mahārāja v těle jelena, díky své důsledné oddané službě vykonávané v minulém životě nyní chápal, proč se v takovém těle narodil. Když uvážil svůj minulý a současný život, nepřetržitě se kál za své činnosti a hovořil následujícími slovy.

Význam

Toto je zvláštní výsada pro oddaného. I když dostane jiné tělo než lidské, udělá milostí Nejvyšší Osobnosti Božství další pokrok v oddané službě, ať už na základě vzpomínek na minulý život nebo z přirozených příčin. Obyčejný člověk si těžko vzpomene na své činnosti v minulém životě, ale Bharata Mahārāja si je pamatoval díky svým velkým obětem a oddané službě.

5.8.29

Verš

aho kaṣṭaṁ bhraṣṭo ’ham ātmavatām anupathād yad-vimukta-samasta-saṅgasya vivikta-puṇyāraṇya-śaraṇasyātmavata ātmani sarveṣām ātmanāṁ bhagavati vāsudeve tad-anuśravaṇa-manana-saṅkīrtanārādhanānusmaraṇābhiyogenāśūnya-sakala-yāmena kālena samāveśitaṁ samāhitaṁ kārtsnyena manas tat tu punar mamābudhasyārān mṛga-sutam anu parisusrāva.

Synonyma

aho kaṣṭam — běda, jaké nešťastné životní podmínky; bhraṣṭaḥ — pokleslý; aham — já (jsem); ātma-vatām — velkých oddaných, kteří dosáhli dokonalosti; anupathāt — z cesty života; yat — ze které; vimukta-samasta-saṅgasya — ačkoliv se vzdal svých skutečných synů a domova; vivikta — ústraní; puṇya-araṇya — posvátného lesa; śaraṇasya — jenž přijal útočiště; ātma-vataḥ — toho, kdo dosáhl dokonalého postavení na transcendentální úrovni; ātmani — v Nadduši; sarveṣām — všech; ātmanām — živých bytostí; bhagavati — Nejvyšší Osobnosti Božství; vāsudeve — Pánu Vāsudevovi; tat — Jeho; anuśravaṇa — neustálé naslouchání; manana — myšlení; saṅkīrtana — opěvování; ārādhana — uctívání; anusmaraṇa — neustálé vzpomínání; abhiyogena — pohroužením do; aśūnya — naplněný; sakala-yāmena — v čem po celý čas; kālena — časem; samāveśitam — dokonale situovaný; samāhitam — upřená; kārtsnyena — zcela; manaḥ — mysl v takové situaci; tat — ta mysl; tu — ale; punaḥ — znovu; mama — mne; abudhasya — velkého hlupáka; ārāt — z velké vzdálenosti; mṛga-sutam — potomek jelena; anu — ovlivněný; parisusrāva — poklesl.

Překlad

Bharata Mahārāja začal v těle jelena naříkat: Jaké neštěstí! Poklesl jsem z cesty seberealizovaných duší. Vzdal jsem se svých skutečných synů, manželky a domova, abych pokročil v duchovním životě, a uchýlil jsem se na osamělé svaté místo v lese. Dosáhl jsem sebeovládání a seberealizace a neustále se věnoval oddané službě Vāsudevovi, Nejvyšší Osobnosti Božství, formou naslouchání, myšlení, opěvování, uctívání a vzpomínání. Ve svém pokusu jsem uspěl natolik, že má mysl byla neustále pohroužená v oddané službě. Kvůli mé pošetilosti však znovu ulpěla — tentokrát na jelínkovi. Nyní jsem získal tělo jelena a hluboko poklesl z úrovně svých duchovních činností.

Význam

Díky striktnímu vykonávání oddané služby si Mahārāja Bharata pamatoval činnosti svého minulého života a způsob, jak dospěl na duchovní úroveň. Kvůli své pošetilosti přilnul k bezvýznamnému jelínkovi, a tak poklesl a musel přijmout tělo jelena. To je významné pro každého oddaného. Zneužijeme-li svého postavení a budeme si myslet, že jsme naplno zaměstnaní oddanou službou a můžeme dělat cokoliv chceme, budeme muset trpět jako Bharata Mahārāja a přijmout takové tělo, které naruší naši oddanou službu. Vykonávat oddanou službu lze jedině v lidské podobě, a pokud se toho dobrovolně zřekneme ve prospěch smyslového požitku, budeme muset být nevyhnutelně potrestáni. Tento trest není zcela totožný s tím, jaký podstupuje obyčejný materialista. Milostí Nejvyšší Osobnosti Božství je oddaný potrestán tak, aby vzrostla jeho dychtivost dosáhnout lotosových nohou Pána Vāsudeva. Díky své intenzívní touze se vrátí domů v příštím životě. Zde je v úplnosti popsána oddaná služba: tad-anuśravaṇa-manana-saṅkīrtanārādhanānusmaraṇābhiyogena. Bhagavad-gītā doporučuje neustálé naslouchání o slávě Pána a její opěvování: satataṁ kīrtayanto māṁ yatantaś ca dṛḍha-vratāḥ. Ti, kdo začali praktikovat vědomí Kṛṣṇy, si musí dávat velký pozor, aby ani jediný okamžik nepromarnili bez opěvování a připomínání si Nejvyššího Pána a Jeho činností. Kṛṣṇa nás Svými činy a činy Svých oddaných učí, jak máme být v oddané službě opatrní. Na příkladě Bharaty Mahārāje nám Kṛṣṇa ukazuje, že při vykonávání oddané služby musíme být pozorní. Chceme-li udržet svou mysl bez odchýlení, musíme ji bez ustání zaměstnávat oddanou službou. Členové Mezinárodní společnosti pro vědomí Kṛṣṇy obětují vše dalšímu pokračování tohoto hnutí. Přesto se musí poučit ze života Bharaty Mahārāje, že musí být velice obezřetní a dávat pozor, aby ani jediný okamžik nepromarnili lehkovážným hovorem, spánkem či nenasytným jedením. Jíst není zakázáno, ale jíme-li nenasytně, budeme zaručeně muset spát více, než je třeba. Poté přijde na řadu smyslový požitek, a tak můžeme být degradováni do nižší životní podoby, což přinejmenším na čas pozastaví náš duchovní pokrok. Nejlepší, co můžeme udělat, je přijmout radu Śrīly Rūpy Gosvāmīho: avyartha-kālatvam. Měli bychom zajistit, abychom každý okamžik svého života využívali výhradně k vykonávání oddané služby. To je bezpečná pozice pro každého, kdo se chce vrátit domů, zpátky k Bohu.

5.8.30

Verš

ity evaṁ nigūḍha-nirvedo visṛjya mṛgīṁ mātaraṁ punar bhagavat-kṣetram upaśama-śīla-muni-gaṇa-dayitaṁ śālagrāmaṁ pulastya-pulahāśramaṁ kālañjarāt pratyājagāma.

Synonyma

iti — takto; evam — tímto způsobem; nigūḍha — skrytý; nirvedaḥ — naprosto nepřipoutaný k hmotným činnostem; visṛjya — opustil; mṛgīm — laň; mātaram — svou matku; punaḥ — znovu; bhagavat-kṣetram — místo, kde je uctíván Nejvyšší Pán; upaśama-śīla — zcela odpoutaný od veškerého hmotného požitku; muni-gaṇa-dayitam — jež je drahé velkým světcům, kteří tam žijí; śālagrāmam — vesnice zvaná Śālagrāma; pulastya-pulaha-āśramam — do āśramu spravovaného takovými vznešenými mudrci, jako je Pulastya a Pulaha; kālañjarāt — z hory Kālañjara, kde se narodil z lůna laně; pratyājagāma — vrátil se.

Překlad

I když Bharata Mahārāja obdržel tělo jelena, neustálým pokáním se zcela odpoutal od všeho hmotného. Nikomu to nevyjevil, ale jednoho dne opustil svou matku laň na hoře zvané Kālañjara, kde se narodil, a vydal se znovu do lesa Śālagrāma, přímo do āśramu Pulastyi a Pulahy.

Význam

Je významné, že Mahārāja Bharata si milostí Vāsudeva pamatoval svůj minulý život. Neztrácel ani okamžik — vrátil se do Pulaha-āśramu nacházejícím se ve vesnici zvané Śālagrāma. Hodnota společnosti je velmi vysoká; proto se ISKCON snaží přivést k dokonalosti každého, kdo do tohoto hnutí vstoupí. Všichni členové této Společnosti musí mít vždy na paměti, že se nejedná o hotel zdarma. Měli by velice důsledně vykonávat své duchovní povinnosti, aby se každý, kdo přijde, stal automaticky oddaným a mohl se vrátit k Bohu ještě v tomto životě. I když Bharata Mahārāja obdržel tělo jelena, opustil znovu svůj domov — tentokrát horu Kālañjara. Žádný člověk by se neměl nechat okouzlit místem svého zrození a svou rodinou; každý by měl přijmout útočiště ve společnosti oddaných a rozvíjet vědomí Kṛṣṇy.

5.8.31

Verš

tasminn api kālaṁ pratīkṣamāṇaḥ saṅgāc ca bhṛśam udvigna ātma-sahacaraḥ śuṣka-parṇa-tṛṇa-vīrudhā vartamāno mṛgatva-nimittāvasānam eva gaṇayan mṛga-śarīraṁ tīrthodaka-klinnam ut-sasarja.

Synonyma

tasmin api — v tom āśramu (Pulaha-āśramu); kālam — na konec života v těle jelena; pratīkṣamāṇaḥ — neustále čekal; saṅgāt — od společnosti; ca — a; bhṛśam — vždy; udvignaḥ — plný úzkosti; ātma-sahacaraḥ — s Nadduší jako jediným stálým společníkem (nikdo by si neměl myslet, že je sám); śuṣka-parṇa-tṛṇa-vīrudhā — z toho, že jedl pouze suché listy a byliny; vartamānaḥ — žil; mṛgatva-nimitta — příčiny jeleního těla; avasānam — konec; eva — pouze; gaṇayan — zvažoval; mṛga-śarīram — tělo jelena; tīrtha-udaka-klinnam — koupal se ve vodě toho posvátného místa; utsasarja — opustil.

Překlad

Velký král Bharata Mahārāja žil v tomto āśramu a dával si nyní velký pozor, aby se nestal obětí špatné společnosti. Zdržoval se v āśramu a živil se pouze suchými listy, aniž by komukoliv vyjevil svou minulost. Nebyl tak docela sám, neboť měl společnost Nadduše. Takto čekal na smrt v těle jelena. Koupal se na onom svatém místě a nakonec opustil tělo.

Význam

Svatá místa, jako je Vṛndāvan, Hardwar, Prayāg a Jagannāth Purī, jsou zvláště určena pro vykonávání oddané služby. Konkrétně Vṛndāvan je tím nejvznešenějším a nejvyhledávanějším svatým místem pro vaiṣṇavy, oddané Pána Kṛṣṇy, kteří se ucházejí o návrat k Bohu, na vaikuṇṭhské planety. Ve Vṛndāvanu žije mnoho oddaných, jež se pravidelně koupou v Yamuně, což odstraňuje veškeré nečistoty hmotného světa. Neustálým nasloucháním svatým jménům a zábavám Nejvyššího Pána a jejich opěvováním se člověk nepochybně očistí a stane se vhodným kandidátem pro osvobození. Pokud však někdo úmyslně propadne smyslovému požitku, musí být potrestán — přinejmenším na jeden život, jako Bharata Mahārāja.

Takto končí Bhaktivedantovy výklady k osmé kapitole pátého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Popis charakteru Bharaty Mahārāje”.

KAPITOLA DEVÁTÁ

Prvotřídní charakter Jaḍa Bharaty

5.9.1-2

Verš

śrī-śuka uvāca
atha kasyacid dvija-varasyāṅgiraḥ-pravarasya śama-dama-tapaḥ-svādhyāyādhyayana-tyāga-santoṣa-titikṣā-praśraya-vidyānasūyātma-jñānānanda-yuktasyātma-sadṛśa-śruta-śīlācāra-rūpaudārya-guṇā nava sodaryā aṅgajā babhūvur mithunaṁ ca yavīyasyāṁ bhāryāyām yas tu tatra pumāṁs taṁ parama-bhāgavataṁ rājarṣi-pravaraṁ bharatam utsṛṣṭa-mṛga-śarīraṁ carama-śarīreṇa vipratvaṁ gatam āhuḥ.

Synonyma

śrī-śukaḥ uvāca — Śukadeva Gosvāmī pokračoval; atha — potom; kasyacit — nějakého; dvija-varasya — brāhmaṇy; aṅgiraḥ-pravarasya — který patřil k dynastii velkého světce Aṅgiry; śama — ovládání mysli; dama — ovládání smyslů; tapaḥ — praktikování askeze; svādhyāya — recitace védské literatury; adhyayana — studium; tyāga — odříkání; santoṣa — spokojenost; titikṣā — tolerance; praśraya — velice jemný; vidyā — poznání; anasūya — bez závisti; ātma-jñāna-ānanda — spokojený v seberealizaci; yuktasya — který byl kvalifikovaný s; ātma-sadṛśa — a přesně jako on; śruta — vzděláním; śīla — charakterem; ācāra — chováním; rūpa — krásou; audārya — velkodušností; guṇāḥ — se všemi těmito vlastnostmi; nava sa-udaryāḥ — devět bratrů zrozených ze stejného lůna; aṅga-jāḥ — synové; babhūvuḥ — narodili se; mithunam — dvojčata: bratr a sestra; ca — a; yavīyasyām — s nejmladší; bhāryāyām — manželkou; yaḥ — jenž; tu — ale; tatra — tam; pumān — chlapec; tam — jeho; parama-bhāgavatam — nejvznešenější oddaný; rāja-ṛṣi — ze svatých králů; pravaram — nejctěnější; bharatam — Bharata Mahārāja; utsṛṣṭa — když opustil; mṛga-śarīram — tělo jelena; carama-śarīreṇa — s posledním tělem; vipratvam — jakožto brāhmaṇa; gatam — obdržel; āhuḥ — říkali.

Překlad

Śrīla Śukadeva Gosvāmī pokračoval: Můj milý králi, poté, co Bharata Mahārāja opustil tělo jelena, narodil se ve velice čisté bráhmanské rodině. Kdysi žil jeden brāhmaṇa, který patřil k Aṅgirově dynastii a byl plně obdařený bráhmanskými vlastnostmi: ovládal mysl a smysly, prostudoval védskou a další doplňkovou literaturu, vynikal v rozdávání milodarů, byl vždy spokojený, tolerantní, velice jemný, učený a nikomu nezáviděl. Byl seberealizovaný, praktikoval oddanou službu Pánu a setrvával neustále v tranzu. Se svou první manželkou měl devět synů, kvalifikovaných stejně jako on, a s druhou manželkou zplodil dvojčata — bratra a sestru. O chlapci je uvedeno, že byl nejvznešenějším oddaným a nejlepším ze svatých králů — Bharatou Mahārājem. Toto je tedy příběh jeho dalšího života, poté, co opustil tělo jelena.

Význam

Bharata Mahārāja byl velký oddaný, ale nedosáhl úspěchu v jednom životě. V Bhagavad-gītě je řečeno, že oddaný, který nesplní své duchovní povinnosti v jednom životě, dostane příležitost narodit se v rodině plně kvalifikovaného brāhmaṇy, bohatého kṣatriyi či v rodině vaiśyi. Śucīnāṁ śrīmatāṁ gehe (Bg. 6.41). Bharata Mahārāja byl prvorozeným synem Mahārāje Ṛṣabhy v bohaté kšatrijské rodině, ale kvůli svévolnému zanedbání duchovních povinností a přehnané připoutanosti k bezvýznamnému jelínkovi byl nucen narodit se jako potomek jelena. Díky jeho silnému postavení oddaného mu však bylo dáno pamatovat si minulý život. Činil pokání, zdržoval se v odlehlém lese a neustále myslel na Kṛṣṇu. Poté dostal příležitost narodit se ve velice dobré bráhmanské rodině.

5.9.3

Verš

tatrāpi svajana-saṅgāc ca bhṛśam udvijamāno bhagavataḥ karma-bandha-vidhvaṁsana-śravaṇa-smaraṇa-guṇa-vivaraṇa-caraṇāravinda-yugalaṁ manasā vidadhad ātmanaḥ pratighātam āśaṅkamāno bhagavad-anugraheṇānusmṛta-sva-pūrva-janmāvalir ātmānam unmatta-jaḍāndha-badhira-svarūpeṇa darśayām āsa lokasya.

Synonyma

tatra api — i v tom životě brāhmaṇy; sva-jana-saṅgāt — od společnosti příbuzných a přátel; ca — a; bhṛśam — velice; udvijamānaḥ — jelikož se neustále obával, že znovu poklesne; bhagavataḥ — Nejvyšší Osobnosti Božství; karma-bandha — pouto reakcí za plodonosné činnosti; vidhvaṁsana — jež ničí; śravaṇa — naslouchání; smaraṇa — vzpomínání; guṇa-vivaraṇa — naslouchání popisům vlastností Pána; caraṇa-aravinda — lotosové nohy; yugalam — dvě; manasā — s myslí; vidadhat — neustále myslící na; ātmanaḥ — své duše; pratighātam — překážky na cestě oddané služby; āśaṅkamānaḥ — vždy se bál; bhagavat-anugraheṇa — zvláštní milostí Nejvyšší Osobnosti Božství; anusmṛta — pamatoval si; sva-pūrva — své dřívější; janma-āvaliḥ — řada zrození; ātmānam — sebe; unmatta — šílený; jaḍa — tupý; andha — slepý; badhira — a hluchý; svarūpeṇa — s těmito rysy; darśayām āsa — projevil; lokasya — ostatním lidem.

Překlad

Bharata Mahārāja si díky Pánově zvláštní milosti pamatoval události ze svého minulého života. I když dostal tělo brāhmaṇy, přesto se velice obával svých příbuzných a přátel, kteří nebyli oddaní. Na takovou společnost si vždy dával velký pozor, neboť se bál, že by mohl znovu poklesnout. Před očima veřejnosti proto vystupoval jako tupý, slepý a hluchý šílenec, aby se s ním druzí nepokoušeli bavit. Takto se chránil před špatnou společností. V nitru neustále myslel na lotosové nohy Pána a opěvoval Jeho slávu, která člověku poskytne ochranu před pouty plodonosného jednání. Tímto způsobem zůstal nedotčen vlivem neoddaných společníků.

Význam

Každá živá bytost je poutána různými činnostmi kvůli stykům s kvalitami přírody. Jak uvádí Bhagavad-gītā: kāraṇaṁ guṇa-saṅgo 'sya sad-asad-yoni-janmasu — “Je to následkem jejího spojení s hmotnou přírodou. Tak se setkává s dobrem a zlem v různých životních druzích.” (Bg. 13.22)

Podle své karmy dostáváme různé tělesné podoby v 8 400 000 životních druzích. Karmaṇā daiva-netreṇa — jednáme pod vlivem hmotné přírody, znečištěni třemi kvalitami, a tak dostáváme na vyšší pokyn určitý druh těla. To se nazývá karma-bandha. Abychom se z této karma-bandhy vyprostili, musíme se zaměstnat oddanou službou. Pak na nás kvality hmotné přírody nebudou působit.

māṁ ca yo 'vyabhicāreṇa
bhakti-yogena sevate
sa guṇān samatītyaitān
brahma-bhūyāya kalpate

“Kdo naplno vykonává oddanou službu a za žádných okolností se neodchýlí, ten ihned překonává kvality hmotné přírody, a tak se dostává na úroveň Brahmanu.” (Bg. 14.26) Abychom zůstali odolní vůči nátlaku hmotných kvalit, musíme se zaměstnat oddanou službou — śravaṇaṁ kīrtanaṁ viṣṇoḥ. To je dokonalost života. Když se Mahārāja Bharata narodil jako brāhmaṇa, příliš se o povinnosti brāhmaṇy nezajímal. V nitru však zůstával čistým vaiṣṇavou a neustále myslel na lotosové nohy Pána. Bhagavad-gītā doporučuje: man-manā bhava mad-bhakto mad-yājī māṁ namaskuru. To je jediná metoda, jak se můžeme zachránit před nebezpečím opakovaného rození a umírání.

5.9.4

Verš

tasyāpi ha vā ātmajasya vipraḥ putra-snehānubaddha-manā āsamāvartanāt saṁskārān yathopadeśaṁ vidadhāna upanītasya ca punaḥ śaucācamanādīn karma-niyamān anabhipretān api samaśikṣayad anuśiṣṭena hi bhāvyaṁ pituḥ putreṇeti.

Synonyma

tasya — jeho; api ha vā — jistě; ātma-jasya — svého syna; vipraḥ — bráhmanský otec Jaḍa Bharaty (šíleného Bharaty); putra-sneha-anubaddha-manāḥ — který byl poutaný láskou ke svému synovi; ā-sama-āvartanāt — až do konce brahmacarya-āśramu; saṁskārān — očistné procesy; yathā-upadeśam — jak jsou předepsané v śāstrách; vidadhānaḥ — vykonával; upanītasya — toho, kdo má posvátnou šňůru; ca — také; punaḥ — znovu; śauca-ācamana-ādīn — udržování čistoty, vyplachování úst, mytí nohou a rukou atd.; karma-niyamān — usměrňující zásady plodonosných činností; anabhipretān api — ačkoliv si to Jaḍa Bharata nepřál; samaśikṣayat — učil; anuśiṣṭena — učený dodržovat usměrňující zásady; hi — vskutku; bhāvyam — má být; pituḥ — od otce; putreṇa — syn; iti — takto.

Překlad

Mysl bráhmanského otce byla vždy plná lásky ke svému synovi, Jaḍa Bharatovi (Bharatovi Mahārājovi). Proto k němu otec vždy lnul. Jelikož Jaḍa Bharata nebyl způsobilý přijmout gṛhastha-āśram, vykonával očistné procesy pouze do konce brahmacarya-āśramu. I když nechtěl přijímat otcovy pokyny, brāhmaṇa ho nepřestal poučovat, jak udržovat čistotu a jak se mýt, neboť myslel na to, že je třeba, aby otec učil svého syna.

Význam

Jaḍa Bharata byl Bharata Mahārāja v těle brāhmaṇy a navenek se choval, jako kdyby byl tupý, hluchý, němý a slepý. Ve skutečnosti byl v nitru velice bystrý. Dobře znal výsledky plodonosného jednání a výsledky oddané služby. V těle brāhmaṇy byl Mahārāja Bharata zcela pohroužený do oddané služby ve svém nitru, a proto nebylo vůbec nutné, aby vykonával plodonosné činnosti podle usměrňujících zásad. Jak potvrzuje Śrīmad-Bhāgavatam: svanuṣṭhitasya dharmasya saṁsiddhir hari-toṣaṇam (Bhāg. 1.2.13). Člověk musí uspokojit Hariho, Nejvyšší Osobnost Božství. To je dokonalost usměrňujících zásad plodonosného jednání. Kromě toho je ve Śrīmad-Bhāgavatamu řečeno:

dharmaḥ svanuṣṭhitaḥ puṁsāṁ
viṣvaksena-kathāsu yaḥ
notpādayed yadi ratiṁ
śrama eva hi kevalam

“Povinnosti (dharma), které lidé vykonávají — bez ohledu na to, v jakém zaměstnání — jsou jen zbytečnou námahou, nevzbudí-li zájem o poselství Nejvyššího Pána.” (Bhāg. 1.2.8) Tyto činnosti karma-kāṇḍy jsou zapotřebí jen do té doby, než člověk vyvine vědomí Kṛṣṇy. Pokud ho již vyvinul, nemusí se řídit jejich předběžnými usměrňujícími zásadami. Śrīla Mādhavendra Purī říká: “Ó usměrňující zásady karma-kāṇḍy, prosím, promiňte mi. Nemohu dodržovat všechna tato pravidla, protože jsem plně zaměstnaný oddanou službou.” Vyjádřil touhu sedět někde pod stromem a bez ustání zpívat Hare Kṛṣṇa mahā-mantru. Nechtěl se tedy řídit všemi usměrňujícími zásadami. Haridāsa Ṭhākura, který se narodil v muslimské rodině, nebyl nikdy vychovávaný podle systému karma-kāṇḍa, ale jelikož neustále zpíval svaté jméno Pána, Śrī Caitanya Mahāprabhu ho uznal za nāmācāryu, autoritu na zpívání svatého jména. Jako Jaḍa Bharata vykonával Bharata Mahārāja neustále oddanou službu v mysli. Jelikož se řídil usměrňujícími zásadami již po tři poslední životy, neměl dále zájem takto jednat, i když si to jeho bráhmanský otec přál.

5.9.5

Verš

sa cāpi tad u ha pitṛ-sannidhāv evāsadhrīcīnam iva sma karoti chandāṁsy adhyāpayiṣyan saha vyāhṛtibhiḥ sapraṇava-śiras tripadīṁ sāvitrīṁ graiṣma-vāsantikān māsān adhīyānam apy asamaveta-rūpaṁ grāhayām āsa.

Synonyma

saḥ — on (Jaḍa Bharata); ca — také; api — vskutku; tat u ha — to, co ho jeho otec učil; pitṛ-sannidhau — v otcově přítomnosti; eva — dokonce; asadhrīcīnam iva — nesprávně, jako kdyby nebyl schopný nic pochopit; sma karoti — jednal; chandāṁsi adhyāpayiṣyan — s touhou naučit ho védské mantry během měsíců počínaje Śrāvaṇou neboli během období Cāturmāsya; saha — společně s; vyāhṛtibhiḥ — pronášením jmen nebeských planet (bhūḥ, bhuvaḥ, svaḥ); sa-praṇava-śiraḥ — počínaje oṁkārou; tri-padīm — sestávající ze tří stop; sāvitrīm — Gāyatrī mantra; graiṣma-vāsantikān — po čtyři měsíce počínaje Caitrou, patnáctého května; māsān — měsíce; adhīyānam api — ačkoliv naplno studoval; asamaveta-rūpam — v neúplné podobě; grāhayām āsa — přiměl ho učit se.

Překlad

Jaḍa Bharata se před svým otcem choval jako hlupák, přestože od něho dostával náležitou průpravu ve védském poznání. Choval se tak proto, aby otce přesvědčil o své neschopnosti přijímat pokyny a aby ho přiměl vzdát se dalších pokusů ho poučovat. Jednal vždy přesně naopak — když mu bylo řečeno, aby si umyl ruce po vyměšování, umyl si je předem. Otec mu však přesto chtěl během jara a léta předat védské pokyny. Snažil se ho naučit Gāyatrī mantru společně s oṁkārou a vyāhṛti, ale ani po čtyřech měsících se mu to nepodařilo.

5.9.6

Verš

evaṁ sva-tanuja ātmany anurāgāveśita-cittaḥ śaucādhyayana-vrata-niyama-gurv-anala-śuśrūṣaṇādy-aupakurvāṇaka-karmāṇy anabhiyuktāny api samanuśiṣṭena bhāvyam ity asad-āgrahaḥ putram anuśāsya svayaṁ tāvad anadhigata-manorathaḥ kālenāpramattena svayaṁ gṛha eva pramatta upasaṁhṛtaḥ.

Synonyma

evam — takto; sva — vlastní; tanu-je — ve svém synovi, Jaḍa Bharatovi; ātmani — jehož považoval za sebe samotného; anurāga-āveśita-cittaḥ — brāhmaṇa, který byl zaplaven láskou ke svému synovi; śauca — čistota; adhyayana — studium védské literatury; vrata — přijetí všech slibů; niyama — usměrňující zásady; guru — duchovnímu mistrovi; anala — ohni; śuśrūṣaṇa-ādi — služba atd.; aupakurvāṇaka — brahmacarya-āśramu; karmāṇi — všechny činnosti; anabhiyuktāni api — i když se to jeho synovi nelíbilo; samanuśiṣṭena — dokonale vysvětlil; bhāvyam — má být; iti — takto; asat-āgrahaḥ — s nemístnou zatvrzelostí; putram — svého syna; anuśāsya — poučoval; svayam — sám; tāvat — takto; anadhigata-manorathaḥ — aniž by se splnily jeho touhy; kālena — vlivem času; apramattena — který nezapomíná; svayam — on sám; gṛhe — ke svému domovu; eva — jistě; pramattaḥ — pošetile připoutaný; upasaṁhṛtaḥ — zemřel.

Překlad

Jaḍa Bharata byl pro svého bráhmanského otce vším, a otec k němu byl proto silně připoutaný. Považoval za správné svého syna náležitě vychovat, a zabraný v této neúspěšné snaze se ho pokoušel naučit pravidlům a zásadám brahmacaryi, jako je dodržování védských slibů, čistota, studium Ved, usměrňující metody, služba duchovnímu mistrovi a způsob vykonávání ohňové oběti. Přestože se snažil ze všech sil to vše synovi vštípit, veškeré jeho úsilí selhalo. V srdci doufal, že ze syna bude učenec, ale všechny jeho pokusy byly neúspěšné. Tak jako všichni lidé, byl i tento brāhmaṇa připoutaný ke svému domovu a zapomněl, že jednoho dne zemře. Smrt však nezapomněla — přišla v pravý čas a donutila ho vše opustit.

Význam

Ti, kdo příliš lpí na rodinném životě a zapomínají, že si pro ně v budoucnu přijde smrt, jsou připoutaní a neschopní splnit svou povinnost lidské bytosti. Povinností lidského života je vyřešit všechny životní problémy, ale lidé místo toho zůstávají připoutáni k starostem o rodinu. Zapomínají na smrt, ale smrt nezapomíná na ně a znenadání je vytrhne z jejich poklidného rodinného života. Člověk může zapomenout, že bude muset zemřít, ale smrt nikdy nezapomíná. Přichází vždy v pravý čas. Bráhmanský otec Jaḍa Bharaty chtěl svého syna naučit systému brahmacarya, ale nepodařilo se mu to, jelikož syn odmítal metody védského rozvoje. Jediným zájmem Jaḍa Bharaty bylo vrátit se domů, zpátky k Bohu, vykonáváním oddané služby formou śravaṇaṁ kīrtanaṁ viṣṇoḥ. Nezajímal se o védské pokyny svého otce. Ten, jehož zájmem je pouze sloužit Pánu, nemusí dodržovat všechny usměrňující zásady uvedené ve Vedách. Pro obyčejného člověka jsou védské zásady povinné; nikdo je nemůže obejít. Avšak pro toho, kdo dosáhl dokonalosti v oddané službě, není dodržování védských zásad příliš důležité. Pán Kṛṣṇa radil Arjunovi, aby se povznesl na úroveň nistraiguṇya, transcendentálního postavení nad védskými zásadami.

traiguṇya-viṣayā vedā
nistraiguṇyo bhavārjuna
nirdvandvo nitya-sattva-stho
niryoga-kṣema ātmavān

“Vedy převážně pojednávají o třech kvalitách hmotné přírody. Povznes se nad tyto kvality, ó Arjuno; buď jim transcendentální. Osvoboď se od všech dualit a veškeré úzkosti co se týče zisku a bezpečí a spočívej v Nejvyšším Já.” (Bg. 2.45)

5.9.7

Verš

atha yavīyasī dvija-satī sva-garbha-jātaṁ mithunaṁ sapatnyā upanyasya svayam anusaṁsthayā patilokam agāt.

Synonyma

atha — poté; yavīyasī — nejmladší; dvija-satī — manželka brāhmaṇy; sva-garbha-jātam — zrozená z jejího lůna; mithunam — dvojčata; sapatnyai — spolumanželce; upanyasya — svěřila; svayam — osobně; anusaṁsthayā — následováním svého manžela; pati-lokam — na planetu jménem Patiloka; agāt — odebrala se.

Překlad

Brāhmaṇova mladší manželka potom svěřila svá dvojčata — chlapce a dívku — starší manželce a odebrala se na Patiloku, když dobrovolně zemřela se svým manželem.

5.9.8

Verš

pitary uparate bhrātara enam atat-prabhāva-vidas trayyāṁ vidyāyām eva paryavasita-matayo na para-vidyāyāṁ jaḍa-matir iti bhrātur anuśāsana-nirbandhān nyavṛtsanta.

Synonyma

pitari uparate — po smrti otce; bhrātaraḥ — nevlastní bratři; enam — k tomuto Bharatovi (Jaḍa Bharatovi); a-tat-prabhāva-vidaḥ — aniž by chápali jeho vznešené postavení; trayyām — tří Ved; vidyāyām — u hmotného poznání týkajícího se obřadů; eva — jistě; paryavasita — setrvávající; matayaḥ — jejichž mysl; na — ne; para-vidyāyām — v transcendentálním poznání duchovního života (oddané službě); jaḍa-matiḥ — nanejvýš omezená inteligence; iti — takto; bhrātuḥ — jejich bratra (Jaḍa Bharatu); anuśāsana-nirbandhāt — se snahou učit; nyavṛtsanta — přestali.

Překlad

Devět nevlastních bratrů Jaḍa Bharaty po otcově smrti upustilo od snahy dát svému bratrovi úplné vzdělání, neboť si o něm mysleli, že je tupý a nemá žádný mozek. Sami byli vyškolení ve třech Vedách — Ṛg, Sāma a Yajur Vedě, jež značně povzbuzují k plodonosnému jednání—a naprosto postrádali duchovní poznání o oddané službě Pánu. Nemohli proto vznešené postavení Jaḍa Bharaty pochopit.

5.9.9-10

Verš

sa ca prākṛtair dvipada-paśubhir unmatta-jaḍa-badhira-mūkety abhibhāṣyamāṇo yadā tad-anurūpāṇi prabhāṣate karmāṇi ca kāryamāṇaḥ parecchayā karoti viṣṭito vetanato vā yācñayā yadṛcchayā vopasāditam alpaṁ bahu mṛṣṭaṁ kadannaṁ vābhyavaharati paraṁ nendriya-prīti-nimittam. nitya-nivṛtta-nimitta-sva-siddha-viśuddhānubhavānanda-svātma-lābhādhigamaḥ sukha-duḥkhayor dvandva-nimittayor asambhāvita-dehābhimānaḥ. śītoṣṇa-vāta-varṣeṣu vṛṣa ivānāvṛtāṅgaḥ pīnaḥ saṁhananāṅgaḥ sthaṇḍila-saṁveśanānunmardanāmajjana-rajasā mahāmaṇir ivānabhivyakta-brahma-varcasaḥ kupaṭāvṛta-kaṭir upavītenoru-maṣiṇā dvijātir iti brahma-bandhur iti saṁjñayātaj-jñajanāvamato vicacāra.

Synonyma

saḥ ca — on také; prākṛtaiḥ — obyčejnými lidmi, kteří nemají přístup k duchovnímu poznání; dvi-pada-paśubhiḥ — kteří nejsou nic jiného než dvounohá zvířata; unmatta — šílený; jaḍa — tupý; badhira — hluchý; mūka — němý; iti — takto; abhibhāṣyamāṇaḥ — oslovovaný; yadā — když; tat- anurūpāṇi — slova, která jim byla vhodnou odpovědí; prabhāṣate — říkával; karmāṇi — činnosti; ca — také; kāryamāṇaḥ — byl nucen vykonávat; para-icchayā — na nařízení druhých; karoti — dělával; viṣṭitaḥ — násilím; vetanataḥ — nebo za nějakou mzdu; vā — nebo; yācñayā — žebráním; yadṛcchayā — samo o sobě; vā — nebo; upasāditam — co mu bylo dáno; alpam — nepatrné množství; bahu — velké množství; mṛṣṭam — velmi chutné; kat-annam — vyčpělé jídlo, bez chuti; vā — nebo; abhyavaharati — jídával; param — pouze; na — ne; indriya-prīti-nimittam — pro uspokojení smyslů; nitya — věčně; nivṛtta — ukončené; nimitta — plodonosné jednání; sva-siddha — vnitřně dokonalým; viśuddha — transcendentálním; anubhava-ānanda — blaženým vnímáním; sva-ātma-lābha-adhigamaḥ — kdo získal poznání o vlastním já; sukha-duḥkhayoḥ — ve štěstí a neštěstí; dvandva-nimittayoḥ — v příčinách duality; asambhāvita-deha-abhimānaḥ — neztotožňující se s tělem; śīta — v zimě; uṣṇa — v létě; vāta — ve větru; varṣeṣu — v dešti; vṛṣaḥ — býk; iva — jako; anāvṛta-aṅgaḥ — nezahalené tělo; pīnaḥ — velice silné; saṁhanana-aṅgaḥ — jehož údy byly pevné; sthaṇḍila-saṁveśana — jelikož ležel na zemi; anunmardana — bez masírování; amajjana — bez koupání; rajasā — špínou; mahā-maṇiḥ — velmi cenný drahokam; iva — jako; anabhivyakta — neprojevená; brahma-varcasaḥ — duchovní záře; ku-paṭa-āvṛta — zahalená špinavou rouškou; kaṭiḥ — jehož bedra; upavītena — s posvátnou šňůrou; uru-maṣiṇā — která byla začernalá od špíny; dvi-jātiḥ — narozený v bráhmanské rodině; iti — takto (říkali s opovržením); brahma-bandhuḥ — přítel brāhmaṇy; iti — takto; saṁjñayā — takovými jmény; a-tat-jña-jana — těmi, kdo neznali jeho skutečné postavení; avamataḥ — urážený; vicacāra — putoval.

Překlad

Degradovaní lidé nejsou ve skutečnosti o nic lepší než zvířata. Jediný rozdíl spočívá v tom, že zvířata mají čtyři nohy a degradovaní lidé pouze dvě. Tato dvounohá lidská zvířata Jaḍa Bharatovi nadávala, že je šílený, tupý, hluchý a němý, a zle s ním nakládala. Jaḍa Bharata byl pro ně hluchý, slepý a tupý šílenec. Neprotestoval však, ani se je nesnažil přesvědčit, že tomu tak není. Když po něm druzí něco chtěli, jednal podle jejich přání. Přijímal a jedl jakékoliv jídlo, které získal žebráním, jako mzdu nebo které přišlo samo o sobě — ať už ho bylo málo, bylo chutné či bez chuti. Nikdy nejedl nic pro uspokojení smyslů, neboť byl již osvobozený od tělesného pojetí, které člověka nábádá k přijímání chutné či nechutné potravy. Měl dokonalé transcendentální vědomí oddané služby, a proto ho neovlivňovaly duality pocházející z tělesného pojetí. Jeho tělo bylo silné jako tělo býka a jeho údy byly velice svalnaté. Nevšímal si zimy či léta, větru a deště, a nikdy se nezahaloval. Lehal si na zem a nikdy si nepotíral tělo olejem ani se nekoupal. Špína zahalovala jeho duchovní záři a poznání stejně, jako skrývá lesk cenného drahokamu. Nosil pouze umazanou bederní roušku a začernalou posvátnou šňůru. Lidé viděli, že se narodil v rodině brāhmaṇy, a proto mu nadávali, že je “brahma-bandhu” a podobně. Takto urážený a opovrhovaný materialisty putoval z místa na místo.

Význam

Śrīla Narottama dāsa Ṭhākura zpívá: deha-smṛti nāhi yāra, saṁsāra-bandhana kāhāṅ tāra. Ten, kdo netouží starat se o své tělo a udržovat ho v dobrém stavu a je za všech okolností spokojený, musí být buď šílený nebo osvobozený. Bharata Mahārāja byl ve svém životě Jaḍa Bharaty zcela osvobozený od hmotných dualit. Byl paramahaṁsa, a proto se nestaral o tělesné pohodlí.

5.9.11

Verš

yadā tu parata āhāraṁ karma-vetanata īhamānaḥ sva-bhrātṛbhir api kedāra-karmaṇi nirūpitas tad api karoti kintu na samaṁ viṣamaṁ nyūnam adhikam iti veda kaṇa-piṇyāka-phalī-karaṇa-kulmāṣa-sthālīpurīṣādīny apy amṛtavad abhyavaharati.

Synonyma

yadā — když; tu — ale; parataḥ — od druhých; āhāram — jídlo; karma-vetanataḥ — namísto mzdy za práci; īhamānaḥ — chtěl; sva-bhrātṛbhiḥ api — dokonce i svými nevlastními bratry; kedāra-karmaṇi — prací na poli a zemědělskými úpravami; nirūpitaḥ — zaměstnaný; tat api — tehdy také; karoti — dělával; kintu — ale; na — ne; samam — povrch; viṣamam — nerovný; nyūnam — snížený; adhikam — vyvýšený; iti — takto; veda — věděl; kaṇa — rozlámanou rýži; piṇyāka — olejové pokrutiny; phalī-karaṇa — rýžové plevy; kulmāṣa — obilí prolezlé červy; sthālī-purīṣa-ādīni — připálenou rýži ze dna hrnce a podobně; api — dokonce; amṛta-vat — jako nektar; abhyavaharati — jídával.

Překlad

Jaḍa Bharata pracoval pouze za jídlo. Jeho nevlastní bratři toho využili a výměnou za trochu jídla ho zaměstnali prací na poli, ale on nevěděl, jak na něm správně pracovat. Nevěděl, kam přidat hlínu, kde zemi zarovnat a kde vytvořit brázdy. Bratři mu dávali rozlámanou rýži, olejové pokrutiny, rýžové plevy, obilí prolezlé červy a připálené zrní ze dna hrnce, ale on to vše s radostí přijímal jako nektar. Vůči nikomu nechoval zášť a vše jedl s velkým potěšením.

Význam

Úroveň paramahaṁsy popisuje Bhagavad-gītā (2.15): sama-duḥkha-sukhaṁ dhīraṁ so 'mṛtatvāya kalpate. Když je člověk netečný vůči všem dualitám — štěstí a neštěstí tohoto hmotného světa — je způsobilý pro věčný život (amṛtatva). Bharata Mahārāja byl odhodlaný ukončit svůj pobyt v hmotném světě, a proto si tohoto světa duality vůbec nevšímal. Dosáhl dokonalého vědomí Kṛṣṇy a zapomínal na dobro a zlo či štěstí a neštěstí. Caitanya-caritāmṛta (Antya 4.176) uvádí:

’dvaite' bhadrābhadra-jñāna, saba-’manodharma'
’ei bhāla, ei manda',—ei saba ’bhrama'

“Všechna pojetí dobra a zla v hmotném světě jsou mentální spekulace. Říkat: ,Toto je dobré a toto je zlé,' je tedy od základu chybné.” Uvažování, že v hmotném světě duality existuje dobro či zlo, je jednoduše mentální výmysl. To musíme pochopit. Neměli bychom však toto vědomí napodobovat; je třeba skutečně dospět na duchovní úroveň neutrality.

5.9.12

Verš

atha kadācit kaścid vṛṣala-patir bhadra-kālyai puruṣa-paśum ālabhatāpatya-kāmaḥ.

Synonyma

atha — potom; kadācit — někdy; kaścit — nějaký; vṛṣala-patiḥ — vůdce śūdrů, kteří plenili majetek druhých; bhadra-kālyai — bohyni jménem Bhadra Kālī; puruṣa-paśum — zvíře v podobě člověka; ālabhata — začal obětovat; apatya-kāmaḥ — neboť si přál syna.

Překlad

Jeden vůdce lupičů pocházející z rodiny šúdrů, který si přál mít syna, se tehdy rozhodl uctít bohyni jménem Bhadra Kālī obětováním tupého člověka, který není o nic lepší než zvíře.

Význam

Lidé nízké třídy — śūdrové a podobně — uctívají polobohy, jako je bohyně Kālī či Bhadra Kālī, aby se jim splnila jejich hmotná přání. Proto někdy před božstvem zabijí lidskou bytost. Obvykle si vyberou někoho, kdo není příliš inteligentní; jinými slovy zvíře v lidské podobě.

5.9.13

Verš

tasya ha daiva-muktasya paśoḥ padavīṁ tad-anucarāḥ paridhāvanto niśi niśītha-samaye tamasāvṛtāyām anadhigata-paśava ākasmikena vidhinā kedārān vīrāsanena mṛga-varāhādibhyaḥ saṁrakṣamāṇam aṅgiraḥ-pravara-sutam apaśyan.

Synonyma

tasya — vůdce lupičů; ha — jistě; daiva-muktasya — jemuž se náhodou podařilo uniknout; paśoḥ — lidského zvířete; padavīm — cestu; tat-anucarāḥ — jeho stoupenci či pomocníci; paridhāvantaḥ — hledali všude možně; niśi — v noci; niśītha-samaye — o půlnoci; tamasā āvṛtāyām — zahaleni temnotou; anadhigata-paśavaḥ — nemohli lidské zvíře chytit; ākasmikena vidhinā — vlivem nepředvídatelného zákona prozřetelnosti; kedārān — pole; vīra-āsanena — sedícího na vyvýšeném místě; mṛga-varāha-ādibhyaḥ — před jeleny, divokými prasaty a tak dále; saṁrakṣamāṇam — který chránil; aṅgiraḥ-pravara-sutam — syna brāhmaṇy pocházejícího z Aṅgirova rodu; apaśyan — nalezli.

Překlad

Vůdce lupičů chytil pro oběť jednoho takového napůl člověka-napůl zvíře, ale tomu se podařilo utéci. Vůdce okamžitě nařídil svým stoupencům, aby ho chytili a přivedli. Rozběhli se do všech stran, ale nemohli ho nikde nalézt. Když zahaleni hustou tmou hledali uprostřed noci, došli na rýžoviště, kde uviděli vznešeného syna Aṅgirova rodu (Jaḍa Bharatu), jenž seděl na vyvýšeném místě a chránil pole před jeleny a divokými prasaty.

5.9.14

Verš

atha ta enam anavadya-lakṣaṇam avamṛśya bhartṛ-karma-niṣpattiṁ manyamānā baddhvā raśanayā caṇḍikā-gṛham upaninyur mudā vikasita-vadanāḥ.

Synonyma

atha — poté; te — oni (služebníci vůdce lupičů); enam — tohoto (Jaḍa Bharatu); anavadya-lakṣaṇam — za toho, kdo má vlastnosti tupého zvířete, jelikož měl tělo tučné jako býk a byl hluchý a němý; avamṛśya — uznali; bhartṛ-karma-niṣpattim — úspěšné završení díla jejich pána; manyamānāḥ — chápali; baddhvā — pevně spoutali; raśanayā — provazy; caṇḍikā-gṛham — do chrámu bohyně Kālī; upaninyuḥ — přivedli; mudā — velice šťastní; vikasita-vadanāḥ — s rozzářenými tvářemi.

Překlad

Stoupenci a služebníci vůdce lupičů usoudili, že Jaḍa Bharata má požadované vlastnosti lidského zvířete, a rozhodli, že je dokonale vhodný pro oběť. Tváře se jim rozzářily štěstím; spoutali ho provazy a přivedli do chrámu bohyně Kālī.

Význam

V některých částech Indie jsou dodnes obětováni bohyni Kālī lidé, kteří jsou na úrovni zvířat. Takovou oběť však vykonávají jedině śūdrové a lupiči. Jejich zaměstnáním je okrádat bohaté, a aby měli úspěch, obětují bohyni Kālī člověka, který je jako zvíře. Je třeba si povšimnout, že bohyni nikdy neobětují inteligentního člověka. Bharata Mahārāja v těle brāhmaṇy vypadal jako hluchý a němý, ale přitom byl tím nejinteligentnějším člověkem na světě. Jelikož byl ale zcela odevzdaný Nejvyšší Osobnosti Božství, neprotestoval, když ho přivedli před božstvo, aby ho zabili. Jak jsme se dozvěděli v minulých verších, byl velice silný a mohl se snadno ubránit, když ho chtěli svázat. Nic však nepodnikl; co se týče vlastní ochrany, závisel pouze na Nejvyšší Osobnosti Božství. Śrīla Bhaktivinoda Ṭhākura popisuje odevzdanost Nejvyššímu Pánu takto:

mārabi rākhabi—yo icchā tohārā
nitya-dāsa-prati tuyā adhikārā

“Můj Pane, nyní jsem Ti odevzdaný. Jsem Tvůj věčný služebník. Jestliže chceš, můžeš mě zabít, a chceš-li, můžeš mě ochránit. V každém případě jsem Ti plně odevzdán.”

5.9.15

Verš

atha paṇayas taṁ sva-vidhinābhiṣicyāhatena vāsasācchādya bhūṣaṇālepa-srak-tilakādibhir upaskṛtaṁ bhuktavantaṁ dhūpa-dīpa-mālya-lāja-kisalayāṅkura-phalopahāropetayā vaiśasa-saṁsthayā mahatā gīta-stuti-mṛdaṅga-paṇava-ghoṣeṇa ca puruṣa-paśuṁ bhadra-kālyāḥ purata upaveśayām āsuḥ.

Synonyma

atha — poté; paṇayaḥ — všichni stoupenci onoho lupiče; tam — jeho (Jaḍa Bharatu); sva-vidhinā — podle svých vlastních zásad týkajících se obřadů; abhiṣicya — vykoupali; ahatena — novými; vāsasā — šaty; ācchādya — zahalili; bhūṣaṇa — ozdoby; ālepa — potřeli tělo santálovou dření; srak — girlanda z květů; tilaka-ādibhiḥ — znaky na těle a tak dále; upaskṛtam — dokonale ozdobený; bhuktavantam — poté, co se najedl; dhūpa — vonnými tyčinkami; dīpa — lampami; mālya — girlandami; lāja — praženým obilím; kisalaya-aṅkura — větvičkami a výhonky; phala — ovocem; upahāra — dalšími předměty; upetayā — dokonale vybaveni; vaiśasa-saṁsthayā — vším potřebným pro vykonání oběti; mahatā — mocným; gīta-stuti — písní a modliteb; mṛdaṅga — bubnů; paṇava — trubek; ghoṣeṇa — zvukem; ca — také; puruṣa-paśum — lidské zvíře; bhadra-kālyāḥ — bohyni Kālī; purataḥ — přímo před; upaveśayām āsuḥ — přiměli ho usednout.

Překlad

Poté všichni zloději podle svého vymyšleného obřadu pro zabíjení zvířecích lidí Jaḍa Bharatu vykoupali, oblékli do nových šatů, dali mu ozdoby vhodné pro zvíře, potřeli mu tělo vonnými oleji a ozdobili ho tilakem, santálovou dření a girlandami. Vydatně ho nakrmili a poté přivedli před bohyni Kālī, které obětovali vonné tyčinky, lampy, girlandy, pražené obilí, mladé větvičky, výhonky, ovoce a květy. Takto před zabitím lidského zvířete bohyni uctívali, zpívali písně, pronášeli modlitby a hráli na bubny a trubky. Poté přiměli Jaḍa Bharatu, aby usedl před božstvem.

Význam

V tomto verši je velice důležité slovo sva-vidhinā (“podle svých vlastních zásad týkajících se obřadů”). Ve védských śāstrách stojí, že vše je třeba dělat ve shodě s usměrňujícími zásadami. Zde je ovšem uvedeno, že zloději a lupiči si pro zabití člověka na úrovni zvířete vymysleli svůj vlastní postup. Śāstry v kvalitě nevědomosti dávají pokyny, jak obětovat bohyni Kālī zvířata, jako je koza nebo buvol, ale nikde se nehovoří o zabíjení člověka, i kdyby byl sebehloupější. Tento proces si lupiči vymysleli sami; proto je použito slova sva-vidhinā. Dokonce i dnes se koná mnoho obětí bez odkazu na védská písma. V Kalkatě byla například nedávno propagována jedna prodejní jatka jako chrám bohyně Kālī. Lidé, kteří jedí maso, si ho pošetile kupují v takových obchodech a myslí si o něm, že se liší od obyčejného masa — považují ho za prasādam bohyně Kālī. Śāstry uvádějí obětování kozy nebo podobného zvířete bohyni Kālī, aby zabránily lidem v jedení masa z jatek a přivedly je k zodpovědnosti za zabíjení zvířat. Podmíněné duše mají přirozené sklony k sexu a konzumaci masa, a śāstry jim proto poskytují jisté úlevy. Skutečným cílem śāster je tyto odporné činnosti ukončit, ale jsou v nich stanoveny určité usměrňující zásady, aby se ti, kdo jedí maso a vyhledávají sex, postupně napravili.

5.9.16

Verš

atha vṛṣala-rāja-paṇiḥ puruṣa-paśor asṛg-āsavena devīṁ bhadra-kālīṁ yakṣyamāṇas tad-abhimantritam asim ati-karāla-niśitam upādade.

Synonyma

atha — poté; vṛṣala-rāja-paṇiḥ — takzvaný kněz sloužící vůdci lupičů (jeden za zlodějů); puruṣa-paśoḥ — lidského zvířete (Bharaty Mahārāje), které mělo být obětováno; asṛk-āsavena — s krví coby likérem; devīm — božstvu; bhadra-kālīm — bohyni Kālī; yakṣyamāṇaḥ — s touhou obětovat; tat-abhimantritam — posvěcený mantrou této bohyně; asim — meč; ati-karāla — hrozivý; niśitam — jemně nabroušený; upādade — pozdvihl.

Překlad

Jeden ze zlodějů, který jednal jako hlavní kněz, byl tehdy připravený bohyni Kālī obětovat jako likér krev Jaḍa Bharaty, jehož pokládali za lidské zvíře. Uchopil proto hrozivý ostrý meč, posvětil ho mantrou Bhadra Kālī a pozdvihl ho, aby Jaḍa Bharatu zabil.

5.9.17

Verš

iti teṣāṁ vṛṣalānāṁ rajas-tamaḥ-prakṛtīnāṁ dhana-mada-raja-utsikta-manasāṁ bhagavat-kalā-vīra-kulaṁ kadarthī-kṛtyotpathena svairaṁ viharatāṁ hiṁsā-vihārāṇāṁ karmāti-dāruṇaṁ yad brahma-bhūtasya sākṣād brahmarṣi-sutasya nirvairasya sarva-bhūta-suhṛdaḥ sūnāyām apy ananumatam ālambhanaṁ tad upalabhya brahma-tejasāti-durviṣaheṇa dandahyamānena vapuṣā sahasoccacāṭa saiva devī bhadra-kālī.

Synonyma

iti — takto; teṣām — jich; vṛṣalānām — śūdrů, kteří ničí všechny náboženské zásady; rajaḥ — ve vášni; tamaḥ — v nevědomosti; prakṛtīnām — s povahami; dhana-mada — v podobě opojení hmotným bohatstvím; rajaḥ — vášní; utsikta — pyšné; manasām — jejichž mysli; bhagavat-kalā — expanze úplné expanze Nejvyšší Osobnosti Božství; vīra-kulam — třídu vznešených osobností (brāhmaṇy); kat-arthī-kṛtya — kteří uráželi; utpathena — po špatné cestě; svairam — nezávisle; viharatām — kteří kráčeli; hiṁsā-vihārāṇām — jejichž zaměstnáním je dopouštět se násilí na druhých; karma — činnost; ati-dāruṇam — hrůzostrašná; yat — to, co; brahma-bhūtasya — seberealizované osoby zrozené v bráhmanské rodině; sākṣāt — přímo; brahma-ṛṣi-sutasya — syna brāhmaṇy s rozvinutým duchovním vědomím; nirvairasya — který neměl nepřátel; sarva-bhūta-suhṛdaḥ — příznivec všech; sūnāyām — na poslední chvíli; api — ačkoliv; ananumatam — neschválené zákonem; ālambhanam — v rozporu s Pánovou touhou; tat — to; upalabhya — vnímala; brahma-tejasā — se září duchovní blaženosti; ati-durviṣaheṇa — jež byla pronikavá a nesnesitelná; dandahyamānena — planoucí; vapuṣā — s fyzickým tělem; sahasā — náhle; uccacāṭa — rozlomilo se (božstvo); sā — ona; eva — vskutku; devī — bohyně; bhadra-kālī — Bhadra Kālī.

Překlad

Všichni ničemové a zloději, kteří připravili uctívání bohyně Kālī, byli hrubci spoutaní kvalitami vášně a nevědomosti. Opojeni touhou po velkém bohatství se opovážili porušit příkazy Ved do té míry, že se chystali zabít Jaḍa Bharatu, seberealizovanou duši narozenou v bráhmanské rodině. Ve své zlovolnosti ho přivedli před bohyni Kālī, aby ho obětovali. Takoví lidé mají sklon k zlovolnému jednání, a proto měli tu drzost pokusit se Jaḍa Bharatu zabít. Jaḍa Bharata nebyl pro nikoho nepřítelem — byl nejlepším přítelem všech živých bytostí. Neustále setrvával pohroužený v meditaci o Nejvyšší Osobnosti Božství. Narodil se kvalifikovanému bráhmanskému otci a zabít ho bylo zakázáno, i kdyby jednal nepřátelsky či agresivně. Pro jeho usmrcení neexistoval jediný důvod a bohyně Kālī něco takového nemohla strpět. Okamžitě pochopila, že se tito hříšní lupiči chystají zabít velkého oddaného Pána. Tělo božstva se náhle rozlomilo vedví a z něho vystoupila samotná bohyně Kālī v planoucím těle, které vydávalo pronikavou, nesnesitelnou záři.

Význam

Podle příkazů Ved lze zabít jedině agresora. Přijde-li někdo s úmyslem zabíjet, člověk může okamžitě jednat a zabít ho v sebeobraně. Dále je řečeno, že lze zabít toho, kdo přijde založit v cizím domě požár nebo zneuctít či unést cizí manželku. Pán Rāmacandra pozabíjel celou Rāvaṇovu rodinu, jelikož Rāvaṇa unesl Jeho manželku, Sītādevī. Zabíjení pro jiné účely však śāstry neschvalují. Těm, kdo jedí maso, dovolují zabíjení zvířat v oběti polobohům, kteří jsou expanzemi Nejvyšší Osobnosti Božství. To je určité omezení pro konzumaci masa. I zabíjení zvířat je tedy omezené a řídí se jistými pravidly popsanými ve Vedách. Vzhledem k těmto skutečnostem neexistoval důvod k zabití Jaḍa Bharaty, který se narodil ve ctihodné, velmi vznešené bráhmanské rodině. Byl duší, jež realizovala Boha, a příznivcem všech živých bytostí. Vedy v žádném případě nedovolovaly, aby darebáci a zloději Jaḍa Bharatu zabili. Bohyně Bhadra Kālī proto vystoupila z božstva, aby ochránila Pánova oddaného. Śrīla Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura vysvětluje, že božstvo se rozlomilo působením záře Brahmanu, jež z takového oddaného, jako byl Jaḍa Bharata, vycházela. Obětovat člověka bohyni Kālī jsou schopni jedině lupiči a ničemové v kvalitách vášně a nevědomosti, kteří jsou poblouznění hmotným bohatstvím. Žádné védské pokyny nic takového neschvalují. V současnosti existují po celém světě stovky a tisíce jatek, jež udržují namyšlení lidé, kteří šílí po hmotném bohatství. Škola bhāgavata tyto činnosti nikdy nepodporuje.

5.9.18

Verš

bhṛśam amarṣa-roṣāveśa-rabhasa-vilasita-bhru-kuṭi-viṭapa-kuṭila-daṁṣṭrāruṇekṣaṇāṭopāti-bhayānaka-vadanā hantu-kāmevedaṁ mahāṭṭa-hāsam ati-saṁrambheṇa vimuñcantī tata utpatya pāpīyasāṁ duṣṭānāṁ tenaivāsinā vivṛkṇa-śīrṣṇāṁ galāt sravantam asṛg-āsavam atyuṣṇaṁ saha gaṇena nipīyāti-pāna-mada-vihvaloccaistarāṁ sva-pārṣadaiḥ saha jagau nanarta ca vijahāra ca śiraḥ-kanduka-līlayā.

Synonyma

bhṛśam — vysoce; amarṣa — v netolerování přestupků; roṣa — v hněvu; āveśa — jejího pohroužení; rabhasa-vilasita — násilně roztaženého; bhru-kuṭi — jejího obočí; viṭapa — části, větve; kuṭila — křivé; daṁṣṭra — zuby; aruṇa-īkṣaṇa — rudých očí; āṭopa — vzrušením; ati — velice; bhayānaka — hrůzostrašný; vadanā — obličej; hantu-kāmā — toužící zničit; iva — jako kdyby; idam — tento vesmír; mahā-aṭṭa-hāsam — hrozivý smích; ati — velký; saṁrambheṇa — z hněvu; vimuñcantī — vydávala; tataḥ — z onoho oltáře; utpatya — vystoupila; pāpīyasām — všech hříšných; duṣṭānām — velkých provinilců; tena eva asinā — toutéž mačetou; vivṛkṇa — oddělila; śīrṣṇām — jejichž hlavy; galāt — od krku; sravantam — vytékající; asṛk-āsavam — krev přirovnaná k omamnému nápoji; ati-uṣṇam — velmi horkou; saha — se; gaṇena — svými společnicemi; nipīya — pila; ati-pāna — z přemíry pití; mada — opojením; vihvalā — zmožená; uccaiḥ-tarām — hlasitě; sva-pārṣadaiḥ — svými společnicemi; saha — se; jagau — zpívaly; nanarta — tancovaly; ca — také; vijahāra — hrály si; ca — také; śiraḥ-kanduka — používaly hlavy jako míče; līlayā — hrou.

Překlad

Rozlícená bohyně Kālī netolerovala spáchané přestupky; blýskala rudýma planoucíma očima, cenila strašné křivé zuby a projevila své hrůzu nahánějící rysy. Přijala děsivé tělo, jako kdyby se chystala zničit celé stvoření. Zuřivě seskočila z oltáře a okamžitě sťala všechny lupiče tímtéž mečem, kterým chtěli zabít Jaḍa Bharatu. Poté začala pít horkou krev, jež vytékala z krků jejích bezhlavých obětí, jako kdyby to byl nějaký likér. Pila tento opojný nápoj se svými společnicemi, čarodějnicemi a démonkami, a v opojení touto krví poté všechny začaly hlasitě zpívat a tancovat, jako by se chystaly zničit celý vesmír. Zároveň si začaly hrát s usekanými hlavami darebáků a házely si s nimi jako s míči.

Význam

Z tohoto verše je zřejmé, že bohyně Kālī není svým oddaným vůbec příznivě nakloněná. Její činností je zabíjet a trestat démony. Bohyně Kālī (Durgā) stíná mnoho démonů, lupičů a dalších nežádoucích živlů ve společnosti. Hlupáci, kteří zavrhují vědomí Kṛṣṇy, se jí snaží uspokojit tím, že jí obětují mnoho odporných věcí, ale když se v jejich uctívání vyskytne malý nedostatek, sama je potrestá smrtí. Démonští lidé uctívají bohyni Kālī, aby získali nějaký hmotný prospěch, ale hříchy spáchané ve jménu uctívání jim nebudou odpuštěny. Obětovat božstvu člověka nebo zvíře je obzvláště zakázané.

5.9.19

Verš

evam eva khalu mahad-abhicārāti-kramaḥ kārtsnyenātmane phalati.

Synonyma

evam eva — takto; khalu — vskutku; mahat — vůči velkým osobnostem; abhicāra — v podobě zlovolnosti; ati-kramaḥ — hranice přestupku; kārtsnyena — vždy; ātmane — sobě; phalati — dává výsledek.

Překlad

Když se zlovolný člověk dopustí přestupku vůči velké osobnosti, je vždy potrestán výše uvedeným způsobem.

5.9.20

Verš

na vā etad viṣṇudatta mahad-adbhutaṁ yad asambhramaḥ sva-śiraś-chedana āpatite ’pi vimukta-dehādy-ātma-bhāva-sudṛḍha-hṛdaya-granthīnāṁ sarva-sattva-suhṛd-ātmanāṁ nirvairāṇāṁ sākṣād bhagavatānimiṣāri-varāyudhenāpramattena tais tair bhāvaiḥ parirakṣyamāṇānāṁ tat-pāda-mūlam akutaścid-bhayam upasṛtānāṁ bhāgavata-paramahaṁsānām.

Synonyma

na — ne; vā — nebo; etat — toto; viṣṇu-datta — ó Mahārāji Parīkṣite, jehož ochránil Pán Viṣṇu; mahat — velký; adbhutam — údiv; yat — co; asambhramaḥ — žádný zmatek; sva-śiraḥ-chedane — k useknutí hlavy; āpatite — když mělo dojít; api — ačkoliv; vimukta — zcela osvobozený od; deha-ādi-ātma-bhāva — falešné tělesné pojetí života; su-dṛḍha — velice silné a pevné; hṛdaya-granthīnām — těch, jejichž uzly v srdci; sarva-sattva-suhṛt-ātmanām — těch, kdo v srdci vždy přejí dobro všem živým bytostem; nirvairāṇām — kdo neshledávají nikoho svým nepřítelem; sākṣāt — přímo; bhagavatā — Nejvyšší Osobností Božství; animiṣa — nepřemožitelný čas; ari-vara — a nejlepší ze zbraní, Sudarśana cakra; āyudhena — tím, komu patří zbraně; apramattena — nikdy nevzrušeni; taiḥ taiḥ — těmi příslušnými; bhāvaiḥ — náladami Nejvyšší Osobnosti Božství; parirakṣyamāṇānām — těch, kdo jsou chráněni; tat-pāda-mūlam — u lotosových nohou Nejvyšší Osobnosti Božství; akutaścit — odnikud; bhayam — strach; upasṛtānām — těch, kdo přijali plné útočiště; bhāgavata — oddaných Pána; parama-haṁsānām — nejosvobozenějších osobností.

Překlad

Śukadeva Gosvāmī poté řekl Mahārājovi Parīkṣitovi: Ó Viṣṇudatto, ti, kdo již vědí, že duše je oddělená od těla, kdo jsou zbaveni nezdolného uzlu v srdci, kdo neustále jednají pro dobro všech živých bytostí a nikdy neplánují, jak někomu ublížit, jsou vždy pod ochranou Nejvyššího Pána, Osobnosti Božství, Jenž nosí Svůj disk (Sudarśana cakru) a jedná jako svrchovaný čas, aby zabíjel démony a chránil Své oddané. Oddaní vždy přijímají útočiště u lotosových nohou Pána, a proto zůstávají klidní za všech okolností; dokonce i když jim hrozí stětí hlavy. Pro ně to není nic podivuhodného.

Význam

To jsou některé ze vznešených vlastností čistého oddaného Nejvyšší Osobnosti Božství. Oddaný je především pevně přesvědčený o své duchovní totožnosti a nikdy se neztotožňuje s tělem. Je si jistý tím, že duše se od těla liší, a proto nemá z ničeho strach. Vůbec se nebojí, ani když je ohrožen jeho život, a dokonce ani k nepříteli se nechová jako k nepříteli. Takové jsou vlastnosti oddaných. Oddaní vždy plně závisejí na Nejvyšší Osobnosti Božství a Pán je vždy dychtivý poskytovat jim za všech okolností veškerou ochranu.

Takto končí Bhaktivedantovy výklady k deváté kapitole pátého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Prvotřídní charakter Jaḍa Bharaty”.

KAPITOLA DESÁTÁ

Rozhovor mezi Jaḍa Bharatou a Mahārājem Rahūgaṇou

5.10.1

Verš

śrī-śuka uvāca
atha sindhu-sauvīra-pate rahūgaṇasya vrajata ikṣumatyās taṭe tat-kula-patinā śibikā-vāha-puruṣānveṣaṇa-samaye daivenopasāditaḥ sa dvija-vara upalabdha eṣa pīvā yuvā saṁhananāṅgo go-kharavad dhuraṁ voḍhum alam iti pūrva-viṣṭi-gṛhītaiḥ saha gṛhītaḥ prasabham atad-arha uvāha śibikāṁ sa mahānubhāvaḥ.

Synonyma

śrī-śukaḥ uvāca — Śukadeva Gosvāmī pokračoval; atha — takto; sindhu-sauvīra-pateḥ — vládce států Sindhu a Sauvīry; rahū-gaṇasya — král jménem Rahūgaṇa; vrajataḥ — když cestoval (do Kapilova āśramu); ikṣu-matyāḥ taṭe — na břehu řeky Ikṣumatī; tat-kula-patinā — vůdcem nosičů královských nosítek; śibikā-vāha — aby se stal nosičem nosítek; puruṣa-anveṣaṇa-samaye — když hledali nějakého člověka; daivena — shodou okolností; upasāditaḥ — přivedený do blízkosti; saḥ — ten; dvija-varaḥ — Jaḍa Bharata, syn brāhmaṇy; upalabdhaḥ — získaný; eṣaḥ — tento muž; pīvā — velmi silný a zdatný; yuvā — mladý; saṁhanana-aṅgaḥ — s pevnými údy; go-khara-vat — jako kráva nebo osel; dhuram — náklad; voḍhum — nést; alam — schopný; iti — tak uvažovali; pūrva-viṣṭi-gṛhītaiḥ — jiní, kteří byli dříve nuceni vykonávat tento úkol; saha — s; gṛhītaḥ — vzatý; prasabham — násilím; a-tat-arhaḥ — ačkoliv se nehodil pro nošení nosítek; uvāha — nesl; śibikām — královská nosítka; saḥ — on; mahā-anubhāvaḥ — velká duše.

Překlad

Śukadeva Gosvāmī pokračoval: Můj milý králi, král Rahūgaṇa, vládce států Sindhu a Sauvīry, cestoval krátce poté do Kapilāśramu. Když dospěl k břehům řeky Ikṣumatī, hlavní nosiči jeho královských nosítek potřebovali dalšího nosiče. Vydali se proto někoho najít a shodou okolností narazili na Jaḍa Bharatu. Vzali v úvahu, že je mladý, silný a má pevné údy, a proto usoudili, že je zcela schopný nosit náklady jako krávy a osli. Nezdráhali se ho tedy donutit, aby nesl nosítka, přestože se Jaḍa Bharata, velká duše, na takovou práci vůbec nehodil.

5.10.2

Verš

yadā hi dvija-varasyeṣu-mātrāvalokānugater na samāhitā puruṣa-gatis tadā viṣama-gatāṁ sva-śibikāṁ rahūgaṇa upadhārya puruṣān adhivahata āha he voḍhāraḥ sādhv atikramata kim iti viṣamam uhyate yānam iti.

Synonyma

yadā — když; hi — jistě; dvija-varasya — Jaḍa Bharaty; iṣu-mātra — na délku jednoho šípu (téměř jeden metr) dopředu; avaloka-anugateḥ — jelikož se pohnul teprve poté, co se podíval; na samāhitā — nejednotný; puruṣa-gatiḥ — pohyb nosičů; tadā — tehdy; viṣama-gatām — začala se kymácet; sva-śibikām — jeho nosítka; rahūgaṇaḥ — král Rahūgaṇa; upadhārya — chápal; puruṣān — mužům; adhivahataḥ — kteří nesli nosítka; āha — řekl; he — ó; voḍhāraḥ — nosiči královských nosítek; sādhu atikramata — udržujte prosím stejný krok, aby to neházelo; kim iti — z jakého důvodu; viṣamam — nevyrovnaně; uhyate — jsou nesena; yānam — nosítka; iti — takto.

Překlad

Kvůli svému sklonu k nenásilí však Jaḍa Bharata nesl královská nosítka velmi nerovnoměrně. Při každém kroku se podíval metr dopředu, aby nešlápl na mravence, a nebyl schopný držet krok s ostatními nosiči. Nosítka se začala kymácet a král Rahūgaṇa se okamžitě zeptal: “Proč s těmi nosítky tak házíte? Neste je normálně!”

Význam

Jaḍa Bharata byl sice donucen nést nosítka, ale nevzdal se svého soucitu s nebohými mravenci, kteří se objevovali na cestě. Oddaný Pána nezapomíná na svou oddanou službu a další příznivé činnosti, ani když je v sebevíce nepříjemném postavení. Jaḍa Bharata byl kvalifikovaný brāhmaṇa s pokročilým duchovním poznáním, ale přesto byl donucen nést královská nosítka. Nevadilo mu to, ale když kráčel po cestě, nemohl zapomenout na své povinnosti a vyhýbal se zabití jediného mravence. Vaiṣṇava není nikdy zlý a nedopouští se zbytečného násilí. Na cestě bylo mnoho mravenců, ale Jaḍa Bharata dával pozor a díval se vždy metr před sebe. Šlápl na zem až tehdy, když byli mravenci pryč. Vaiṣṇava je v srdci vždy velice laskavý ke všem živým bytostem. Pán Kapiladeva vysvětluje ve Své sāṅkhya-yoze: suhṛdaḥ sarva-dehinām. Živé bytosti přijímají různé tělesné podoby. Podle těch, kdo nejsou vaiṣṇavy, si soucit zaslouží pouze lidská společnost, ale Kṛṣṇa prohlašuje, že je svrchovaným otcem všech životních forem. Vaiṣṇava si proto dává pozor, aby předčasně nebo zbytečně neusmrtil žádného živého tvora. Všem živým bytostem je dána jistá doba, po kterou mají být uzavřeny v určitém druhu hmotného těla; tuto vyměřenou dobu musí dovršit, než se budou moci přemístit do jiného těla. Zabití zvířete nebo jakéhokoliv živého tvora jen vytvoří překážku v jeho dokončení nuceného pobytu v daném těle. Člověk by tedy neměl zabíjet těla pro svůj smyslový požitek, protože to ho zaplétá do hříšného jednání.

5.10.3

Verš

atha ta īśvara-vacaḥ sopālambham upākarṇyopāya-turīyāc chaṅkita-manasas taṁ vijñāpayāṁ babhūvuḥ.

Synonyma

atha — takto; te — oni (nosiči královských nosítek); īśvara-vacaḥ — slova svého pána, krále Rahūgaṇy; sa-upālambham — s pokáráním; upākarṇya — slyšeli; upāya — prostředky; turīyāt — z jedné čtvrtiny; śaṅkita-manasaḥ — jejichž mysl byla plná strachu; tam — jeho (krále); vijñāpayām babhūvuḥ — informovali.

Překlad

Když nosiči slyšeli výhružná slova Mahārāje Rahūgaṇy, začali se velice obávat trestu a promluvili k němu následujícím způsobem.

Význam

Podle zásad politické vědy se král někdy snaží své podřízené uklidnit, někdy je trestá, někdy se jim vysmívá a někdy je odměňuje. Tímto způsobem král vládne svým podřízeným. Nosičům bylo jasné, že se Mahārāja Rahūgaṇa zlobí a chystá se je potrestat.

5.10.4

Verš

na vayaṁ nara-deva pramattā bhavan-niyamānupathāḥ sādhv eva vahāmaḥ. ayam adhunaiva niyukto ’pi na drutaṁ vrajati nānena saha voḍhum u ha vayaṁ pārayāma iti.

Synonyma

na — ne; vayam — my; nara-deva — ó bože mezi lidmi (král je považován za představitele deva, Nejvyšší Osobnosti Božství); pramattāḥ — nedbalí svých povinností; bhavat-niyama-anupathāḥ — kteří jsme vždy poslušní tvého rozkazu; sādhu — řádně; eva — jistě; vahāmaḥ — neseme; ayam — tento muž; adhunā — nedávno; eva — vskutku; niyuktaḥ — najatý, aby pracoval s námi; api — ačkoliv; na — ne; drutam — příliš rychle; vrajati — pracuje; na — ne; anena — ním; saha — s; voḍhum — nést; u ha — ó; vayam — my; pārayāmaḥ — můžeme; iti — takto.

Překlad

Ó pane, prosím věz, že vykonávání svých povinností ani v nejmenším nezanedbáváme. Svědomitě neseme nosítka podle tvého přání, ale tento muž, kterého jsme nedávno přivedli, aby s námi pracoval, neumí chodit rychle. Nemůžeme s ním proto nosítka nést.

Význam

Ostatní nosiči byli śūdrové, zatímco Jaḍa Bharata byl nejen brāhmaṇa, člen vyšší třídy, ale také velký oddaný. Śūdrové nemají s ostatními živými bytostmi soucit, ale vaiṣṇava nemůže jednat jako śūdra. Jakmile jsou dáni dohromady śūdra a bráhmanský vaiṣṇava, nastane v plnění povinností nerovnováha. Śūdrové kráčeli s nosítky, aniž by mravencům na zemi věnovali sebemenší pozornost, ale Jaḍa Bharata nemohl jednat jako śūdra, a proto vznikly potíže.

5.10.5

Verš

sāṁsargiko doṣa eva nūnam ekasyāpi sarveṣāṁ sāṁsargikāṇāṁ bhavitum arhatīti niścitya niśamya kṛpaṇa-vaco rājā rahūgaṇa upāsita-vṛddho ’pi nisargeṇa balāt kṛta īṣad-utthita-manyur avispaṣṭa-brahma-tejasaṁ jāta-vedasam iva rajasāvṛta-matir āha.

Synonyma

sāṁsargikaḥ — která je výsledkem důvěrné společnosti; doṣaḥ — chyba; eva — vskutku; nūnam — jistě; ekasya — jednoho; api — ačkoliv; sarveṣām — všech ostatních; sāṁsargikāṇām — těch, kdo jsou s ním ve styku; bhavitum — stát se; arhati — může; iti — takto; niścitya — když zjistil; niśamya — nasloucháním; kṛpaṇa-vacaḥ — slova nebohých služebníků, kteří se velice báli trestu; rājā — král; rahūgaṇaḥ — Rahūgaṇa; upāsita-vṛddhaḥ — jenž sloužil a naslouchal mnoha starším mudrcům; api — přestože; nisargeṇa — kvůli své osobní povaze kṣatriyi; balāt — silou; kṛtaḥ — vyvolaný; īṣat — mírně; utthita — probuzený; manyuḥ — jehož hněv; avispaṣṭa — nebylo zřetelně vidět; brahma-tejasam — jeho (Jaḍa Bharatova) duchovní záře; jāta-vedasam — oheň zakrytý popelem při védských obřadech; iva — jako; rajasā āvṛta — zahalená kvalitou vášně; matiḥ — jehož mysl; āha — řekl.

Překlad

Král Rahūgaṇa rozuměl slovům nosičů, kteří se báli, že budou potrestáni. Bylo mu také jasné, že se nosítka kymácela vinou jen jednoho z nich. S tímto vědomím a po vyslechnutí jejich stížnosti se mírně rozhněval, a to i přesto, že měl hluboké znalosti politické vědy a velké zkušenosti. Hněv se v něm probudil kvůli jeho vrozené povaze krále. Mysl krále Rahūgaṇy zahalovala kvalita vášně, a proto promluvil k Jaḍa Bharatovi, jehož záři Brahmanu nebylo zřetelně vidět, jelikož byla zakrytá jako oheň popelem.

Význam

Tento verš vysvětluje rozdíl mezi rajo-guṇou a sattva-guṇou. Přestože byl král spravedlivý a pokročilý v politické vědě a řízení vlády, ovládala ho kvalita vášně, a proto se kvůli nepatrnému popudu rozhněval. Jaḍa Bharata sice kvůli své hře na hluchého a němého zakoušel různé urážky, ale díky své duchovní pokročilosti zachovával mlčení. Jeho brahma-tejaḥ, záři Brahmanu, však u něho nebylo zřetelně vidět.

5.10.6

Verš

aho kaṣṭaṁ bhrātar vyaktam uru-pariśrānto dīrgham adhvānam eka eva ūhivān suciraṁ nāti-pīvā na saṁhananāṅgo jarasā copadruto bhavān sakhe no evāpara ete saṅghaṭṭina iti bahu-vipralabdho ’py avidyayā racita-dravya-guṇa-karmāśaya-sva-carama-kalevare ’vastuni saṁsthāna-viśeṣe ’haṁ mamety anadhyāropita-mithyā-pratyayo brahma-bhūtas tūṣṇīṁ śibikāṁ pūrvavad uvāha.

Synonyma

aho — běda; kaṣṭam — jak je to těžké; bhrātaḥ — můj milý bratře; vyaktam — zřetelně; uru — velice; pariśrāntaḥ — unavený; dīrgham — dlouhou; adhvānam — cestu; ekaḥ — sám; eva — jistě; ūhivān — nesl jsi; su-ciram — po dlouhou dobu; na — ne; ati-pīvā — příliš silný a zdatný; na — ani; saṁhanana-aṅgaḥ — máš pevné, odolné tělo; jarasā — stářím; ca — také; upadrutaḥ — soužený; bhavān — ty; sakhe — můj příteli; no eva — jistě ne; apare — druzí; ete — všichni tito; saṅghaṭṭinaḥ — spolupracovníci; iti — takto; bahu — velice; vipralabdhaḥ — jízlivě kritizoval; api — ačkoliv; avidyayā — nevědomostí; racita — vytvořené; dravya-guṇa-karma-āśaya — v kombinaci hmotných prvků, hmotných vlastností a výsledků minulých činností a tužeb; sva-carama-kalevare — v těle, kterým hýbou jemnohmotné prvky (mysl, inteligence a ego); avastuni — k takovým hmotným věcem; saṁsthāna-viśeṣe — měl zvláštní sklon; aham mama — já a moje; iti — takto; anadhyāropita — nezasahoval; mithyā — falešná; pratyayaḥ — víra; brahma-bhūtaḥ — který byl seberealizovaný, na úrovni Brahmanu; tūṣṇīm — mlčel; śibikām — nosítka; pūrva-vat — jako předtím; uvāha — nesl.

Překlad

Král Rahūgaṇa řekl Jaḍa Bharatovi: Jak je to těžké, můj milý bratře! Jsi jistě velice unavený, neboť již dlouhou dobu a dalekou cestu neseš tato nosítka sám, bez cizí pomoci. Kromě toho jsi již starý a máš velké potíže. Můj milý příteli, vidím, že tvé tělo není příliš odolné, a nejsi ani silný a zdatný. Což s tebou ostatní nosiči nespolupracují?

Význam

Takto ho král kritizoval jízlivými slovy, ale Jaḍa Bharata bez ohledu na kritiku nehodnotil situaci na základě tělesného pojetí. Věděl, že není toto tělo, neboť již dosáhl své duchovní totožnosti. Nebyl tlustý ani hubený a neměl nic společného s kusem hmoty, který je kombinací pěti hrubých a tří jemných prvků. S hmotným tělem a jeho dvěma rukama a nohama ho nic nepojilo, neboť již plně realizoval svou duchovní totožnost (ahaṁ brahmāsmi). Králova jízlivá kritika se ho proto nedotkla. Aniž by cokoliv řekl, nesl nosítka jako předtím.

Jaḍa Bharata byl zcela osvobozený. Nevšímal si ani toho, že se lupiči pokoušeli zabít jeho tělo — dobře věděl, že není tímto tělem. Nevadilo by mu ani, kdyby bylo tělo zabito, neboť byl plně přesvědčený o skutečnosti, kterou popisuje Bhagavad-gītā (2.20): na hanyate hanyamāne śarīre. Věděl, že nemůže být zabit, ani kdyby bylo zabito jeho tělo. Ačkoliv sám neprotestoval, Nejvyšší Pán v podobě Svého zástupce nemohl tolerovat nespravedlivost lupičů; proto byl Jaḍa Bharata milostí Kṛṣṇy zachráněn a lupiči byli zabiti. Také v tomto případě — když nesl krále — věděl, že není tímto tělem. Jeho tělo bylo velice silné, zdravé a plně schopné nést nosítka. Jelikož byl osvobozený od tělesného pojetí, králova jízlivá slova se ho vůbec nedotkla. Tělo živé bytosti je vytvořené podle její karmy a hmotná příroda dodává složky potřebné pro rozvoj určitého druhu těla. Duše, kterou tělo pokrývá, se liší od tělesné schránky; proto nic příznivého ani zlého pro tělo duši neovlivní. Vedy uvádějí: asaṅgo hy ayaṁ puruṣaḥ — duše není nikdy ovlivněná hmotnými změnami.

5.10.7

Verš

atha punaḥ sva-śibikāyāṁ viṣama-gatāyāṁ prakupita uvāca rahūgaṇaḥ kim idam are tvaṁ jīvan-mṛto māṁ kadarthī-kṛtya bhartṛ-śāsanam aticarasi pramattasya ca te karomi cikitsāṁ daṇḍa-pāṇir iva janatāyā yathā prakṛtiṁ svāṁ bhajiṣyasa iti.

Synonyma

atha — poté; punaḥ — znovu; sva-śibikāyām — ve svých nosítkách; viṣama-gatāyām — nevyrovnaně nesených, protože Jaḍa Bharata nešel stejným krokem; prakupitaḥ — velice se rozhněval; uvāca — řekl; rahūgaṇaḥ — král Rahūgaṇa; kim idam — co to má znamenat; are — ó blázne; tvam — ty; jīvat — žiješ; mṛtaḥ — mrtvý; mām — mě; kat-arthī-kṛtya — nedbáš; bhartṛ-śāsanam — pánovo pokárání; aticarasi — překračuješ; pramattasya — jenž jsi téměř šílený; ca — také; te — tvou; karomi — vykonám; cikitsām — náležitou lekci; daṇḍa-pāṇiḥ iva — jako Yamarāja; janatāyāḥ — lidí; yathā — že; prakṛtim — přirozené postavení; svām — své vlastní; bhajiṣyase — zaujmeš; iti — takto.

Překlad

Když král poté viděl, že nosiči jeho nosítky i nadále kymácejí, velice se rozhněval a řekl: Ty darebáku, co to děláš? Jsi mrtvý, přestože máš život v těle? Ty nevíš, že jsem tvůj pán? Nebereš mě na vědomí a neplníš můj příkaz; za tuto neposlušnost tě nyní potrestám stejně, jako Yamarāja, vládce smrti, trestá hříšné lidi. Udělím ti náležitou lekci, abys přišel k rozumu a jednal, jak se patří.

5.10.8

Verš

evaṁ bahv abaddham api bhāṣamāṇaṁ nara-devābhimānaṁ rajasā tamasānuviddhena madena tiraskṛtāśeṣa-bhagavat-priya-niketaṁ paṇḍita-māninaṁ sa bhagavān brāhmaṇo brahma-bhūta-sarva-bhūta-suhṛd-ātmā yogeśvara-caryāyāṁ nāti-vyutpanna-matiṁ smayamāna iva vigata-smaya idam āha.

Synonyma

evam — tak; bahu — mnoho; abaddham — nesmyslů; api — ačkoliv; bhāṣamāṇam — říkal; nara-deva-abhimānam — král Rahūgaṇa, který se považoval za vládce; rajasā — hmotnou kvalitou vášně; tamasā — jakož i kvalitou nevědomosti; anuviddhena — rostoucí; madena — šílenstvím; tiraskṛta — který káral; aśeṣa — nesčetní; bhagavat-priya-niketam — oddaní Pána; paṇḍita-māninam — a považoval se za velkého učence; saḥ — ten; bhagavān — duchovně velice mocný (Jaḍa Bharata); brāhmaṇaḥ — plně kvalifikovaný brāhmaṇa; brahma-bhūtaḥ — zcela seberealizovaný; sarva-bhūta-suhṛt-ātmā — který byl proto přítelem všech živých bytostí; yoga-īśvara — z nejpokročilejších mystických yogīnů; caryāyām — chováním; na ati-vyutpanna-matim — králi Rahūgaṇovi, který ve skutečnosti nebyl zkušený; smayamānaḥ — s nepatrným úsměvem; iva — jako; vigata-smayaḥ — ten, kdo se zbavil veškeré hmotné pýchy; idam — toto; āha — pravil.

Překlad

Král Rahūgaṇa, který se považoval za krále, žil v tělesném pojetí a byl pod vlivem hmotných kvalit vášně a nevědomosti. Ve svém šílenství tedy káral Jaḍa Bharatu nemístnými a rozporuplnými slovy. Jaḍa Bharata byl prvotřídním oddaným a milovaným sídlem Nejvyšší Osobnosti Božství. Přestože se král považoval za velice učeného, neznal postavení ani vlastnosti pokročilého oddaného, zaměstnaného oddanou službou. Jaḍa Bharata byl sídlem Nejvyšší Osobnosti Božství, neboť ve svém srdci neustále nosil podobu Pána. Byl drahým přítelem všech živých bytostí a neměl žádné tělesné pojetí. Usmál se tedy a pronesl následující slova.

Význam

Zde je vyložen rozdíl mezi tím, kdo žije v tělesném pojetí, a tím, kdo toto pojetí překonal. Král Rahūgaṇa se v tělesném pojetí považoval za krále a mnoha nežádoucími způsoby Jaḍa Bharatu káral. Jaḍa Bharata byl seberealizovaný, dokonale situovaný na transcendentální úrovni, a proto se vůbec nehněval; místo toho se usmál a začal králi Rahūgaṇovi předávat své učení. Vysoce pokročilý vaiṣṇava, oddaný, je přítelem všech živých bytostí, a tedy i svých nepřátel. Ve skutečnosti nikoho za nepřítele nepovažuje. Suhṛdaḥ sarva-dehinām. Někdy se zdánlivě rozhněvá na neoddaného, ale tomu to přinese jen prospěch. Ve védské literatuře to dokládají různé příklady. Jednou se například Nārada rozhněval na dva Kuverovy syny, Nalakūvaru a Maṇigrīvu, a potrestal je tím, že je proměnil ve stromy. Výsledkem ovšem bylo, že je později osvobodil Pán Śrī Kṛṣṇa. Oddaný se nachází na absolutní úrovni a není rozdíl mezi tím, zda se hněvá nebo je potěšen, protože v obou případech dává požehnání.

5.10.9

Verš

brāhmaṇa uvāca
tvayoditaṁ vyaktam avipralabdhaṁ
bhartuḥ sa me syād yadi vīra bhāraḥ
gantur yadi syād adhigamyam adhvā
pīveti rāśau na vidāṁ pravādaḥ

Synonyma

brāhmaṇaḥ uvāca — učený brāhmaṇa (Jaḍa Bharata) pravil; tvayā — tebou; uditam — vysvětlené; vyaktam — velice jasně; avipralabdham — bez rozporů; bhartuḥ — nosiče, těla; saḥ — to; me — mé; syāt — bylo by; yadi — kdyby; vīra — ó velký hrdino (Mahārāji Rahūgaṇo); bhāraḥ — náklad; gantuḥ — toho, kdo se pohybuje (rovněž těla); yadi — kdyby; syāt — bylo; adhigamyam — cíl, jehož má být dosaženo; adhvā — cesta; pīvā — velmi zdatné a silné; iti — takto; rāśau — v těle; na — ne; vidām — seberealizovaných; pravādaḥ — námět pro diskusi.

Překlad

Velký brāhmaṇa Jaḍa Bharata pravil: Můj milý králi a hrdino, vše, co jsi tak sarkasticky řekl, je bezpochyby pravda. Nejedná se o pouhá káravá slova, neboť nosičem je ve skutečnosti tělo. Náklad, který nese tělo, nepatří mně, protože já jsem duše. Tvé výroky si neodporují, jelikož se liším od těla. Já nejsem nosičem těchto nosítek; je jím tělo. Nenamáhal jsem se nosit královská nosítka, jak jsi naznačil, protože jsem od těla odpoutaný. Řekl jsi, že nejsem zdatný a silný, a z těchto slov vyplývá, že ten, kdo je vyslovil, nezná rozdíl mezi tělem a duší. Tělo může být tlusté či tenké, ale žádný učený člověk by takové věci neřekl o duši. Co se týče duše, nejsem tlustý ani hubený; proto máš pravdu, když říkáš, že nejsem příliš zdatný. Kdyby cíl této výpravy a cesta, která k němu vede, byly mé, měl bych mnoho problémů; jelikož však nemají vztah ke mně, ale k mému tělu, žádný problém zde nenastává.

Význam

V Bhagavad-gītě je řečeno, že toho, kdo má pokročilé duchovní poznání, nerozrušují bolesti a radosti hmotného těla. Hmotné tělo je zcela oddělené od duše, a jeho bolesti a radosti jsou něčím přebytečným. Praktikování askeze je určené pro pochopení rozdílu mezi tělem a duší a také toho, jak může duše zůstat neovlivněná radostmi a bolestmi těla. Jaḍa Bharata se nacházel na úrovni seberealizace. Byl zcela odpoutaný od tělesného pojetí, a proto okamžitě zaujal toto postavení a přesvědčil krále, že ať už řekl král o jeho těle cokoliv sporného, nic z toho se nevztahovalo na něho jako na duši.

5.10.10

Verš

sthaulyaṁ kārśyaṁ vyādhaya ādhayaś ca
kṣut tṛḍ bhayaṁ kalir icchā jarā ca
nidrā ratir manyur ahaṁ madaḥ śuco
dehena jātasya hi me na santi

Synonyma

sthaulyam — velice zdatný a silný; kārśyam — hubený a slabý; vyādhayaḥ — bolesti těla, jako je nemoc; ādhayaḥ — utrpení mysli; ca — a; kṣut tṛṭ bhayam — hlad, žízeň a strach; kaliḥ — hádky mezi dvěma lidmi; icchā — touhy; jarā — stáří; ca — a; nidrā — spánek; ratiḥ — připoutanost ke smyslovému požitku; manyuḥ — hněv; aham — falešné já (v tělesném pojetí života); madaḥ — iluze; śucaḥ — nářek; dehena — s tímto tělem; jātasya — toho, kdo se narodil; hi — jistě; me — mě; na — ne; santi — existují.

Překlad

Otylost, hubenost, tělesné a mentální utrpení, žízeň, hlad, strach, neshody, touhy po hmotném štěstí, stáří, spánek, připoutanost k hmotnému vlastnictví, hněv, nářek, iluze a ztotožňování těla s vlastním já — to vše jsou proměny hmotného obalu duše. Na toho, kdo je pohroužený v hmotném tělesném pojetí, mají tyto věci vliv, ale já jsem od všech tělesných pojetí osvobozený. Nejsem proto ani tlustý, ani hubený, ani nic dalšího z toho, o čem jsi hovořil.

Význam

Śrīla Narottama dāsa Ṭhākura zpívá: deha-smṛti nāhi yāra, saṁsāra-bandhana kāhāṅ tāra. Ten, kdo je duchovně pokročilý, nemá žádné spojení s tělem a jeho akcemi a reakcemi. Když člověk pochopí, že není toto tělo, a proto není tlustý ani hubený, dosáhne nejvyšší podoby duchovní realizace. Toho, kdo není duchovně realizovaný, zaplétá tělesné pojetí do hmotného světa. V současné době celá lidská společnost trpí následkem tělesného pojetí; śāstry proto označují lidi tohoto věku za dvounohá zvířata (dvipada-paśu). V civilizaci řízené takovými zvířaty nemůže být nikdo šťastný. Naše hnutí pro vědomí Kṛṣṇy se snaží povznést pokleslou lidskou společnost na úroveň duchovního porozumění. Není možné, aby se každý stal okamžitě seberealizovanou duší, jako byl Jaḍa Bharata. Ve Śrīmad-Bhāgavatamu (1.2.18) je však řečeno: naṣṭa-prāyeṣv abhadreṣu nityaṁ bhāgavata-sevayā — šířením zásad Bhāgavatamu můžeme povznést lidskou společnost na úroveň dokonalosti. Ten, koho neovlivňují tělesná pojetí, může pokročit k oddané službě Pánu.

naṣṭa-prāyeṣv abhadreṣu
nityaṁ bhāgavata-sevayā
bhagavaty uttamaśloke
bhaktir bhavati naiṣṭhikī

Čím více se osvobozujeme od tělesného pojetí, tím více se upevňujeme v oddané službě a tím více jsme šťastní a pokojní. Śrīla Madhvācārya v této souvislosti říká, že ti, kdo jsou příliš ovlivněni hmotou, zůstávají v tělesném pojetí. Takoví lidé se zajímají pouze o různé tělesné příznaky, zatímco ten, kdo je od tělesného pojetí osvobozený, žije nezávisle na těle dokonce i v hmotných podmínkách.

5.10.11

Verš

jīvan-mṛtatvaṁ niyamena rājan
ādyantavad yad vikṛtasya dṛṣṭam
sva-svāmya-bhāvo dhruva īḍya yatra
tarhy ucyate ’sau vidhikṛtya-yogaḥ

Synonyma

jīvat-mṛtatvam — být mrtvý zaživa; niyamena — působením přírodních zákonů; rājan — ó králi; ādi-anta-vat — vše hmotné má svůj počátek a konec; yat — protože; vikṛtasya — věcí, které se mění (jako je tělo); dṛṣṭam — je vidět; sva-svāmya-bhāvaḥ — postavení služebníka a pána; dhruvaḥ — neměnné; īḍya — ó ty, jenž jsi uctíván; yatra — kde; tarhi — potom; ucyate — je řečeno; asau — to; vidhi-kṛtya-yogaḥ — způsobilost k udílení příkazů a plnění povinnosti.

Překlad

Můj milý králi, zbytečně jsi mě nařkl, že jsem mrtvý zaživa. K tomu mohu jen říci, že tak je tomu se vším, protože vše hmotné má svůj počátek a konec. Tvá představa, že jsi král a pán, na základě které se mi snažíš rozkazovat, je také nesprávná, protože tato postavení jsou dočasná. Dnes jsi král a já tvůj služebník, ale zítra se mohou naše pozice vyměnit a ty můžeš být můj služebník a já tvůj pán. Jedná se o dočasné okolnosti, které jsou dílem osudu.

Význam

Tělesné pojetí je základním principem utrpení v hmotné existenci. Zvláště v Kali-yuze jsou lidé tak nevzdělaní, že ani nedokáží pochopit skutečnost, že tělo se mění každým okamžikem a že konečná změna se nazývá smrt. V tomto životě může být živá bytost králem a v dalším životě psem; podle toho, jaká je její karma. Duše spí hlubokým spánkem způsobeným silou hmotné přírody a vždy je uvedena do určitého stavu, který se opět změní v jiný. Živá bytost prodlužuje svůj podmíněný život bez seberealizace a poznání a falešně se prohlašuje za krále, služebníka, kočku či psa, což jsou pouze různé proměny způsobené vyšším řízením. Takovými dočasnými tělesnými pojetími bychom se neměli nechat zmást. Nikdo ve skutečnosti není v tomto hmotném světě pánem, neboť vše podléhá hmotné přírodě, která je pod vládou Nejvyšší Osobnosti Božství. Svrchovaným pánem je tedy Kṛṣṇa, Nejvyšší Osobnost Božství. To vysvětluje Caitanya-caritāmṛta: ekale īśvara kṛṣṇa, āra saba bhṛtya — jediným pánem je Kṛṣṇa a všichni ostatní jsou Jeho služebníci. Naše zapomnění vztahu s Nejvyšším Pánem je příčinou našeho utrpení v hmotném světě.

5.10.12

Verš

viśeṣa-buddher vivaraṁ manāk ca
paśyāma yan na vyavahārato ’nyat
ka īśvaras tatra kim īśitavyaṁ
tathāpi rājan karavāma kiṁ te

Synonyma

viśeṣa-buddheḥ — pojetí rozdílu mezi pánem a služebníkem; vivaram — pole působnosti; manāk — malé; ca — také; paśyāmaḥ — vidím; yat — co; na — ne; vyavahārataḥ — než dočasný zvyk či konvence; anyat — jiného; kaḥ — kdo; īśvaraḥ — vládce; tatra — v tomto; kim — kdo; īśitavyam — má být ovládaný; tathāpi — nicméně; rājan — ó králi (jestli si i přesto myslíš, že jsi pán a já služebník); karavāma — mohu dělat; kim — co; te — pro tebe.

Překlad

Můj milý králi, jestli si i přesto stále myslíš, že jsi král a já tvůj služebník, měl bys mi dát nějaký příkaz, který bych měl vykonat. V takovém případě mohu říci, že tento rozdíl je dočasný a vychází jen ze zvyku či konvence. Žádnou jinou příčinu nevidím. Kdo je tedy pánem a kdo služebníkem? Každého ovládají zákony hmotné přírody; nikdo proto není pán a nikdo není ani služebník. Pokud však přesto považuješ sebe za pána a mě za služebníka, přijímám to. Prosím, rozkaž mi — co pro tebe mohu udělat?

Význam

Ve Śrīmad-Bhāgavatamu je řečeno: ahaṁ mameti — člověk si myslí: “Jsem toto tělo a v tomto tělesném vztahu je toto můj pán, toto je můj služebník, toto je má manželka a toto je můj syn.” Vzhledem k řízení hmotné přírody a nevyhnutelným změnám těla jsou všechna taková pojetí dočasná. Setkáváme se jako stébla plovoucí na vlnách oceánu, jež od sebe budou podle zákonů vln nevyhnutelně oddělena. V hmotném světě pluje každý na vlnách oceánu nevědomosti. Bhaktivinoda Ṭhākura to popsal takto:

(miche) māyāra vaśe, yāccha bhese’,

khāccha hābuḍubu, bhāi

(jīva) kṛṣṇa-dāsa, ei viśvāsa,

karle ta’ āra duḥkha nāi

Śrīla Bhaktivinoda Ṭhākura říká, že všichni muži a ženy plují jako stébla na vlnách hmotné přírody. Když pochopí, že jsou věčnými služebníky Kṛṣṇy, tato situace pro ně skončí. Bhagavad-gītā (3.37) uvádí: kāma eṣa krodha eṣa rajoguṇa-samudbhavaḥ. Kvůli působení kvality vášně toužíme po mnoha věcech a podle naší touhy a nařízení Nejvyššího Pána nám hmotná příroda dá určitý druh těla. Po nějaký čas hrajeme roli pána či služebníka, stejně jako herci hrají na jevišti pod řízením někoho jiného. V lidské podobě bychom však měli toto nesmyslné představení ukončit a vrátit se do svého původního přirozeného stavu, který se nazývá vědomí Kṛṣṇy. V tuto chvíli je skutečným pánem hmotná příroda. Daivī hy eṣā guṇamayī mama māyā duratyayā (Bg. 7.14). Pod vlivem hmotné přírody se stáváme služebníky a pány, ale přijmeme-li vládu Nejvyššího Pána, Osobnosti Božství, a Jeho věčných služebníků, tento dočasný stav skončí.

5.10.13

Verš

unmatta-matta-jaḍavat sva-saṁsthāṁ
gatasya me vīra cikitsitena
arthaḥ kiyān bhavatā śikṣitena
stabdha-pramattasya ca piṣṭapeṣaḥ

Synonyma

unmatta — šílenství; matta — opilec; jaḍa-vat — jako hlupák; sva-saṁsthām — umístění ve svém původním, přirozeném postavení; gatasya — toho, kdo dosáhl; me — mě; vīra — ó králi; cikitsitena — tvým potrestáním; arthaḥ — smysl nebo cíl; kiyān — jaký; bhavatā — tebou; śikṣitena — budu-li poučen; stabdha — tupého; pramattasya — blázna; ca — také; piṣṭa-peṣaḥ — jako mletí mouky.

Překlad

Můj milý králi, řekl jsi: “Ty darebáku, ty tupý blázne! Potrestám tě, abys přišel k rozumu.” V této souvislosti mi dovol, abych ti oznámil, že i když žiji jako tupý, hluchý a němý člověk, jsem ve skutečnosti seberealizovanou osobou. Co získáš tím, když mě potrestáš? Je-li tvá domněnka správná a já jsem skutečně blázen, pak tvůj trest bude připomínat bití mrtvého koně. Nebude mít žádné účinky. Trest blázna z jeho šílenství nevyléčí.

Význam

Každý v tomto hmotném světě jedná jako blázen pod určitými dojmy, jichž působením iluze nabyl v hmotném podmínění. Například zloděj, který ví, že krást se nemá a že za to bude následovat trest krále či Boha, a který viděl, jak zloděje zatýká a trestá policie, přesto znovu a znovu krade. Je posedlý myšlenkou, že bude-li krást, bude šťastný. To je příznak šílenství. Přestože je zloděj opakovaně trestán, nemůže se vzdát svého zvyku krást — takový trest proto nemá žádný význam.

5.10.14

Verš

śrī-śuka uvāca
etāvad anuvāda-paribhāṣayā pratyudīrya muni-vara upaśama-śīla uparatānātmya-nimitta upabhogena karmārabdhaṁ vyapanayan rāja-yānam api tathovāha.

Synonyma

śrī-śukaḥ uvāca — Śukadeva Gosvāmī pokračoval; etāvat — tolik; anuvāda-paribhāṣayā — vysvětlujícím zopakováním slov, která předtím král pronesl; pratyudīrya — zodpověděl jedno po druhém; muni-varaḥ — velký mudrc Jaḍa Bharata; upaśama-śīlaḥ — který byl svou povahou klidný a mírumilovný; uparata — ukončil; anātmya — věci, které se netýkají duše; nimittaḥ — jehož příčina (nevědomost) ztotožňování se s věcmi, které se netýkají duše; upabhogena — přijetím důsledků své karmy; karma-ārabdham — nyní získané reakce; vyapanayan — končící; rāja-yānam — králova nosítka; api — znovu; tathā — jako předtím; uvāha — nesl dále.

Překlad

Śukadeva Gosvāmī řekl: Ó Mahārāji Parīkṣite, když král Rahūgaṇa káral vznešeného oddaného Jaḍa Bharatu hrubými slovy, tento mírumilovný světec vše toleroval a náležitě mu odpověděl. Nevědomost pochází z tělesného pojetí a Jaḍa Bharata nebyl tímto falešným pojetím ovlivněný. Ze své přirozené pokory se nikdy nepovažoval za velkého oddaného a souhlasil, že si vytrpí výsledky své minulé karmy. Jako obyčejný člověk si myslel, že nese-li nosítka, ničí tím reakce za své minulé špatné jednání. S těmito myšlenkami se chopil králových nosítek a nesl je dál jako předtím.

Význam

Vznešený oddaný Pána si o sobě nikdy nemyslí, že je paramahaṁsa či osvobozená duše. Neustále zůstává pokorným služebníkem Pána. Za jakýchkoliv nepříznivých okolností vždy souhlasí s tím, že si vytrpí výsledky svého minulého života. Nikdy neviní Pána, že ho do takové strastiplné situace přivedl. To jsou příznaky vznešeného oddaného. Tat te 'nukampāṁ susamīkṣyamāṇaḥ. Když oddaný trpí nějakými nepříznivými podmínkami, vždy to přijímá tak, že Pán zmírňuje jeho zasloužené utrpení. Nikdy se na svého pána nezlobí; je spokojený s jakýmkoliv postavením, které mu Pán dá. V každém případě pokračuje s plněním svých povinností v oddané službě. Takový oddaný má zaručený návrat domů, zpátky k Bohu. Śrīmad-Bhāgavatam (10.14.8) uvádí:

tat te ’nukampāṁ susamīkṣamāṇo
bhuñjāna evātma-kṛtaṁ vipākam
hṛd-vāg-vapurbhir vidadhan namas te
jīveta yo mukti-pade sa dāya-bhāk

“Můj milý Pane, ten, kdo neustále čeká, až mu udělíš Svou bezpříčinnou milost, kdo snáší reakce za své minulé nesprávné jednání a z hloubi srdce Ti přitom vzdává uctivé poklony, je nepochybně způsobilý pro osvobození, neboť se stalo jeho právoplatným nárokem.”

5.10.15

Verš

sa cāpi pāṇḍaveya sindhu-sauvīra-patis tattva-jijñāsāyāṁ samyak-śraddhayādhikṛtādhikāras tad dhṛdaya-granthi-mocanaṁ dvija-vaca āśrutya bahu-yoga-grantha-sammataṁ tvarayāvaruhya śirasā pāda-mūlam upasṛtaḥ kṣamāpayan vigata-nṛpa-deva-smaya uvāca.

Synonyma

saḥ — on (Mahārāja Rahūgaṇa); ca — také; api — vskutku; pāṇḍaveya — ó nejlepší z pāṇḍuovské dynastie (Mahārāji Parīkṣite); sindhu-sauvīra-patiḥ — král států Sindhu a Sauvīry; tattva-jijñāsāyām — v dotazování se na Absolutní Pravdu; samyak-śraddhayā — vírou vycházející z dokonalého ovládání smyslů a mysli; adhikṛta-adhikāraḥ — jenž dosáhl patřičné kvalifikace; tat — ten; hṛdaya-granthi — uzel falešných pojetí v srdci; mocanam — co ničí; dvija-vacaḥ — slova brāhmaṇy (Jaḍa Bharaty); āśrutya — když vyslechl; bahu-yoga-grantha-sammatam — potvrzená všemi jógovými metodami a jejich příslušnými písmy; tvarayā — spěšně; avaruhya — sestoupil (z nosítek); śirasā — hlavou; pāda-mūlam — k lotosovým nohám; upasṛtaḥ — padl na zem, aby vzdal poklony; kṣamāpayan — získat prominutí za svůj přestupek; vigata-nṛpa-deva-smayaḥ — vzdal se své falešné pýchy, že je král, a tudíž hoden uctívání; uvāca — řekl.

Překlad

Śukadeva Gosvāmī pokračoval: Ó nejlepší z pāṇḍuovské dynastie (Mahārāji Parīkṣite), král států Sindhu a Sauvīry (Mahārāja Rahūgaṇa) měl velkou víru v rozhovory o Absolutní Pravdě. Jelikož byl takto kvalifikovaný, vyslechl od Jaḍa Bharaty onen filozofický výklad, jehož pravdivost potvrzují všechna písma týkající se procesu mystické yogy a který povoluje uzel v srdci. Jeho hmotné pojetí sebe sama jako krále tak bylo zničeno. Okamžitě sestoupil ze svých nosítek a padl na zem, s hlavou u lotosových nohou Jaḍa Bharaty, aby tak požádal o odpuštění za svá urážlivá slova proti velkému brāhmaṇovi. Poté se k němu začal modlit.

Význam

V Bhagavad-gītě (4.2) Pán Kṛṣṇa říká:

evaṁ paramparā-prāptam
imaṁ rājarṣayo viduḥ
sa kāleneha mahatā
yogo naṣṭaḥ parantapa

“Takto byla tato nejvyšší věda předávána posloupností duchovních učitelů, a tak ji pochopili svatí králové. Časem však byla posloupnost přerušena, a proto se zdá, že původní věda je nyní ztracena.”

Díky učednické posloupnosti byli členové královského rodu na stejné úrovni jako velcí světci (rāja-ṛṣiové). V dřívějších dobách vládci chápali filozofii života a věděli, jak připravovat občany na dosažení téže úrovně. Jinými slovy, věděli, jak občany osvobodit od dalšího rození a umírání. Když Mahārāja Daśaratha vládl v Ayodhyi, přišel za ním jednou velký mudrc Viśvāmitra, který si chtěl odvést Pána Rāmacandru a Lakṣmaṇa do lesa, aby tam zabili jednoho démona. Jakmile světec Viśvāmitra vstoupil na dvůr Mahārāje Daśarathy, král se ho na přivítanou zeptal: aihiṣṭaṁ yat tat punar-janma-jayāya. Otázal se mudrce, zda úspěšně pokračuje ve své snaze překonat opakující se zrození a smrt. Na tomto bodu se zakládá celá védská civilizace. Musíme vědět, jak překonat koloběh zrození a smrti. Také Mahārāja Rahūgaṇa znal smysl života, a proto okamžitě ocenil životní filozofii, kterou mu Jaḍa Bharata předložil. To je základ védské společnosti. Učenci, brāhmaṇové, světci a mudrci, kteří si byli plně vědomi cíle Ved, radili příslušníkům královského stavu, jak prospět ostatním, a obyčejní lidé měli z jejich spolupráce užitek. Vše bylo proto úspěšné. Mahārāja Rahūgaṇa dosáhl této dokonalosti — chápání ceny lidského života — a proto litoval svých urážlivých slov vůči Jaḍa Bharatovi. Okamžitě sestoupil z nosítek a padl na zem k jeho lotosovým nohám, aby mu Jaḍa Bharata prominul a aby od něho mohl dále naslouchat o životních hodnotách. Tomu se říká brahma-jijñāsā (dotazování se na Absolutní Pravdu). Současní vysocí vládní úředníci o životních hodnotách nic nevědí, a když se světci snaží šířit védské poznání, nejenže jim takzvaní výkonní představitelé neskládají uctivé poklony, ale navíc se pokoušejí duchovní propagandě bránit. Dřívější královskou vládu tedy můžeme přirovnat k nebi a současnou vládu k peklu.

5.10.16

Verš

kas tvaṁ nigūḍhaś carasi dvijānāṁ
bibharṣi sūtraṁ katamo ’vadhūtaḥ
kasyāsi kutratya ihāpi kasmāt
kṣemāya naś ced asi nota śuklaḥ

Synonyma

kaḥ tvam — kdo jsi; nigūḍhaḥ — skrytý; carasi — pohybuješ se v tomto světě; dvijānām — mezi brāhmaṇy či světci; bibharṣi — nosíš také; sūtram — posvátnou šňůru, která náleží prvotřídním brāhmaṇům; katamaḥ — jaká; avadhūtaḥ — vysoce pokročilá osoba; kasya asi — čí jsi (žák nebo syn); kutratyaḥ — odkud; iha api — sem, na toto místo; kasmāt — za jakým účelem; kṣemāya — ve prospěch; naḥ — nás; cet — zdali; asi — jsi; na uta — nebo ne; śuklaḥ — osobnost v čisté kvalitě dobra (Kapiladeva).

Překlad

Král Rahūgaṇa řekl: Ó brāhmaṇo, vypadá to, že se pohybuješ tímto světem skrytý a druhými nepoznán. Kdo jsi? Jsi učený brāhmaṇa a světec? Vidím, že nosíš posvátnou šňůru. Jsi jeden z těch vznešených, osvobozených světců, jako je Dattātreya a další, vysoce pokročilí učenci? Mohu se tě zeptat, čí jsi žák? Kde žiješ? Proč jsi přišel na toto místo? Je tvým posláním přinést nám prospěch? Prozraď mi prosím, kdo jsi.

Význam

Mahārāja Rahūgaṇa si velice přál získat další osvícení ve védském poznání, protože chápal, že Jaḍa Bharata patří k bráhmanskému rodu — buď z hlediska učednické posloupnosti, nebo zrozením v dynastii brāhmaṇů. Ve Vedách je řečeno: tad vijñānārthaṁ sa gurum evābhigacchet. Rahūgaṇa přijímal Jaḍa Bharatu jako gurua, ale každý guru musí prokázat své postavení nejen tím, že nosí posvátnou šňůru, ale také tím, že rozvíjí poznání duchovního života. Rovněž významné je, že se Rahūgaṇa ptal Jaḍa Bharaty, ke kterému rodu patří. Existují dva druhy rodů — jeden z hlediska dynastie a druhý z hlediska učednické posloupnosti. Od obou lze získat osvícení. Slovo śuklaḥ se vztahuje na někoho, kdo je v kvalitě dobra. Chce-li člověk získat duchovní poznání, musí vyhledat pravého bráhmanského gurua; buď v učednické posloupnosti, nebo v rodu učených brāhmaṇů.

5.10.17

Verš

nāhaṁ viśaṅke sura-rāja-vajrān
na tryakṣa-śūlān na yamasya daṇḍāt
nāgny-arka-somānila-vittapāstrāc
chaṅke bhṛśaṁ brahma-kulāvamānāt

Synonyma

na — ne; aham — já; viśaṅke — bojím se; sura-rāja-vajrāt — blesku krále nebes, Indry; na — ani; tryakṣa-śūlāt — ostrého trojzubce Pána Śivy; na — ani; yamasya — Yamarāje, vládce smrti; daṇḍāt — trestu; na — ani; agni — ohně; arka — spalujícího žáru slunce; soma — měsíce; anila — větru; vitta-pa — majitele bohatství Kuvery (pokladníka z nebeských planet); astrāt — zbraní; śaṅke — bojím se; bhṛśam — velice; brahma-kula — třídy brāhmaṇů; avamānāt — urážky.

Překlad

Můj drahý pane, vůbec se nebojím blesku krále Indry ani hadovitého, ostrého trojzubce Pána Śivy. Nedělám si starosti ohledně trestu od Yamarāje, vládce smrti, a nebojím se ani ohně, palčivého slunce, měsíce, větru či zbraní Kuvery. Bojím se však urazit brāhmaṇu. Z toho mám velký strach.

Význam

Když Śrī Caitanya Mahāprabhu poučoval Rūpu Gosvāmīho na Daśāśvamedha-ghāṭu v Prayāgu, velice jasně poukázal na to, jak vážným přestupkem je urazit vaiṣṇavu. Přirovnal vaiṣṇava-aparādhu k šílenému slonu (hātī mātā). Dostane-li se šílený slon do zahrady, zničí všechny plody a květy. Stejně tak ten, kdo se dopustí přestupku proti vaiṣṇavovi, zničí celý svůj duchovní pokrok. Urazit brāhmaṇu je velice nebezpečné a Mahārāja Rahūgaṇa to věděl. Otevřeně proto přiznal svoji chybu. Existuje mnoho nebezpečných věcí — blesky, oheň, Yamarājův trest, potrestání trojzubcem Pána Śivy a podobně — ale žádná se svou závažností nevyrovná urážce brāhmaṇy, jako je Jaḍa Bharata. Mahārāja Rahūgaṇa proto okamžitě sestoupil z nosítek a padl na zem u jeho lotosových nohou, jen aby mu brāhmaṇa Jaḍa Bharata prominul.

5.10.18

Verš

tad brūhy asaṅgo jaḍavan nigūḍha-
vijñāna-vīryo vicarasy apāraḥ
vacāṁsi yoga-grathitāni sādho
na naḥ kṣamante manasāpi bhettum

Synonyma

tat — proto; brūhi — prosím promluv; asaṅgaḥ — který nemá žádné styky s hmotným světem; jaḍa-vat — vypadáš jako hluchý a němý člověk; nigūḍha — zcela skrytý; vijñāna-vīryaḥ — kdo má plné poznání duchovní vědy, a je proto velice mocný; vicarasi — pohybuješ se; apāraḥ — kdo oplývá neomezenou duchovní slávou; vacāṁsi — tebou vyřčená slova; yoga-grathitāni — obsahují plný význam mystické yogy; sādho — ó velký světče; na — ne; naḥ — nás; kṣamante — jsme schopni; manasā api — byť jen v mysli; bhettum — pochopit analytickým studiem.

Překlad

Můj drahý pane, zdá se, že vliv tvého velkého duchovního poznání je skrytý. Ve skutečnosti nemáš žádné styky s hmotným světem a jsi plně pohroužený v myšlenkách na Nejvyššího; proto jsi neomezeně pokročilý v duchovním poznání. Řekni mi prosím, proč se touláš po kraji jako blázen. Ó velký světče, pronesl jsi slova, jejichž pravdivost potvrzuje jógový proces, ale my je nedokážeme pochopit. Podej nám proto laskavě jejich vysvětlení.

Význam

Světci, jako je Jaḍa Bharata, nepronášejí obyčejná slova. Vše, co říkají, potvrzují velcí yogīni a osoby pokročilé v duchovním životě. To je rozdíl mezi obyčejnými lidmi a světci. Má-li posluchač chápat slova takových vznešených, duchovně pokročilých lidí, jako je Jaḍa Bharata, musí být sám také pokročilý. Bhagavad-gītu přednesl Pán Kṛṣṇa Arjunovi, a ne někomu jinému. Pro udílení pokynů o duchovním poznání si vybral právě jeho, protože Arjuna byl Jeho velký oddaný a důvěrný přítel. Velké osobnosti rovněž hovoří k pokročilým; nikoliv k śūdrům, vaiśyům, ženám či neinteligentním lidem. Udílet hluboké filozofické pokyny obyčejným lidem je někdy velice riskantní, ale Śrī Caitanya Mahāprabhu nám dal pro dobro pokleslých duší Kali-yugy vynikající nástroj — zpívání Hare Kṛṣṇa mantry. Všichni obyčejní lidé — byť i śūdrové a nižší — se mohou zpíváním této Hare Kṛṣṇa mantry očistit, a pak budou schopni pochopit vznešená filozofická sdělení Bhagavad-gīty a Śrīmad-Bhāgavatamu. V hnutí pro vědomí Kṛṣṇy proto zavádíme zpívání Hare Kṛṣṇa mahā-mantry pro obyčejné lidi, aby se postupně očistili, a poté jim vysvětlujeme učení Bhagavad-gīty a Śrīmad-Bhāgavatamu. Materialisté, jako jsou strī, śūdra a dvija-bandhu, nemohou pochopit slova o duchovním pokroku, ale přesto se každý může uchýlit k vaiṣṇavovi, který zná umění, jak o vznešených námětech vyložených v Bhagavad-gītě a Śrīmad-Bhāgavatamu poučit dokonce i śūdry.

5.10.19

Verš

ahaṁ ca yogeśvaram ātma-tattva-
vidāṁ munīnāṁ paramaṁ guruṁ vai
praṣṭuṁ pravṛttaḥ kim ihāraṇaṁ tat
sākṣād dhariṁ jñāna-kalāvatīrṇam

Synonyma

aham — já; ca — a; yoga-īśvaram — vládce všech mystických sil; ātma-tattva-vidām — z učenců obeznámených s duchovní vědou; munīnām — z takových světců; paramam — nejlepší; gurum — učitel; vai — vskutku; praṣṭum — tázat se; pravṛttaḥ — zaměstnaný; kim — co; iha — v tomto světě; araṇam — nejbezpečnější útočiště; tat — to, co; sākṣāt harim — přímo Nejvyšší Pán, Osobnost Božství; jñāna-kalā-avatīrṇam — Jenž sestoupil jako inkarnace dokonalého poznání ve Své úplné části jménem Kapiladeva.

Překlad

Mám za to, že jsi tím nejvznešenějším vládcem mystických sil. Dokonale znáš duchovní vědu. Jsi nejlepší ze všech učených mudrců, který sestoupil pro dobro celé lidské společnosti. Přicházíš udílet duchovní poznání a jsi přímým zástupcem Kapiladeva, inkarnace Boha a úplné části poznání. Proto se tě ptám, ó duchovní mistře, co je nejbezpečnějším útočištěm v tomto světě?

Význam

Kṛṣṇa potvrzuje v Bhagavad-gītě:

yoginām api sarveṣāṁ
mad-gatenāntarātmanā
śraddhāvān bhajate yo māṁ
sa me yuktatamo mataḥ

“Ten z yogīnů, který se ke Mně neustále upíná s velkou vírou a uctívá Mě transcendentální láskyplnou službou, je se Mnou nejdůvěrněji spojen prostřednictvím yogy a je ze všech nejvyšší.” (Bg. 6.47)

Jaḍa Bharata byl dokonalý yogī. Dříve měl tělo krále, Bharaty Mahārāje, a nyní byl tím nejvznešenějším z učených mudrců a vládcem všech mystických sil. I když byl obyčejnou živou bytostí, zdědil veškeré poznání, které předložil Nejvyšší Pán Kapiladeva, a proto ho bylo možné přijmout přímo za Nejvyšší Osobnost Božství. Śrīla Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura potvrzuje ve svých slokách pro duchovního mistra: sākṣād-dharitvena samasta-śāstraiḥ. Vznešená osobnost, jako je Jaḍa Bharata, je na stejné úrovni jako Nejvyšší Osobnost Božství, jelikož plně zastupuje Pána v předávání poznání ostatním. Jaḍa Bharata je zde přijat za přímého zástupce Nejvyšší Osobnosti Božství, neboť udílel poznání jménem Nejvyššího Pána. Mahārāja Rahūgaṇa tedy došel k závěru, že je vhodné se ho ptát na ātma-tattvu, duchovní vědu. Tad-vijñānārthaṁ sa gurum evābhigacchet. Tento védský pokyn je zde rovněž potvrzen. Pokud má někdo skutečně zájem o poznání duchovní vědy (brahma-jijñāsā), musí vyhledat gurua, jako je Jaḍa Bharata.

5.10.20

Verš

sa vai bhavāḻ loka-nirīkṣaṇārtham
avyakta-liṅgo vicaraty api svit
yogeśvarāṇāṁ gatim andha-buddhiḥ
kathaṁ vicakṣīta gṛhānubandhaḥ

Synonyma

saḥ — ten Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, či Jeho inkarnace Kapiladeva; vai — vskutku; bhavān — ty; loka-nirīkṣaṇa-artham — abys studoval vlastnosti lidí tohoto světa; avyakta-liṅgaḥ — aniž bys projevoval svou skutečnou totožnost; vicarati — cestuješ po tomto světě; api svit — zdali; yoga-īśvarāṇām — všech pokročilých yogīnů; gatim — charakteristiky či skutečné chování; andha-buddhiḥ — kteří jsou v iluzi a slepí vůči duchovnímu poznání; katham — jak; vicakṣīta — mohu znát; gṛha-anubandhaḥ — já, který jsem spoutaný závislostí na rodinném, světském životě.

Překlad

Není to tak, že jsi přímým zástupcem Kapiladeva, inkarnace Nejvyšší Osobnosti Božství? Vydáváš se za hluchou a němou osobu, abys zkoumal lidi a viděl, kdo je skutečně člověkem a kdo nikoliv. Necestuješ snad takto po povrchu světa? Já velice lpím na rodinném životě a světských činnostech a jsem slepý k duchovnímu poznání; nicméně nyní tu stojím před tebou a žádám tě, abys mě osvítil. Jak mohu pokročit v duchovním životě?

Význam

I když Mahārāja Rahūgaṇa zastával úlohu krále, Jaḍa Bharata ho poučil, že není králem a že on sám také není hluchý a němý. Tato označení tvořila pouze obaly duše. Je nutné, aby každý došel k tomuto poznání. Jak potvrzuje Bhagavad-gītā (2.13): dehino 'smin yathā dehe. Každý je uzavřený v těle, a jelikož tělo není nikdy totožné s duší, tělesné činnosti jsou pouze iluzorní. Ve společnosti takového sādhua, jako byl Jaḍa Bharata, si Mahārāja Rahūgaṇa uvědomil, že jeho činnosti v postavení královské autority nebyly ničím jiným než iluzorními jevy. Souhlasil tedy, že od Jaḍa Bharaty přijme poznání, a to byl začátek jeho dokonalosti. Tad-vijñānārthaṁ sa gurum evābhigacchet. Člověk jako Mahārāja Rahūgaṇa — který velice dychtil poznat hodnoty života a duchovní vědu — musí vyhledat osobnost, jako je Jaḍa Bharata. Tasmād guruṁ prapadyeta jijñāsuḥ śreya uttamam (Bhāg. 11.3.21). Je třeba se obrátit na gurua, jako je Jaḍa Bharata — zástupce Nejvyšší Osobnosti Božství—a ptát se ho na cíl lidského života.

5.10.21

Verš

dṛṣṭaḥ śramaḥ karmata ātmano vai
bhartur gantur bhavataś cānumanye
yathāsatodānayanādy-abhāvāt
samūla iṣṭo vyavahāra-mārgaḥ

Synonyma

dṛṣṭaḥ — každý prožívá; śramaḥ — únavu; karmataḥ — z určitého jednání; ātmanaḥ — duše; vai — vskutku; bhartuḥ — toho, kdo nese královská nosítka; gantuḥ — toho, kdo se pohybuje; bhavataḥ — tebe; ca — a; anumanye — domnívám se; yathā — jako je tomu; asatā — s něčím, co není skutečností; uda — vody; ānayana-ādi — nošení a dalších takových úkolů; abhāvāt — z nepřítomnosti; sa-mūlaḥ — založený na svědectví; iṣṭaḥ — uctívaný; vyavahāra-mārgaḥ — jev.

Překlad

Řekl jsi: “Nejsem unavený z práce.” I když se duše liší od těla, tělesná práce způsobuje únavu, a ta se zdá být únavou duše. Když neseš nosítka, jistě to pro duši znamená práci. To je má domněnka. Řekl jsi také, že vnější chování projevené mezi pánem a služebníkem není skutečné, ale přestože ve světě jevů není skutečné, výtvory tohoto světa mohou různé věci skutečně ovlivnit. To vidíme a prožíváme. Proto i když nejsou hmotné činnosti trvalé, nemůžeme říci, že jsou nepravdivé.

Význam

Toto je diskuse mezi neosobní māyāvādskou filozofií a praktickou filozofií vaiṣṇavů. Māyāvādská filozofie vysvětluje tento svět jevů jako neskutečný, ale vaiṣṇavští filozofové s tím nesouhlasí. Vědí, že svět jevů je dočasným projevem, ale není neskutečný. Sen, který se nám v noci zdá, je bezpochyby iluzorní, ale hrůzostrašný sen nás nepochybně ovlivňuje. Únava duše není skutečná, ale dokud je živá bytost pohroužená v iluzorním tělesném pojetí, je takovými iluzorními sny ovlivněná. Ve snu se nelze vyhnout událostem, které v něm prožíváme, a podmíněná duše je nucena kvůli svému snu trpět. Nádoba na vodu vytvořená z hlíny je dočasná a ve skutečnosti neexistuje; existuje pouze hlína. Dokud však nádoba udrží vodu, můžeme ji za tímto účelem používat. Nelze říci, že je absolutně neskutečná.

5.10.22

Verš

sthāly-agni-tāpāt payaso ’bhitāpas
tat-tāpatas taṇḍula-garbha-randhiḥ
dehendriyāsvāśaya-sannikarṣāt
tat-saṁsṛtiḥ puruṣasyānurodhāt

Synonyma

sthāli — na hrnec k vaření; agni-tāpāt — kvůli teplu ohně; payasaḥ — mléko v hrnci; abhitāpaḥ — zahřeje se; tat-tāpataḥ — zahřátím mléka; taṇḍula-garbha-randhiḥ — střed rýže v mléku se uvaří; deha-indriya-asvāśaya — tělesné smysly; sannikarṣāt — jelikož jsou ve styku s; tat-saṁsṛtiḥ — vnímání únavy a dalšího utrpení; puruṣasya — duše; anurodhāt — na základě shody způsobené hrubou připoutaností k tělu, smyslům a mysli.

Překlad

Král Rahūgaṇa pokračoval: Můj drahý pane, řekl jsi, že označení, jako je otylost a hubenost těla, nejsou charakteristiky duše. To nemůže být pravda, protože duše nepochybně vnímá označení, jako je bolest a radost. Když postavíme hrnec s mlékem a rýží na oheň, zahřeje se automaticky mléko a po něm i rýže. Podobně jsou smysly, mysl a duše ovlivněny tělesnými bolestmi a radostmi. Duše se nemůže od tohoto podmínění zcela odpoutat.

Význam

Tento argument Mahārāje Rahūgaṇy je z praktického hlediska správný, ale pochází z připoutanosti k tělesnému pojetí. Můžeme říci, že člověk, který sedí v autě, se od svého auta bezpochyby liší, ale když se s autem něco stane, pak jeho vlastník, který je k němu přehnaně připoutaný, cítí bolest. Škoda na voze ve skutečnosti nemá s jeho majitelem nic společného, ale jelikož se majitel ztotožňuje se zájmy vozu, cítí radost a bolest, které se s tím pojí. Tomuto podmíněnému stavu se člověk může vyhnout, když odstraní svou připoutanost k autu. Když se pak auto jakkoliv poškodí, majiteli to nebude působit ani radost, ani bolest. Také duše nemá nic společného s tělem a smysly, ale z nevědomosti se s tělem ztotožňuje a cítí radost a bolest na základě radosti a bolesti těla.

5.10.23

Verš

śāstābhigoptā nṛpatiḥ prajānāṁ
yaḥ kiṅkaro vai na pinaṣṭi piṣṭam
sva-dharmam ārādhanam acyutasya
yad īhamāno vijahāty aghaugham

Synonyma

śāstā — vládce; abhigoptā — dobrodinec občanů, stejně jako otec je dobrodincem svých dětí; nṛ-patiḥ — král; prajānām — občanů; yaḥ — ten, kdo; kiṅkaraḥ — kdo vykonává příkazy; vai — vskutku; na — ne; pinaṣṭi piṣṭam — drtí již rozdrcené; sva-dharmam — své předepsané povinnosti; ārādhanam — uctívání; acyutasya — Nejvyšší Osobnosti Božství; yat — co; īhamānaḥ — vykonává; vijahāti — jsou osvobozeni od; agha-ogham — veškerého hříšného a nesprávného jednání.

Překlad

Můj drahý pane, řekl jsi, že vztah mezi králem a poddaným nebo mezi pánem a služebníkem není věčný, ale i přes pomíjivost těchto vztahů je povinností toho, kdo zaujme postavení krále, vládnout občanům a trestat ty, kdo se neřídí zákony státu. Tím, že je trestá, učí občany poslušnosti vůči zákonům. Dále jsi řekl, že trestat člověka, který je hluchý a němý, je totéž jako žvýkat již přežvýkané nebo drtit již rozmělněnou drť — nepřináší to žádný prospěch. Pokud však člověk vykonává svou předepsanou povinnost, jak nařizuje Nejvyšší Pán, nepochybně to omezí jeho hříšné jednání. Je-li tedy násilím zaměstnán plněním své povinnosti, získá z toho prospěch, neboť tak může zničit všechny své hříšné činnosti.

Význam

Mahārāja Rahūgaṇa zde předkládá velice pádný argument. Śrīla Rūpa Gosvāmī říká ve svém Bhakti-rasāmṛta-sindhu (1.2.4): tasmāt kenāpy upāyena manaḥ kṛṣṇe niveśayet — člověk má být jakýmkoliv způsobem zaměstnán ve vědomí Kṛṣṇy. Každá živá bytost je ve skutečnosti věčným služebníkem Kṛṣṇy, ale vlivem svého zapomnění jedná jako věčný služebník māyi. Dokud slouží māyi, nemůže být šťastná. Naše hnutí pro vědomí Kṛṣṇy si klade za cíl zaměstnat lidi službou Pánu Kṛṣṇovi, což jim pomůže zbavit se všeho hmotného znečištění a hříšného jednání. To potvrzuje Bhagavad-gītā (4.10): vīta-rāga-bhaya-krodhāḥ. Odpoutáme-li se od hmotných činností, zbavíme se strachu a hněvu. Askezí se živá bytost očistí a dosáhne způsobilosti k návratu domů, zpátky k Bohu. Povinností krále je vládnout občanům tak, aby mohli vyvinout vědomí Kṛṣṇy. To by bylo velice prospěšné pro každého. Král či prezident dnes bohužel místo ke službě Pánu vede lidi ke smyslovému požitku, a takové činnosti zajisté nikomu neprospívají. Král Rahūgaṇa chtěl, aby Jaḍa Bharata nesl nosítka, což bylo pro krále jistou formou smyslového požitku. Je-li však někdo zaměstnán jako nosič nosítek ve službě Pánu, je to nepochybně prospěšné. Jestliže prezident v této bezbožné civilizaci nějakým způsobem zaměstná občany oddanou službou — probouzením vědomí Kṛṣṇy — prokáže jim to největší dobro.

5.10.24

Verš

tan me bhavān nara-devābhimāna-
madena tucchīkṛta-sattamasya
kṛṣīṣṭa maitrī-dṛśam ārta-bandho
yathā tare sad-avadhyānam aṁhaḥ

Synonyma

tat — proto; me — mně; bhavān — tebe; nara-deva-abhimāna-madena — šílenstvím pocházejícím z pýchy na své tělo krále; tucchīkṛta — který urazil; sat-tamasya — ty, který jsi nejlepší z lidí; kṛṣīṣṭa — prosím, prokaž; maitrī-dṛśam — svou bezpříčinnou milost vůči mně jako přítel; ārta-bandho — ó příteli všech nešťastných; yathā — tak; tare — mohu získat úlevu od; sat-avadhyānam — opomenutí velké osobnosti, jako jsi ty; aṁhaḥ — hřích.

Překlad

Vše, co jsi řekl, mi připadá rozporuplné. Ó nejlepší příteli nešťastných, dopustil jsem se velkého přestupku tím, že jsem tě zneuctil. Byl jsem falešně pyšný na své tělo krále, a to mě dohnalo k urážkám. Modlím se proto, abys na mě laskavě pohlédl a prokázal mi svou bezpříčinnou milost. Jestliže tak učiníš, přinese mi to úlevu od mého hříšného jednání, kterého jsem se dopustil urážlivými slovy vůči velké osobnosti.

Význam

Śrī Caitanya Mahāprabhu řekl, že urážkou vaiṣṇavy člověk zničí všechny své duchovní činnosti. Přestupek proti vaiṣṇavovi je považován za přestupek šíleného slona. Šílený slon dokáže zničit celou zahradu, jejíž úprava si vyžádala mnoho práce. Člověk může dosáhnout nejvyšší úrovně oddané služby, ale pokud nějakým způsobem urazí vaiṣṇavu, celá stavba se zhroutí. Král Rahūgaṇa se nevědomky dopustil přestupku proti Jaḍa Bharatovi, ale jelikož měl zdravý rozum, požádal ho o odpuštění. To je způsob, jak se zprostit vaiṣṇava-aparādhy. Oddaný Kṛṣṇy je vždy velice prostý a přirozeně milostivý. Spáchá-li někdo přestupek u lotosových nohou vaiṣṇavy, musí se mu okamžitě omluvit, aby se vyhnul těžkostem ve svém duchovním pokroku.

5.10.25

Verš

na vikriyā viśva-suhṛt-sakhasya
sāmyena vītābhimates tavāpi
mahad-vimānāt sva-kṛtād dhi mādṛṅ
naṅkṣyaty adūrād api śūlapāṇiḥ

Synonyma

na — ne; vikriyā — hmotná proměna; viśva-suhṛt — Nejvyššího Pána, Osobnosti Božství, který je přítelem všech; sakhasya — tebe, přítele; sāmyena — díky tvé mentální vyrovnanosti; vīta-abhimateḥ — jenž zcela opustil tělesné pojetí života; tava — tvoje; api — vskutku; mahat-vimānāt — urážení velkého oddaného; sva-kṛtāt — kvůli mému jednání; hi — jistě; mādṛk — osoba, jako jsem já; naṅkṣyati — bude zničena; adūrāt — velmi brzy; api — jistě; śūla-pāṇiḥ — i když je mocná jako Pán Śiva (Śūlapāṇi).

Překlad

Ó můj drahý pane, jsi přítel Nejvyššího Pána, Osobnosti Božství, Jenž je přítelem všech živých bytostí. Stavíš se proto ke každému stejně a jsi prostý tělesného pojetí. I když jsem spáchal přestupek tím, že jsem tě urazil, vím, že pro tebe má urážka neznamená ztrátu ani zisk. Jsi pevný ve svém odhodlání, ale já jsem se dopustil přestupku. I kdybych byl stejně silný jako Pán Śiva, za můj přestupek u lotosových nohou vaiṣṇavy mě čeká okamžitá zkáza.

Význam

Mahārāja Rahūgaṇa byl velice inteligentní a byl si vědom nepříznivých důsledků uražení vaiṣṇavy. Úzkostlivě proto žádal Jaḍa Bharatu o odpuštění. Každý by měl kráčet ve stopách Mahārāje Rahūgaṇy a dávat si velký pozor, aby se nedopustil přestupku u lotosových nohou vaiṣṇavy. Śrīla Vṛndāvana dāsa Ṭhākura říká v Caitanya-bhāgavatě (Madhya 13):

śūlapāṇi-sama yadi bhakta-nindā kare
bhāgavata pramāṇa — tathāpi śīghra mare
hena vaiṣṇavere ninde sarvajña ha-i
se janera adhaḥ-pāta sarva-śāstre ka-i

“I ten, kdo je silný jako Pán Śiva, jenž v ruce nosí trojzubec, poklesne ze svého duchovního postavení, pokouší-li se urazit vaiṣṇavu. To je výrok všech védských písem.” V Caitanya-bhāgavatě (Madhya 22) říká také toto:

vaiṣṇavera nindā karibeka yāra gaṇa
tāra rakṣā sāmarthya nāhika kona jana
śūlapāṇi-sama yadi vaiṣṇavere ninde
tathāpiha nāśa yāya — kahe śāstra-vṛnde
ihā nā māniyā ye sujana nindā kare
janme janme se pāpiṣṭha daiva-doṣe mare

“Toho, kdo pomlouvá vaiṣṇavu, nikdo neochrání. I ten, kdo je silný jako Pán Śiva, bude nepochybně zničen, pomlouvá-li vaiṣṇavu. To říkají všechny śāstry. Pokud někdo nedbá na výrok śāster a opovažuje se pomlouvat vaiṣṇavu, bude za to trpět život za životem.”

Takto končí Bhaktivedantovy výklady k desáté kapitole pátého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Rozhovor mezi Jaḍa Bharatou a Mahārājem Rahūgaṇou”.

KAPITOLA JEDENÁCTÁ

Jaḍa Bharata poučuje krále Rahūgaṇu

5.11.1

Verš

brāhmaṇa uvāca
akovidaḥ kovida-vāda-vādān
vadasy atho nāti-vidāṁ variṣṭhaḥ
na sūrayo hi vyavahāram enaṁ
tattvāvamarśena sahāmananti

Synonyma

brāhmaṇaḥ uvāca — brāhmaṇa řekl; akovidaḥ — nezkušený; kovida-vāda-vādān — slova, která používají zkušení lidé; vadasi — říkáš; atho — proto; na — ne; ati-vidām — těch, kdo jsou velice zkušení; variṣṭhaḥ — nejdůležitější; na — ne; sūrayaḥ — takové inteligentní osoby; hi — vskutku; vyavahāram — světské a společenské chování; enam — toto; tattva — pravdy; avamarśena — kvalitní posouzení za pomoci inteligence; saha — s; āmananti — rozmlouvají.

Překlad

Brāhmaṇa Jaḍa Bharata řekl: Můj milý králi, přestože jsi zcela nezkušený, snažíš se mluvit jako velice zkušený člověk. Nelze tě tedy považovat za zkušeného. Zkušený člověk neprohlašuje to co ty o vztahu mezi pánem a služebníkem či o hmotných bolestech a radostech. To jsou pouze vnější činnosti. Žádný pokročilý, zkušený člověk, který zvažuje Absolutní Pravdu, takto nemluví.

Význam

Kṛṣṇa podobně pokáral Arjunu. Aśocyān anvaśocas tvaṁ prajñā-vādāṁś ca bhāṣase — “Zatímco pronášíš učená slova, naříkáš nad něčím, co není hodno zármutku.” (Bg. 2.11) 99,9 procent lidí se také snaží mluvit jako zkušení rádci, ale ve skutečnosti nemají duchovní poznání, a proto mluví nesmysly jako nezkušené děti. Jejich slovům tedy nelze přikládat žádnou důležitost. Musíme se učit od Kṛṣṇy nebo Jeho oddaného. Hovoří-li člověk na základě této zkušenosti — to znamená na základě duchovního poznání — pak jsou jeho slova cenná. V současnosti je celý svět plný pošetilých lidí. Bhagavad-gītā o nich říká, že jsou mūḍhové. Snaží se vládnout lidské společnosti, ale jelikož postrádají duchovní poznání, je celý svět v chaotickém stavu. Aby se člověk z této nešťastné situace dostal, musí vyvinout vědomí Kṛṣṇy a nechat se poučit od nějaké vznešené osobnosti, jako je Jaḍa Bharata, Pán Kṛṣṇa a Kapiladeva. To je jediný způsob, jak vyřešit problémy hmotného života.

5.11.2

Verš

tathaiva rājann uru-gārhamedha-
vitāna-vidyoru-vijṛmbhiteṣu
na veda-vādeṣu hi tattva-vādaḥ
prāyeṇa śuddho nu cakāsti sādhuḥ

Synonyma

tathā — proto; eva — vskutku; rājan — ó králi; uru-gārha-medha — obřady spojené s hmotným rodinným životem; vitāna-vidyā — o poznání, které zvětšuje; uru — velice; vijṛmbhiteṣu — mezi těmi, kdo se zajímají; na — ne; veda-vādeṣu — kdo předkládají podání Ved; hi — jistě; tattva-vādaḥ — duchovní věda; prāyeṇa — téměř vždy; śuddhaḥ — prostá všeho znečištění; nu — vskutku; cakāsti — projeví se; sādhuḥ — ten, kdo je pokročilý v oddané službě.

Překlad

Můj milý králi, rozpravy o vztahu mezi pánem a služebníkem, králem a poddaným a podobně jsou pouhými hovory o hmotných činnostech. Lidé, kteří se zajímají o hmotné jednání vyložené ve Vedách, jsou zabráni do vykonávání hmotných obětí a vkládají víru do svých hmotných činností. U takových lidí se duchovní pokrok rozhodně nemůže projevit.

Význam

V tomto verši jsou dvě významná slova — veda-vāda a tattva-vāda. Podle Bhagavad-gīty se ti, kdo pouze lpějí na védských písmech, aniž by znali smysl Ved či Vedānta-sūtry, nazývají veda-vāda-ratāḥ.

yām imāṁ puṣpitāṁ vācaṁ
pravadanty avipaścitaḥ
veda-vāda-ratāḥ pārtha
nānyad astīti vādinaḥ

kāmātmānaḥ svarga-parā
janma-karma-phala-pradām
kriyā-viśeṣa-bahulāṁ
bhogaiśvarya-gatiṁ prati

“Lidé s nedostatečným poznáním si libují v květnatých slovech Ved, jež doporučují různé plodonosné činnosti vedoucí k dosažení nebeských planet, výhodného zrození, moci a dalších výsad. Jelikož touží po smyslovém požitku a životě v bohatství, říkají, že nic vyššího již neexistuje.” (Bg. 2.42-43)

Stoupenci Ved zvaní veda-vāda většinou tíhnou ke karma-kāṇḍě, vykonávání védských obětí, díky nimž dosahují vyšších planetárních soustav. Obvykle praktikují systém Cāturmāsya. Akṣayyaṁ ha vai cāturmāsya-yājinaḥ sukṛtaṁ bhavati — ten, kdo vykonává cāturmāsya-yajñu, se stane zbožným. Zbožný člověk může dospět na vyšší planetární soustavy (ūrdhvaṁ gacchanti sattva-sthāḥ). Někteří stoupenci Ved jsou připoutaní ke karma-kāṇḍě, védským plodonosným činnostem, aby dosáhli vyšší životní úrovně. Jiní naopak namítají, že to není cílem Ved. Tad yathaiveha karma-jitaḥ lokaḥ kṣīyate evam evam utra puṇya-jitaḥ lokaḥ kṣīyate. Někdo může v tomto světě dosáhnout vysokého postavení tím, že se narodí v aristokratické rodině, získá dobré vzdělání, je krásný či velice bohatý. To jsou dary za zbožné činnosti vykonané v minulém životě. Po vyčerpání nahromaděných zbožných činů je však všemu konec. Budeme-li lpět na zbožném jednání, můžeme v příštím životě získat tyto různé světské vymoženosti a narodit se na nebeských planetách. To vše ale nakonec skončí. Kṣīṇe puṇye martya-lokaṁ viśanti (Bg. 9.21) — jakmile živá bytost vyčerpá své nahromaděné zbožné činy, musí se znovu vrátit na tuto martya-loku. Podle védských pokynů není vykonávání zbožných činností skutečným cílem Ved. Ten vysvětluje Bhagavad-gītā: vedaiś ca sarvair aham eva vedyaḥ — cílem Ved je pochopit Kṛṣṇu, Nejvyšší Osobnost Božství. Veda-vādīni ve skutečnosti nejsou pokročilí v poznání a stoupenci jñāna-kāṇḍy (pochopení Brahmanu) také nejsou dokonalí. Kdo však dospěje na úroveň upāsany a začne uctívat Nejvyšší Osobnost Božství, dosáhne dokonalosti (ārādhanānāṁ sarveṣāṁ viṣṇor ārādhanaṁ param). Ve Vedách se samozřejmě hovoří o uctívání různých polobohů a vykonávání obětí, ale takové uctívání je nižší, neboť lidé, kteří se mu věnují, nevědí, že konečným cílem je Viṣṇu (na te viduḥ svārtha-gatiṁ hi viṣṇum). Člověk dosáhne dokonalosti života, když dospěje na úroveň bhakti-yogy (viṣṇor ārādhanam). Jinak není tattva-vādī, ale — jak uvádí Bhagavad-gītā — veda-vādī, slepý následovník védských pokynů. Veda-vādī se nemůže zbavit hmotného znečištění, dokud se nestane tattva-vādīnem neboli znalcem tattvy, Absolutní Pravdy. Tattva je rovněž vnímána ve třech aspektech: brahmeti paramātmeti bhagavān iti śabdyate. I když člověk dospěje na úroveň pochopení tattvy, musí uctívat Bhagavāna — Viṣṇua a Jeho expanze; jinak ještě stále není dokonalý. Bahūnāṁ janmanām ante jñānavān māṁ prapadyate — kdo po mnoha životech nabyl skutečného poznání, odevzdá se Kṛṣṇovi. Závěr je, že neinteligentní lidé s nedostatečným poznáním nechápou Bhagavāna, Brahman či Paramātmu, ale ten, kdo studoval Vedy a pochopil Absolutní Pravdu, Nejvyšší Osobnost Božství, je na úrovni dokonalého poznání.

5.11.3

Verš

na tasya tattva-grahaṇāya sākṣād
varīyasīr api vācaḥ samāsan
svapne niruktyā gṛhamedhi-saukhyaṁ
na yasya heyānumitaṁ svayaṁ syāt

Synonyma

na — ne; tasya — jeho (studenta Ved); tattva-grahaṇāya — pro přijetí skutečného smyslu védského poznání; sākṣāt — přímo; varīyasīḥ — velmi vznešená; api — ačkoliv; vācaḥ — slova Ved; samāsan — jsou dostatečná; svapne — ve snu; niruktyā — příkladem; gṛha-medhi-saukhyam — štěstí v tomto hmotném světě; na — ne; yasya — toho, kdo; heya-anumitam — došel k závěru, že je podřadné; svayam — automaticky; syāt — stane se.

Překlad

O snu člověk automaticky ví, že byl iluzorní a nedůležitý, a stejně tak si nakonec uvědomí, že hmotné štěstí v tomto či v příštím životě, na této či na nějaké vyšší planetě, je zanedbatelné. Když toto realizuje, nebudou mu Vedy pro získání přímého poznání pravdy stačit, přestože jsou jedinečným pramenem.

Význam

V Bhagavad-gītě (2.45) Kṛṣṇa radil Arjunovi, aby byl transcendentální hmotným činnostem, ke kterým dávají podnět tři kvality hmotné přírody (traiguṇya-viṣayā vedā nistraiguṇyo bhavārjuna). Cílem studia Ved je překonat činnosti tří hmotných kvalit. V hmotném světě je kvalita dobra samozřejmě považována za nejlepší, a kdo se nachází na úrovni sattva-guṇy, může dosáhnout vyšších planetárních soustav. To však není dokonalost. Je třeba dojít k závěru, že ani úroveň sattva-guṇy není dobrá. Člověk může snít, že se stal králem se spořádanou rodinou, maželkou a dětmi, ale jakmile sen skončí, zjistí, že se jednalo o iluzi. Pro toho, kdo chce získat duchovní osvobození, jsou všechny druhy hmotného štěstí nežádoucí. Ten, kdo nepochopil, že s žádným druhem hmotného štěstí nemá nic společného, nemůže dospět na úroveň pochopení Absolutní Pravdy (tattva-jñāna). Karmī, jñānī i yogīni usilují o určité hmotné zlepšení své situace. Karmī ve dne v noci těžce pracují pro tělesné pohodlí a jñānī pouze spekulují, jak se vyprostit ze zajetí karmy a splynout se září Brahmanu. Yogīny zase velice přitahuje dosažení hmotné dokonalosti a magických sil. Ti všichni se snaží být po hmotné stránce dokonalí, ale oddaný zaměstnaný oddanou službou velice snadno dospěje na úroveň nirguṇy, a výsledky karmy, jñāny i yogy jsou pro něho proto zanedbatelné. Na úrovni tattva-jñāna je tedy jedině oddaný. Jñānī je samozřejmě v lepším postavení než karmī, ale ani to nestačí; nejprve musí být skutečně osvobozen, a poté se bude moci zapojit do oddané služby (mad-bhaktiṁ labhate parām).

5.11.4

Verš

yāvan mano rajasā pūruṣasya
sattvena vā tamasā vānuruddham
cetobhir ākūtibhir ātanoti
niraṅkuśaṁ kuśalaṁ cetaraṁ vā

Synonyma

yāvat — dokud; manaḥ — mysl; rajasā — kvalitou vášně; pūruṣasya — živé bytosti; sattvena — kvalitou dobra; vā — nebo; tamasā — kvalitou temnoty; vā — nebo; anuruddham — ovládaná; cetobhiḥ — poznávacími smysly; ākūtibhiḥ — činnými smysly; ātanoti — zvětšuje; niraṅkuśam — nezávislá jako slon, který není řízený trojzubcem; kuśalam — příznivé; ca — také; itaram — jiné než příznivé, tedy hříšné činnosti; vā — nebo.

Překlad

Dokud je mysl živé bytosti znečištěná třemi kvalitami hmotné přírody (dobrem, vášní a nevědomostí), je jako nezávislý, neovládaný slon a s pomocí smyslů pouze zvětšuje rozsah svých zbožných a bezbožných činností. Výsledkem je, že živá bytost zůstává v hmotném světě, aby si užívala radostí a trpěla bolestmi, což povstává z hmotného jednání.

Význam

V Caitanya-caritāmṛtě je řečeno, že zbožné i bezbožné hmotné činnosti jsou v protikladu k oddané službě. Oddaná služba znamená mukti, osvobození z hmotného zapletení, ale zbožné i bezbožné činnosti zaplétají živou bytost v hmotném světě. Je-li mysl zaujata zbožnými a bezbožnými činnostmi uvedenými ve Vedách, živá bytost zůstává věčně v temnotě a nemůže dosáhnout absolutní úrovně. Změna vědomí od nevědomosti k vášni nebo od vášně k dobru problém ve skutečnosti neřeší. Jak uvádí Bhagavad-gītā (14.26): sa guṇān samatītyaitān brahma-bhūyāya kalpate. Musíme dospět na transcendentální úroveň; jinak zůstane naše životní mise nenaplněná.

5.11.5

Verš

sa vāsanātmā viṣayoparakto
guṇa-pravāho vikṛtaḥ ṣoḍaśātmā
bibhrat pṛthaṅ-nāmabhi rūpa-bhedam
antar-bahiṣṭvaṁ ca purais tanoti

Synonyma

saḥ — ta; vāsanā — plná mnoha tužeb; ātmā — mysl; viṣaya-uparaktaḥ — připoutaná k hmotnému štěstí, smyslovému požitku; guṇa-pravāhaḥ — puzená silou sattva-guṇy, rajo-guṇy nebo tamo-guṇy; vikṛtaḥ — proměněná chtíčem a podobně; ṣoḍaśa-ātmā — hlavní ze šestnácti hmotných prvků (pět hrubohmotných prvků, deset smyslů a mysl); bibhrat — putuje; pṛthak-nāmabhiḥ — s různými jmény; rūpa-bhedam — přijímá různé podoby; antaḥ-bahiṣṭvam — s nejlepšími či nejhoršími vlastnostmi; ca — a; puraiḥ — s různými tělesnými podobami; tanoti — projevuje se.

Překlad

Jelikož je mysl pohroužená v touhách po zbožném a bezbožném jednání, přirozeně podléhá proměnám chtíče a hněvu, a proto ji přitahuje hmotný smyslový požitek. Je tedy řízena kvalitami dobra, vášně a nevědomosti. Existuje jedenáct smyslů a pět hmotných prvků, a z těchto šestnácti složek je mysl tou hlavní. To ona způsobuje zrození v různých druzích těl — polobohů, lidských bytostí, zvířat a ptáků. Podle toho, zda se mysl nachází na vyšší či nižší úrovni, přijímá vyšší či nižší hmotné tělo.

Význam

Převtělování v rámci 8 400 000 životních druhů je způsobené tím, že mysl je znečištěná určitými hmotnými kvalitami. Kvůli mysli podléhá duše zbožným a bezbožným činnostem. Pokračování hmotné existence je jako vlny hmotné přírody. Śrīla Bhaktivinoda Ṭhākura o tom říká: māyāra vaśe yāccha bhese', khāccha hābuḍubu, bhāi — “Můj milý bratře, duše je zcela pod vládou māyi, jejíž vlny tě unášejí.” To rovněž potvrzuje Bhagavad-gītā:

prakṛteḥ kriyamāṇāni
guṇaiḥ karmāṇi sarvaśaḥ
ahaṅkāra-vimūḍhātmā
kartāham iti manyate

“Zmatená duše se pod vlivem falešného ega považuje za konatele činností, které jsou ve skutečnosti konány třemi kvalitami hmotné přírody.” (Bg. 3.27)

Hmotná existence znamená být plně ovládán hmotnou přírodou. Mysl je ústředím pro přijímání příkazů, které hmotná příroda dává. Takto je živá bytost neustále, věk za věkem, unášena v různých druzích těl.

kṛṣṇa bhuli' sei jīva anādi-bahirmukha
ataeva māyā tāre deya saṁsāra-duḥkha

(Caitanya-caritāmṛta, Madhya 20.117)

Živá bytost, která zapomněla na Kṛṣṇu, je poutána zákony hmotné přírody.

5.11.6

Verš

duḥkhaṁ sukhaṁ vyatiriktaṁ ca tīvraṁ
kālopapannaṁ phalam āvyanakti
āliṅgya māyā-racitāntarātmā
sva-dehinaṁ saṁsṛti-cakra-kūṭaḥ

Synonyma

duḥkham — neštěstí způsobené bezbožnými činnostmi; sukham — štěstí pocházející ze zbožných činností; vyatiriktam — iluzi; ca — také; tīvram — silnou; kāla-upapannam — získanou časem; phalam — výslednou reakci; āvyanakti — vytváří; āliṅgya — sevření; māyā-racita — stvořené hmotnou přírodou; antaḥ-ātmā — mysl; sva-dehinam — samotná živá bytost; saṁsṛti — akcí a reakcí hmotné existence; cakra-kūṭaḥ — která vláká živou bytost do koloběhu.

Překlad

Materialistická mysl zahaluje duši živé bytosti a přenáší ji do různých životních druhů. To se nazývá pokračující hmotná existence. Živá bytost kvůli mysli trpí hmotným neštěstím nebo si užívá hmotného štěstí. Mysl, která je takto ovlivněna iluzí, vytváří další zbožné a bezbožné činnosti a jejich karmu, a tak se duše stává podmíněnou.

Význam

Mentální činnosti pod vlivem hmotné přírody způsobují štěstí a neštěstí v hmotném světě. Živá bytost zahalená iluzí věčně pokračuje v podmíněném životě pod různými označeními. Takové živé bytosti se nazývají nitya-baddha, věčně podmíněné. Mysl je, celkově vzato, příčinou podmíněného života; celý jógový proces je proto určen k ovládnutí mysli a smyslů. Je-li ovládnutá mysl, jsou automaticky ovládnuté i smysly, a tak je duše zachráněna před reakcemi za zbožné a bezbožné jednání. Když mysl spočívá u lotosových nohou Pána Kṛṣṇy (sa vai manaḥ kṛṣṇa-padāravindayoḥ), smysly automaticky slouží Pánu. Jsou-li mysl a smysly zaměstnány oddanou službou, živá bytost si začíná být přirozeně vědoma Kṛṣṇy. Jakmile někdo neustále myslí na Kṛṣṇu, stane se dokonalým yogīnem, jak potvrzuje Bhagavad-gītā (yoginām api sarveṣāṁ mad-gatenāntarātmanā). Tato mysl, antarātmā, je podmíněná hmotnou přírodou. Māyā-racitāntarātmā sva-dehinaṁ saṁsṛti-cakra-kūṭaḥ — mysl, která je velice mocná, zahaluje živou bytost a vrhá ji do vln hmotné existence.

5.11.7

Verš

tāvān ayaṁ vyavahāraḥ sadāviḥ
kṣetrajña-sākṣyo bhavati sthūla-sūkṣmaḥ
tasmān mano liṅgam ado vadanti
guṇāguṇatvasya parāvarasya

Synonyma

tāvān — do té doby; ayam — tato; vyavahāraḥ — umělá označení (být tlustý či hubený, patřit k polobohům či lidským bytostem); sadā — vždy; āviḥ — projevující; kṣetra-jña — živé bytosti; sākṣyaḥ — svědectví; bhavati — je; sthūla-sūkṣmaḥ — tlustá a hubená; tasmāt — proto; manaḥ — mysl; liṅgam — příčina; adaḥ — toto; vadanti — říkají; guṇa-aguṇatvasya — pohroužení v hmotných vlastnostech nebo ve stavu bez hmotných vlastností; para-avarasya — a horších či lepších životních podmínek.

Překlad

Mysl nutí podmíněnou duši v tomto hmotném světě putovat různými životními druhy, a živá bytost tak prožívá světské události v různých podobách — jako člověk či polobůh, tlustý či hubený a tak dále. Učenci říkají, že mysl je příčinou tělesného vzhledu, spoutanosti a osvobození.

Význam

Stejně jako je mysl příčinou spoutanosti, může být i příčinou osvobození. Zde je označena výrazem para-avara. Para znamená transcendentální a avara znamená hmotná. Když je mysl zaměstnána službou Pánu (sa vai manaḥ kṛṣṇa-padāravindayoḥ), nazývá se para, transcendentální. Když je zaměstnána hmotným smyslovým požitkem, nazývá se avara, hmotná. V tuto chvíli, v našem podmíněném stavu, je naše mysl plně pohroužená v hmotném smyslovém požitku, ale procesem oddané služby může být očištěna a přivedena ke svému původnímu vědomí Kṛṣṇy. Často uvádíme příklad Ambarīṣe Mahārāje. Sa vai manaḥ kṛṣṇa-padāravindayor vacāṁsi vaikuṇṭha-guṇānuvarṇane. Mysl musí být ovládnutá ve vědomí Kṛṣṇy. Jazyk lze použít k šíření Kṛṣṇova poselství a oslavování Pána nebo k přijímání prasādam, zbytků potravy obětované Kṛṣṇovi. Sevonmukhe hi jihvādau — když člověk používá jazyk ve službě Pánu, mohou se očistit i ostatní smysly. Nārada-pañcarātra uvádí: sarvopādhi-vinirmuktaṁ tat-paratvena nirmalam — když jsou mysl a smysly živé bytosti očištěné, je očištěna celá její existence a také všechna její označení. Již se nepovažuje za člověka, poloboha, kočku, psa, hinduistu, muslima a tak dále. Když jsou smysly a mysl očištěné a živá bytost je plně zaměstnaná službou Kṛṣṇovi, může být vysvobozena a vrátit se domů, zpátky k Bohu.

5.11.8

Verš

guṇānuraktaṁ vyasanāya jantoḥ
kṣemāya nairguṇyam atho manaḥ syāt
yathā pradīpo ghṛta-vartim aśnan
śikhāḥ sadhūmā bhajati hy anyadā svam
padaṁ tathā guṇa-karmānubaddhaṁ
vṛttīr manaḥ śrayate ’nyatra tattvam

Synonyma

guṇa-anuraktam — připoutaná k hmotným kvalitám přírody; vyasanāya — pro podmínění v hmotné existenci; jantoḥ — živé bytosti; kṣemāya — pro nejvyšší blaho; nairguṇyam — neovlivněná hmotnými kvalitami přírody; atho — takto; manaḥ — mysl; syāt — stává se; yathā — jako; pradīpaḥ — lampa; ghṛta-vartim — knot v přečištěném másle; aśnan — hoří; śikhāḥ — plamen; sadhūmāḥ — s kouřem; bhajati — užívá si; hi — jistě; anyadā — jinak; svam — svého původního; padam — postavení; tathā — tak; guṇa-karma-anubaddham — spoutaná kvalitami přírody a reakcemi za hmotné činnosti; vṛttīḥ — různá zaměstnání; manaḥ — mysl; śrayate — přijímá útočiště u; anyatra — jinak; tattvam — její původní postavení.

Překlad

Když se mysl živé bytosti pohrouží do smyslového požitku hmotného světa, způsobuje podmíněný život a utrpení v hmotné existenci. Jakmile se však od hmotného požitku odpoutá, stane se příčinou osvobození. Když plamen spaluje knot nesprávným způsobem, lampa zčerná, ale když je lampa plná ghí a hoří správně, dává jasné světlo. Je-li mysl pohroužená v hmotném smyslovém požitku, způsobuje utrpení, a je-li od něho odpoutaná, září původním jasem vědomí Kṛṣṇy.

Význam

Mysl je tedy příčinou jak hmotné existence, tak i osvobození. Každý trpí v tomto hmotném světě kvůli mysli; proto je správné ji cvičit—zbavovat ji hmotné připoutanosti a plně zaměstnat službou Pánu. To se nazývá duchovní zaměstnání. Bhagavad-gītā potvrzuje:

māṁ ca yo 'vyabhicāreṇa
bhakti-yogena sevate
sa guṇān samatītyaitān
brahma-bhūyāya kalpate

“Kdo Mi slouží s úplnou oddaností a za žádných okolností se neodchýlí, ten ihned transcenduje kvality hmotné přírody a dostává se na úroveň Brahmanu.” (Bg. 14.26)

Mysl bychom měli plně zaměstnat činnostmi ve vědomí Kṛṣṇy — pak bude příčinou našeho osvobození, našeho návratu domů, zpátky k Bohu. Budeme-li ji však i nadále zaměstnávat hmotným jednáním pro uspokojení smyslů, způsobí nám trvalé otroctví a donutí nás setrvávat v tomto hmotném světě v různých tělech a trpět důsledky našich různých činností.

5.11.9

Verš

ekādaśāsan manaso hi vṛttaya
ākūtayaḥ pañca dhiyo ’bhimānaḥ
mātrāṇi karmāṇi puraṁ ca tāsāṁ
vadanti haikādaśa vīra bhūmīḥ

Synonyma

ekādaśa — jedenáct; āsan — existuje; manasaḥ — mysli; hi — jistě; vṛttayaḥ — činnosti; ākūtayaḥ — činné smysly; pañca — pět; dhiyaḥ — poznávací smysly; abhimānaḥ — falešné ego; mātrāṇi — různé předměty smyslového vnímání; karmāṇi — různé hmotné činnosti; puram ca — a tělo, společnost, národ, rodina či místo zrození; tāsām — těchto funkcí; vadanti — říkají; ha — ó; ekādaśa — jedenáct; vīra — ó hrdino; bhūmīḥ — pole činnosti.

Překlad

Existuje pět činných smyslů, pět poznávacích smyslů a dále je tu falešné ego. To vše představuje jedenáct oblastí působení mysli. Ó hrdino, předměty smyslového vnímání (jako je zvuk a dotek), činnosti orgánů (jako je vyměšování) a různé druhy těl, společnosti, přátelství a osobnosti považují učenci za pole činností pro funkce mysli.

Význam

Mysl je vládcem pěti poznávacích a pěti činných smyslů. Každý smysl má své příslušné pole činností a mysl je ve všech případech vládcem či vlastníkem. Živá bytost se pod vlivem falešného ega považuje za tělo a uvažuje v pojmech “moje tělo, můj dům, moje rodina, moje společnost, můj národ” a tak dále. Tyto falešné představy totožnosti jsou výsledkem expanzí falešného ega a pod jejich vlivem si živá bytost o sobě myslí, že je to či ono, a tak se zaplétá do hmotné existence.

5.11.10

Verš

gandhākṛti-sparśa-rasa-śravāṁsi
visarga-raty-arty-abhijalpa-śilpāḥ
ekādaśaṁ svīkaraṇaṁ mameti
śayyām ahaṁ dvādaśam eka āhuḥ

Synonyma

gandha — vůně; ākṛti — podoba; sparśa — dotek; rasa — chuť; śravāṁsi — a zvuk; visarga — vyměšování; rati — pohlavní styk; arti — pohyb; abhijalpa — řeč; śilpāḥ — uchopování či upouštění; ekādaśam — jedenácté; svīkaraṇam — přijímané jako; mama — moje; iti — takto; śayyām — toto tělo; aham — já; dvādaśam — dvanácté; eke — někteří; āhuḥ — říkají.

Překlad

Zvuk, dotek, podoba, chuť a vůně jsou předměty vnímání pěti poznávacích smyslů. Řeč, dotek, pohyb, vyměšování a pohlavní styk jsou funkce činných smyslů. Kromě toho existuje ještě další pojetí, na základě kterého si živá bytost myslí: “Toto je mé tělo, má společnost, má rodina, můj národ,” a tak dále. Tato jedenáctá funkce, která náleží mysli, se nazývá falešné ego. Podle některých filozofů se jedná o dvanáctou funkci a jejím polem činností je tělo.

Význam

Jedenáct prvků má různé funkce. Nosem čicháme, očima se díváme, ušima posloucháme, a takto získáváme poznání. Existují také činné smysly (karmendriya) — ruce, nohy, genitálie, konečník a ústa. Když se falešné ego expanduje, nutí živou bytost uvažovat: “Toto je mé tělo, má rodina, společnost, země,” a tak dále.

5.11.11

Verš

dravya-svabhāvāśaya-karma-kālair
ekādaśāmī manaso vikārāḥ
sahasraśaḥ śataśaḥ koṭiśaś ca
kṣetrajñato na mitho na svataḥ syuḥ

Synonyma

dravya — fyzickými předměty; sva-bhāva — přírodou jakožto příčinou vývoje; āśaya — prostředím; karma — předurčenými reakcemi; kālaiḥ — časem; ekādaśa — jedenáct; amī — všech těchto; manasaḥ — mysli; vikārāḥ — proměn; sahasraśaḥ — na tisíce; śataśaḥ — na stovky; koṭiśaḥ ca — a na milióny; kṣetra-jñataḥ — z původní Nejvyšší Osobnosti Božství; na — ne; mithaḥ — jedna z druhé; na — ani; svataḥ — ze sebe samotných; syuḥ — jsou.

Překlad

Fyzické prvky, příroda jakožto původní příčina, prostředí, osud a prvek času — to vše jsou hmotné příčiny. Jedenáct funkcí se po vzrušení těmito hmotnými příčinami mění na stovky, potom na tisíce a potom na milióny funkcí. K těmto proměnám však nedochází automaticky, vzájemnou kombinací — všechny podléhají řízení Nejvyšší Osobnosti Božství.

Význam

Neměli bychom si myslet, že všechny interakce hrubých a subtilních fyzických prvků, které způsobují proměnu mysli a vědomí, se odehrávají nezávisle. Probíhají pod řízením Nejvyšší Osobnosti Božství. V Bhagavad-gītě (15.15) Kṛṣṇa říká, že Pán sídlí v srdci každého (sarvasya cāhaṁ hṛdi sanniviṣṭo mattaḥ smṛtir jñānam apohanaṁ ca). Jak je uvedeno zde, Nadduše (kṣetrajña) řídí vše. Živá bytost je také kṣetrajña, ale svrchovaný kṣetrajña je Nejvyšší Pán, Osobnost Božství. Je tím, kdo svědčí a kdo dává rozkazy. Vše se děje pod Jeho vedením. Živá bytost si svou povahou a svými nadějemi vytváří různé sklony a Nejvyšší Pán ji vychovává prostřednictvím hmotné přírody. Tělo, příroda a fyzické prvky nejednají automaticky, ale podléhají řízení Nejvyšší Osobnosti Božství. Příroda není nezávislá ani činná sama o sobě. Bhagavad-gītā potvrzuje, že za přírodou stojí Nejvyšší Pán.

mayādhyakṣeṇa prakṛtiḥ
sūyate sa-carācaram
hetunānena kaunteya
jagad viparivartate

“Tato hmotná příroda jedná pod Mým vedením, ó synu Kuntī, a vydává všechny pohyblivé a nehybné bytosti. Podle jejích zákonů je tento projev znovu a znovu tvořen a ničen.” (Bg. 9.10)

5.11.12

Verš

kṣetrajña etā manaso vibhūtīr
jīvasya māyā-racitasya nityāḥ
āvirhitāḥ kvāpi tirohitāś ca
śuddho vicaṣṭe hy aviśuddha-kartuḥ

Synonyma

kṣetra-jñaḥ — individuální duše; etāḥ — všechny tyto; manasaḥ — mysli; vibhūtīḥ — různé činnosti; jīvasya — živé bytosti; māyā-racitasya — stvořené vnější, hmotnou energií; nityāḥ — od nepaměti; āvirhitāḥ — někdy projevené; kvāpi — někde; tirohitāḥ ca — a neprojevené; śuddhaḥ — očištěná; vicaṣṭe — vidí to; hi — jistě; aviśuddha — neočištěného; kartuḥ — konatele.

Překlad

V mysli individuální duše, která postrádá vědomí Kṛṣṇy, vytváří vnější energie mnoho nápadů a činností. Ty existují již od nepaměti. Někdy jsou projevené — ve stavu bdění a snění — ale během hlubokého spánku (nevědomí) či tranzu zmizí. Ten, kdo je osvobozený již v tomto životě (jīvan-mukta), to vše zřetelně vidí.

Význam

Bhagavad-gītā (13.3) uvádí: kṣetrajñaṁ cāpi māṁ viddhi sarva-kṣetreṣu bhārata. Existují dva druhy živých bytostí (kṣetrajña) — individuální a svrchovaná. Obyčejná živá bytost zná do určité míry své vlastní tělo, ale Nejvyšší, Paramātmā, zná situaci všech těl. Individuální živá bytost je lokalizovaná, a Nejvyšší, Paramātmā, je všeprostupující. V této sloce se slovo kṣetrajña vztahuje na obyčejnou živou bytost; nikoliv na svrchovanou. Obyčejná živá bytost může být dvojího druhu — nitya-baddha nebo nitya-mukta. Jedna je věčně podmíněná a druhá věčně osvobozená. Věčně osvobozené živé bytosti sídlí v duchovním světě (Vaikuṇṭha jagat) a do hmotného světa nikdy neklesají. Ty, které se nacházejí v hmotném světě, jsou podmíněné duše (nitya-baddha). Tyto podmíněné duše se mohou osvobodit ovládnutím mysli, neboť ta je příčinou podmíněného života. Jestliže je mysl vycvičená a duše není pod její vládou, živá bytost může být osvobozená dokonce i v tomto hmotném světě. Když je duše osvobozená, nazývá se jīvan-mukta. Jīvan-mukta ví, jak se stal podmíným, a proto se snaží očistit a vrátit domů, zpátky k Bohu. Věčně podmíněná duše je věčně podmíněná proto, že ji ovládá mysl. Podmíněný a osvobozený stav jsou přirovnány ke spánku (nevědomí) a bdění. Ti, kdo spí a jsou nevědomí, jsou věčně podmínění, ale ti, kdo jsou probuzení, chápou, že jsou věčně nedílnými částmi Nejvyšší Osobnosti Božství, Kṛṣṇy, a proto Mu i v tomto hmotném světě slouží. To potvrzuje Śrīla Rūpa Gosvāmī: īhā yasya harer dāsye. Začne-li někdo sloužit Kṛṣṇovi, je osvobozený, i když vypadá jako podmíněná duše v hmotném světě. Jīvan-muktaḥ sa ucyate. Je-li jeho jediným zájmem služba Kṛṣṇovi, má být považován za osvobozeného, ať už je v jakémkoliv postavení.

5.11.13-14

Verš

kṣetrajña ātmā puruṣaḥ purāṇaḥ
sākṣāt svayaṁ jyotir ajaḥ pareśaḥ
nārāyaṇo bhagavān vāsudevaḥ
sva-māyayātmany avadhīyamānaḥ

yathānilaḥ sthāvara-jaṅgamānām
ātma-svarūpeṇa niviṣṭa īśet
evaṁ paro bhagavān vāsudevaḥ
kṣetrajña ātmedam anupraviṣṭaḥ

Synonyma

kṣetra-jñaḥ — Nejvyšší Pán, Osobnost Božství; ātmā — všeprostupující, přítomný všude; puruṣaḥ — neomezený vládce, který má nekonečnou moc; purāṇaḥ — původní; sākṣāt — Jehož lze vnímat nasloucháním od autorit a přímým vnímáním; svayam — osobní; jyotiḥ — projevuje Své tělesné paprsky (záři Brahmanu); ajaḥ — nezrozený; pareśaḥ — Nejvyšší Osobnost Božství; nārāyaṇaḥ — místo spočinutí všech živých bytostí; bhagavān — Osobnost Božství oplývající v plné míře šesti vznešenými vlastnostmi; vāsudevaḥ — útočiště všeho, projeveného i neprojeveného; sva-māyayā — Svou vlastní energií; ātmani — v Sobě Samotném nebo v obyčejných živých bytostech; avadhīyamānaḥ — existuje jako vládce; yathā — stejně jako; anilaḥ — vzduch; sthāvara — nehybných živých bytostí; jaṅgamānām — a pohyblivých živých bytostí; ātma-svarūpeṇa — Svou expanzí jako Nadduše; niviṣṭaḥ — vstoupil; īśet — ovládá; evam — takto; paraḥ — transcendentální; bhagavān — Nejvyšší Osobnost Božství; vāsudevaḥ — útočiště všeho; kṣetra-jñaḥ — známý jako kṣetrajña; ātmā — životní síla; idam — tohoto hmotného světa; anupraviṣṭaḥ — vstoupil do.

Překlad

Kṣetrajña může být dvojího druhu — živá bytost, jak bylo uvedeno výše, a Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, který je popsán takto: Je všeprostupující příčinou stvoření. Je plný Sám v Sobě a nezávisí na druhých. Lze Ho vnímat nasloucháním a přímým vnímáním. Vydává Svou vlastní záři a nezakouší zrození, smrt, stáří ani nemoc. Je vládcem všech polobohů počínaje Pánem Brahmou. Nazývá se Nārāyaṇa a je útočištěm živých bytostí po zničení hmotného světa. Oplývá v plné míře všemi vznešenými vlastnostmi a vše hmotné spočívá v Něm; proto je známý jako Vāsudeva, Nejvyšší Osobnost Božství. Prostřednictvím Své vlastní energie je přítomný v srdcích všech živých bytostí, stejně jako se vzduch či životní síla nachází v tělech všech tvorů, pohyblivých i nehybných. Tímto způsobem ovládá tělo. Ve Svém částečném aspektu vstupuje Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, do všech těl a ovládá je.

Význam

Tyto údaje potvrzuje Bhagavad-gītā (15.15): sarvasya cāhaṁ hṛdi sanniviṣṭo mattaḥ smṛtir jñānam apohanaṁ ca. Každou živou bytost ovládá svrchovaná bytost, Paramātmā, která sídlí v srdci každého. Touto Nadduší je puruṣa, puruṣa-avatār, Jenž tvoří hmotný svět. Prvním puruṣa-avatārem je Mahā-Viṣṇu, a ten je úplnou částí úplné části Nejvyšší Osobnosti Božství, Kṛṣṇy. Kṛṣṇovou první expanzí je Baladeva, Jehož následnými expanzemi jsou Vāsudeva, Saṅkarṣaṇa, Aniruddha a Pradyumna. Vāsudeva je původní příčinou brahmajyoti, jež je expanzí Jeho tělesných paprsků.

yasya prabhā prabhavato jagad-aṇḍa-koṭi-
koṭiṣv aśeṣa-vasudhādi-vibhūti-bhinnam
tad brahma niṣkalam anantam aśeṣa-bhūtaṁ
govindam ādi-puruṣaṁ tam ahaṁ bhajāmi

“Uctívám Govindu, prvotního Pána, Jenž má nesmírnou moc. Třpytící se záře Jeho transcendentální podoby je neosobní Brahman, který je absolutní, úplný a neomezený a který projevuje bezpočet rozmanitých planet oplývajících různými druhy bohatství v mnoha miliónech vesmírů.” (Brahma-saṁhitā 5.40) Bhagavad-gītā popisuje Nejvyšší Osobnost Božství takto:

mayā tatam idaṁ sarvaṁ
jagad avyakta-mūrtinā
mat-sthāni sarva-bhūtāni
na cāhaṁ teṣv avasthitaḥ

“Ve Své neprojevené podobě prostupuji celým tímto vesmírem. Všechny bytosti jsou ve Mně, ale Já nejsem v nich.” (Bg. 9.4)

To je postavení úplných expanzí Kṛṣṇy — všeprostupujícího Vāsudeva, Saṅkarṣaṇa, Pradyumny a Aniruddhy.

5.11.15

Verš

na yāvad etāṁ tanu-bhṛn narendra
vidhūya māyāṁ vayunodayena
vimukta-saṅgo jita-ṣaṭ-sapatno
vedātma-tattvaṁ bhramatīha tāvat

Synonyma

na — ne; yāvat — dokud; etām — toto; tanu-bhṛt — ten, kdo přijal hmotné tělo; narendra — ó králi; vidhūya māyām — smyje nákazu způsobenou znečištěním hmotným světem; vayunā udayena — probuzením transcendentálního poznání díky dobré společnosti a studiu védské literatury; vimukta-saṅgaḥ — oproštěný od všech styků s hmotou; jita-ṣaṭ-sapatnaḥ — přemůže šest nepřátel (pět poznávacích smyslů a mysl); veda — pozná; ātma-tattvam — duchovní pravdu; bhramati — putuje; iha — v tomto hmotném světě; tāvat — do té doby.

Překlad

Můj milý králi Rahūgaṇo, dokud podmíněná duše přijímá hmotné tělo a nezbaví se znečištění hmotným požitkem, dokud nepřemůže šest nepřátel a nedospěje na úroveň seberealizace probuzením svého duchovního poznání — do té doby musí bloudit různými místy a různými životními druhy v tomto hmotném světě.

Význam

Ten, jehož mysl je pohroužená v hmotném pojetí, si myslí, že patří k určitému národu, rodině, státu nebo vyznání. Tyto věci se nazývají upādhi, označení, a živá bytost se jich musí zbavit (sarvopādhi-vinirmuktam). Dokud se jich nezbaví, musí žít podmíněným životem v hmotném světě. Lidská životní podoba je určena pro odstranění těchto mylných pojetí. Kdo je neodstraní, musí zůstat v koloběhu zrození a smrti a trpět hmotným podmíněním.

5.11.16

Verš

na yāvad etan mana ātma-liṅgaṁ
saṁsāra-tāpāvapanaṁ janasya
yac choka-mohāmaya-rāga-lobha-
vairānubandhaṁ mamatāṁ vidhatte

Synonyma

na — ne; yāvat — dokud; etat — tato; manaḥ — mysl; ātma-liṅgam — existující jako falešné označení duše; saṁsāra-tāpa — utrpení tohoto hmotného světa; āvapanam — živná půda; janasya — živé bytosti; yat — co; śoka — nářku; moha — iluze; āmaya — nemoci; rāga — připoutanosti; lobha — chamtivosti; vaira — nepřátelství; anubandham — důsledek; mamatām — pocit vlastnictví; vidhatte — dává.

Překlad

Mysl jakožto označení duše je příčinou všeho utrpení v hmotném světě. Dokud podmíněná živá bytost nezná tuto skutečnost, musí přijímat strastiplné podmínky hmotného těla a putovat v různých postaveních tímto vesmírem. Jelikož je mysl ovlivněna nemocí, nářkem, iluzí, připoutaností, chamtivostí a nepřátelstvím, vytváří pouta a falešný pocit důvěrnosti v rámci tohoto hmotného světa.

Význam

Mysl je příčinou jak hmotných pout, tak osvobození. Nečistá mysl si myslí: “Já jsem toto tělo,” ale čistá mysl ví, že hmotným tělem není. Proto je mysl považována za původ všech hmotných označení. Dokud se živá bytost neodpoutá od společnosti a znečištění tohoto hmotného světa, bude její mysl pohroužená v takových hmotných věcech, jako je zrození, smrt, nemoc, iluze, připoutanost, chamtivost a nepřátelství. Tímto způsobem je živá bytost podmíněná a trpí hmotným neštěstím.

5.11.17

Verš

bhrātṛvyam enaṁ tad adabhra-vīryam
upekṣayādhyedhitam apramattaḥ
guror hareś caraṇopāsanāstro
jahi vyalīkaṁ svayam ātma-moṣam

Synonyma

bhrātṛvyam — nepřítel, jehož nelze podceňovat; enam — tato mysl; tat — ta; adabhra-vīryam — velice mocná; upekṣayā — zanedbáváním; adhyedhitam — jejíž moc zbytečně vzrůstá; apramattaḥ — ten, kdo není v iluzi; guroḥ — duchovního mistra; hareḥ — Nejvyšší Osobnosti Božství; caraṇa — lotosových nohou; upāsanā-astraḥ — použitím zbraně v podobě uctívání; jahi — přemož; vyalīkam — falešnou; svayam — osobně; ātma-moṣam — která zahaluje přirozené postavení živé bytosti.

Překlad

Tato neovládnutá mysl je největším nepřítelem živé bytosti. Pokud ji člověk zanedbá a nechá jí volnost, mysl bude čím dál mocnější a nakonec ho porazí. I když není skutečná, je velice silná a zahaluje přirozené postavení duše. Ó králi, snaž se prosím přemoci tuto mysl zbraní v podobě služby lotosovým nohám duchovního mistra a Nejvyšší Osobnosti Božství. Věnuj se tomu s velkou péčí.

Význam

Existuje jedna zbraň, se kterou lze snadno přemoci mysl, a tou je nevšímavost. Mysl nám neustále říká, abychom dělali to či ono; proto bychom se měli stát velkými odborníky na neposlouchání jejích příkazů a postupně ji naučit poslouchat příkazy duše. Příkazům mysli bychom se neměli podřizovat. Śrīla Bhaktisiddhānta Sarasvatī Ṭhākura říkal, že abychom ovládli mysl, měli bychom ji ihned po probuzení mnohokrát zbít botou a totéž udělat znovu, než jdeme spát. K ovládnutí mysli nabádají všechny śāstry. Pokud to neděláme, jsme odsouzeni následovat příkazy mysli. Další autorizovanou metodou je striktně plnit pokyny duchovního mistra a zaměstnat se službou Pánu. Pak bude mysl automaticky ovládnutá. Śrī Caitanya Mahāprabhu učil Śrīlu Rūpu Gosvāmīho:

brahmāṇḍa bhramite kona bhāgyavān jīva
guru-kṛṣṇa-prasāde pāya bhakti-latā-bīja

Když živá bytost získá milostí gurua a Kṛṣṇy, Nejvyšší Osobnosti Božství, semínko oddané služby, začíná její skutečný život. Řídí-li se pokyny duchovního mistra, je Kṛṣṇovou milostí osvobozena od služby mysli.

Takto končí Bhaktivedantovy výklady k jedenácté kapitole pátého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Jaḍa Bharata poučuje krále Rahūgaṇu”.

KAPITOLA DVANÁCTÁ

Rozhovor mezi Mahārājem Rahūgaṇou a Jaḍa Bharatou

5.12.1

Verš

rahūgaṇa uvāca
namo namaḥ kāraṇa-vigrahāya
svarūpa-tucchīkṛta-vigrahāya
namo ’vadhūta dvija-bandhu-liṅga-
nigūḍha-nityānubhavāya tubhyam

Synonyma

rahūgaṇaḥ uvāca — král Rahūgaṇa řekl; namaḥ — uctivé poklony; namaḥ — poklony; kāraṇa-vigrahāya — tomu, jehož tělo pochází z Nejvyšší Osoby, příčiny všech příčin; svarūpa-tucchīkṛta-vigrahāya — kdo projevením svého pravého já odstranil všechny protiklady písem; namaḥ — uctivé poklony; avadhūta — ó vládce všech mystických sil; dvija-bandhu-liṅga — vlastnostmi toho, kdo se narodil v bráhmanské rodině, ale neplní povinnosti brāhmaṇy; nigūḍha — zahalená; nitya-anubhavāya — tomu, jehož věčná seberealizace; tubhyam — tobě.

Překlad

Král Rahūgaṇa řekl: Ó vznešený pane, nelišíš se od Nejvyšší Osobnosti Božství. Vliv tvého pravého já odstraňuje všechny protiklady v śāstrách. V převleku za přítele brāhmaṇy skrýváš své transcendentální blažené postavení. S úctou se ti klaním.

Význam

Z Brahma-saṁhity víme, že Nejvyšší Osobnost Božství je příčinou všech příčin (sarva-kāraṇa-kāraṇam). Ṛṣabhadeva byl přímou inkarnací Nejvyšší Osobnosti Božství, příčiny všech příčin. Jeho syn Bharata Mahārāja, který nyní vystupuje jako brāhmaṇa Jaḍa Bharata, získal své tělo od příčiny všech příčin. Proto je osloven jako kāraṇa-vigrahāya.

5.12.2

Verš

jvarāmayārtasya yathāgadaṁ sat
nidāgha-dagdhasya yathā himāmbhaḥ
kudeha-mānāhi-vidaṣṭa-dṛṣṭeḥ
brahman vacas te ’mṛtam auṣadhaṁ me

Synonyma

jvara — horečky; āmaya — nemocí; ārtasya — souženého člověka; yathā — jako; agadam — lék; sat — správný; nidāgha-dagdhasya — člověka spalovaného žárem slunce; yathā — jako; hima-ambhaḥ — ledová voda; ku-deha — v tomto těle vytvořeném z hmoty a plném nečistot, jako jsou výkaly a moč; māna — pýchy; ahi — hadem; vidaṣṭa — uštknutý; dṛṣṭeḥ — toho, jehož pohled; brahman — ó nejlepší z brāhmaṇů; vacaḥ — slova; te — tvoje; amṛtam — nektar; auṣadham — lék; me — pro mě.

Překlad

Ó nejlepší z brāhmaṇů, mé tělo je plné nečistot a můj pohled byl uštknut hadem pýchy. Jsem nemocný kvůli svým hmotným pojetím. Pro člověka, který trpí takovou horečkou, jsou tvé nektarové pokyny tím pravým lékem a pro osobu spalovanou horkem jsou jako chladivá voda.

Význam

Podmíněná duše má tělo plné nečistot — kostí, krve, moči, výkalů a tak dále. Přesto si nejinteligentnější lidé v tomto hmotném světě myslí, že tato kombinace krve, kostí, moči a výkalů jsou oni sami. Je-li tomu tak, proč nelze z těchto složek, jež jsou tak snadno dostupné, vytvořit další inteligentní lidi? Celý svět se řídí tělesným pojetím a vytváří pekelné podmínky, nevhodné pro život jakéhokoliv slušného člověka. Pokyny, které dal Jaḍa Bharata králi Rahūgaṇovi, jsou velmi cenné. Jsou jako lék, který může člověka zachránit před hadím uštknutím. Védské pokyny jsou jako nektar a chladná voda pro toho, kdo trpí spalujícím horkem.

5.12.3

Verš

tasmād bhavantaṁ mama saṁśayārthaṁ
prakṣyāmi paścād adhunā subodham
adhyātma-yoga-grathitaṁ tavoktam
ākhyāhi kautūhala-cetaso me

Synonyma

tasmāt — proto; bhavantam — tobě; mama — mně; saṁśaya-artham — námět, který mi není jasný; prakṣyāmi — vyjevím; paścāt — později; adhunā — nyní; su-bodham — aby ho bylo možné jasně pochopit; adhyātma-yoga — z mystických pokynů pro seberealizaci; grathitam — složená; tava — tvoje; uktam — řeč; ākhyāhi — prosím vysvětli znovu; kautūhala-cetasaḥ — jehož mysl je velice zvídavá a chce pochopit tajemství takových výroků; me — mně.

Překlad

Na všechny pochyby, které mám o daném námětu, se tě zeptám později. Prozatím mi tyto mystické jógové pokyny, které jsi mi dal pro seberealizaci, připadají velmi těžké na pochopení. Zopakuj je, prosím, jednoduchým způsobem, abych jim mohl porozumět. Má mysl je velice zvídavá a přeji si tyto věci jasně pochopit.

Význam

Védská literatura dává pokyn: tasmād guruṁ prapadyeta jijñāsuḥ śreya uttamam. Inteligentní člověk musí být dychtivý poznat transcendentální vědu do hloubky. Za tím účelem musí vyhledat gurua, duchovního mistra. I když Jaḍa Bharata Mahārājovi Rahūgaṇovi vše vysvětlil, ukazuje se, že králova inteligence nebyla natolik dokonalá, aby tomu jasně porozuměl. Vyžádal si proto další vysvětlení. Bhagavad-gītā (4.34) uvádí: tad viddhi praṇipātena paripraśnena sevayā. Student musí vyhledat duchovního mistra a plně se mu odevzdat (praṇipātena). Musí se ho také tázat, aby pochopil jeho pokyny (paripraśnena). A nejen že se mu má odevzdat, ale musí mu také s láskou sloužit (sevayā), aby s ním byl duchovní mistr spokojen a vysvětlil mu transcendentální námět ještě srozumitelněji. Kdo se chce skutečně do hloubky seznámit s védskými pokyny, musí se vyvarovat vyzývavého postoje vůči duchovnímu mistrovi.

5.12.4

Verš

yad āha yogeśvara dṛśyamānaṁ
kriyā-phalaṁ sad-vyavahāra-mūlam
na hy añjasā tattva-vimarśanāya
bhavān amuṣmin bhramate mano me

Synonyma

yat — to, co; āha — řekl; yoga-īśvara — ó vládce mystických sil; dṛśyamānam — je jasně vidět; kriyā-phalam — výsledky pohybu těla, jako například pocit únavy; sat — existují; vyavahāra-mūlam — na základě pouhé etikety; na — ne; hi — jistě; añjasā — celkově či ve skutečnosti; tattva-vimarśanāya — pro pochopení pravdy konzultací; bhavān — ty; amuṣmin — v onom vysvětlení; bhramate — je zmatená; manaḥ — mysl; me — moje.

Překlad

Ó vládce jógových sil, řekl jsi, že únava vyvolaná pohybem těla je sice přímo vnímána, ale ve skutečnosti neexistuje a je pouhou formalitou. Pomocí takových otázek a odpovědí nemůže nikdo dojít k závěru o Absolutní Pravdě. Má mysl je tvým prohlášením poněkud znepokojená.

Význam

Formální otázky a odpovědi týkající se tělesného pojetí netvoří poznání Absolutní Pravdy. Poznání Absolutní Pravdy se značně liší od formálního chápání tělesných bolestí a radostí. V Bhagavad-gītě Pán Kṛṣṇa poučuje Arjunu, že bolesti a radosti prožívané ve vztahu k tělu jsou dočasné — přicházejí a odcházejí. Člověk by jimi neměl být znepokojen, ale měl by je tolerovat a pokračovat v duchovní realizaci.

5.12.5-6

Verš

brāhmaṇa uvāca
ayaṁ jano nāma calan pṛthivyāṁ
yaḥ pārthivaḥ pārthiva kasya hetoḥ
tasyāpi cāṅghryor adhi gulpha-jaṅghā-
jānūru-madhyora-śirodharāṁsāḥ

aṁse ’dhi dārvī śibikā ca yasyāṁ
sauvīra-rājety apadeśa āste
yasmin bhavān rūḍha-nijābhimāno
rājāsmi sindhuṣv iti durmadāndhaḥ

Synonyma

brāhmaṇaḥ uvāca — brāhmaṇa řekl; ayam — tento; janaḥ — člověk; nāma — tak oslavovaný; calan — pohybuje se; pṛthivyām — po zemi; yaḥ — který; pārthivaḥ — transformace země; pārthiva — ó králi, jenž vlastníš podobné tělo ze země; kasya — z jakého; hetoḥ — důvodu; tasya api — jeho také; ca — a; aṅghryoḥ — nohy; adhi — výše; gulpha — kotníky; jaṅghā — lýtka; jānu — kolena; uru — stehna; madhyora — pás; śiraḥ-dhara — krk; aṁsāḥ — ramena; aṁse — rameno; adhi — na; dārvī — ze dřeva; śibikā — nosítka; ca — a; yasyām — na nichž; sauvīra-rājā — král Sauvīry; iti — takto; apadeśaḥ — známý jako; āste — je; yasmin — v němž; bhavān — Vaše Veličenstvo; rūḍha — usazené; nija-abhimānaḥ — s pojetím falešné pýchy; rājā asmi — já jsem král; sindhuṣu — ve státě Sindhu; iti — takto; durmada-andhaḥ — okouzlený falešnou prestiží.

Překlad

Seberealizovaný brāhmaṇa Jaḍa Bharata řekl: Mezi různými hmotnými kombinacemi a permutacemi jsou různé podoby a proměny země. Ty se z nějakého důvodu pohybují po zemském povrchu a nazývají se nosiči královských nosítek. Hmotné proměny, které se nepohybují, jsou hrubé hmotné předměty, jako například kameny. Každé hmotné tělo je vytvořené ze země a kamene v podobě nohou, kotníků, lýtek, kolen, stehen, trupu, krku a hlavy. Na ramenou spočívají dřevěná nosítka a v nich sedí takzvaný král Sauvīry. Tělo krále je pouze další proměnou země, ale v tomto těle sídlí Vaše Veličenstvo a falešně se domnívá, že je králem státu Sauvīra.

Význam

Poté, co Jaḍa Bharata analyzoval hmotná těla nosiče královských nosítek a cestujícího v nich, uzavírá tím, že skutečnou životní silou je živá bytost. Živá bytost je odnoží či potomkem Pána Viṣṇua — skutečným principem v tomto hmotném světě, mezi pohyblivými i nehybnými věcmi, je tedy Pán Viṣṇu. Díky Jeho přítomnosti vše funguje a dochází k akcím a reakcím. Člověka, který vnímá, že Pán Viṣṇu je původní příčina všeho, je třeba považovat za vlastníka dokonalého poznání. Král Rahūgaṇa byl falešně pyšný na to, že je král, ale neměl skutečné poznání. Proto káral nosiče, včetně seberealizovaného brāhmaṇy Jaḍa Bharaty. Zde Jaḍa Bharata poprvé krále viní tím, že se opovážil hovořit s učeným brāhmaṇou z ubohé úrovně nevědomosti, kdy vše ztotožňoval s hmotou. Král Rahūgaṇa namítal, že živá bytost pobývá v těle a že když je tělo unavené, živá bytost v něm musí trpět. V následujících verších je jasně vysvětleno, že živá bytost kvůli únavě těla netrpí. Śrīla Viśvanātha Cakravartī dává příklad dítěte obtíženého ozdobami — i když má velice jemné tělo, necítí únavu, a rodiče si rovněž nemyslí, že by mu měli ozdoby sundat. Živá bytost nemá nic společného s bolestmi a radostmi těla, které jsou ve skutečnosti pouhými mentálními výmysly. Inteligentní člověk nalezne původní příčinu všeho. Hmotné kombinace a obměny mohou být skutečné ve světském jednání, ale životní síla, duše, s nimi nemá nic společného. Ti, kdo jsou hmotně rozrušeni, věnují péči tělu a vytvářejí chudého Nārāyaṇa (daridra-nārāyaṇa). To, že je-li chudé tělo, duše či Nadduše je kvůli tomu také chudá, však není pravda. Tak hovoří jen nevědomí lidé. Duše a Nadduše jsou vždy mimo tělesné radosti a bolesti.

5.12.7

Verš

śocyān imāṁs tvam adhikaṣṭa-dīnān
viṣṭyā nigṛhṇan niranugraho ’si
janasya goptāsmi vikatthamāno
na śobhase vṛddha-sabhāsu dhṛṣṭaḥ

Synonyma

śocyān — hodné nářku; imān — všechny tyto; tvam — ty; adhi-kaṣṭa-dīnān — chudáky, kteří trpí ještě větší bolestí kvůli své chudobě; viṣṭyā — silou; nigṛhṇan — zadržel jsi; niranugrahaḥ asi — nemáš v srdci žádnou milost; janasya — všech lidí; goptā asmi — jsem ochránce (král); vikatthamānaḥ — chvástáš se; na śobhase — nevypadáš příliš dobře; vṛddha-sabhāsu — ve společnosti učených; dhṛṣṭaḥ — zkrátka drzý.

Překlad

Pravda ovšem je, že tito nevinní lidé, kteří nesou tvoje nosítka, aniž by za to dostali zaplaceno, kvůli této nespravedlnosti trpí. Jejich situace je velice žalostná, protože je násilím nutíš, aby tě nesli. To dokazuje, že jsi krutý a bezcitný, ale přesto sis pod vlivem falešné pýchy myslel, že chráníš občany. To je k smíchu. Choval ses tak hloupě, že ve shromáždění učených osob by tě nikdo nemohl obdivovat jako ušlechtilého člověka.

Význam

Král Rahūgaṇa byl pyšný na to, že je král, a domníval se, že má právo vládnout občanům podle libosti, ale přitom bezdůvodně obtěžoval lidi tím, že je nechával nést svá nosítka, aniž by jim zaplatil. Přesto se považoval za ochránce občanů. Král má být ve skutečnosti zástupcem Nejvyšší Osobnosti Božství; z toho důvodu se nazývá nara-devatā, Pán mezi lidmi. Pokud si však myslí, že když je hlavou státu, může využívat občany pro svůj smyslový požitek, je na omylu. Takový postoj učenci neuznávají. Podle védských zásad mají učení mudrci, brāhmaṇové a učenci, radit králi ve shodě s příkazy dharma-śāster, a povinností krále je se těmito radami řídit. Učené kruhy neuznávají, když král využívá veřejného úsilí ve vlastní prospěch. Jeho povinností je chránit občany. Z krále se nesmí stát darebák, který ve svůj prospěch vykořisťuje poddané.

Śrīmad-Bhāgavatam uvádí, že v Kali-yuze budou stát v čele vlád drancovníci a zloději. Tito lupiči násilím nebo intrikami okrádají veřejnost o peníze a majetek. Ve Śrīmad-Bhāgavatamu je proto řečeno: rājanyair nighṛṇair dasyu-dharmabhiḥ. S pokrokem Kali-yugy vidíme, jak se tyto charakteristiky již projevují. Jistě si dovedeme představit, jak zkažená bude lidská civilizace na konci tohoto věku. Rozumní lidé, schopní pochopit Boha a náš vztah s Ním, v té době nebudou existovat. Z lidí se prakticky stanou zvířata. Tehdy přijde Pán Kṛṣṇa jako Kalki avatāra, aby lidskou společnost napravil; Jeho posláním bude pozabíjet všechny ateisty. Viṣṇu neboli Kṛṣṇa je z konečného hlediska skutečným ochráncem.

Když takzvaní králové a vůdčí představitelé vlády řídí společnost nesprávným způsobem, Pán inkarnuje a uvádí vše do pořádku. To říká Kṛṣṇa v Bhagavad-gītě: yadā yadā hi dharmasya glānir bhavati bhārata. K tomu samozřejmě dochází po mnoha letech, ale tento princip existuje. Jakmile se král či hlava státu neřídí správnými zásadami, příroda udílí tresty v podobě války, hladomoru a podobně. Není-li si tedy vůdce vlády vědom smyslu života, nemá vládnout. Svrchovaným vlastníkem všeho je ve skutečnosti Pán Viṣṇu. On je tím, kdo se stará o každého. Král, otec a opatrovatel jsou pouze zástupci Pána Viṣṇua, který je zplnomocnil, aby dohlíželi na správu a udržování pořádku. Proto je povinností hlavy státu starat se o veřejnost tak, aby lidé nakonec poznali smysl života. Na te viduḥ svārtha-gatiṁ hi viṣṇum. Pošetilí vládci a obyčejní lidé bohužel nevědí, že konečným smyslem života je pochopit Pána Viṣṇua a dospět k Němu. Bez tohoto poznání jsou všichni v nevědomosti a celá společnost je plná podvodníků a podvedených.

5.12.8

Verš

yadā kṣitāv eva carācarasya
vidāma niṣṭhāṁ prabhavaṁ ca nityam
tan nāmato ’nyad vyavahāra-mūlaṁ
nirūpyatāṁ sat-kriyayānumeyam

Synonyma

yadā — proto; kṣitau — do země; eva — jistě; cara-acarasya — různých těl, z nichž některá jsou pohyblivá a některá nehybná; vidāma — víme; niṣṭhām — zničení; prabhavam — objevení se; ca — a; nityam — pravidelně podle přírodních zákonů; tat — to; nāmataḥ — než jenom jako jména; anyat — jiná; vyavahāra-mūlam — příčina hmotných činností; nirūpyatām — nechť je zjištěna; sat-kriyayā — skutečným zaměstnáním; anumeyam — lze usoudit.

Překlad

My všichni, kdo se nacházíme na povrchu Země, jsme živé bytosti v různých podobách. Někteří z nás se pohybují a někteří nikoliv. Všichni jsme projeveni, po nějaký čas zůstáváme a jsme zničeni, když se tělo opět smísí se zemí. Jsme jen různými proměnami země. Různá těla a schopnosti jsou pouhé proměny země, které existují jen jako jména, neboť vše vyrůstá ze země a po zničení se s ní vše opět smísí. Jsme tedy jen prach a nebudeme nic než prach. To může každý zvážit.

Význam

V Brahma-sūtře je řečeno: tad-ananyatvam ārabhambhaṇa-śabdādibhyaḥ (2.1.14). Tento vesmírný projev je směsí hmoty a ducha, ale příčinou je Nejvyšší Brahman, Nejvyšší Osobnost Božství. Śrīmad-Bhāgavatam (1.5.20) proto uvádí: idaṁ hi viśvaṁ bhagavān ivetaraḥ. Celý vesmírný projev je pouze transformací energie Nejvyšší Osobnosti Božství, ale vlivem iluze nikdo nevidí, že Bůh se od hmotného světa neliší. Není od něho odlišný — tento hmotný svět je pouze proměnou Jeho různých energií (parāsya śaktir vividhaiva śrūyate). To je ve Vedách uvedeno i jinými způsoby: sarvaṁ khalv idaṁ brahma — hmota a duše se neliší od Nejvyššího Brahmanu, Bhagavāna. Pán Śrī Kṛṣṇa tento výrok potvrzuje v Bhagavad-gītě (7.4): me bhinnā prakṛtir aṣṭadhā. Hmotná energie je Kṛṣṇova energie, ale je od Něho oddělená. Duchovní energie je také Jeho energie, ale ta od Něho oddělená není. Jestliže hmotnou energii zaměstnáme ve službě Nejvyšší Duši, pak se tato takzvaná hmotná energie rovněž změní v duchovní energii, stejně jako se železná tyč ve styku s ohněm stane ohněm. Když analytickým studiem pochopíme, že Nejvyšší Osobnost Božství je příčinou všech příčin, naše poznání bude dokonalé. Chápat pouze proměny různých energií je jen částečné poznání — musíme dojít ke konečné příčině. Na te viduḥ svārtha gatiṁ hi viṣṇum. Poznání těch, kdo se nezajímají o původní příčinu všech emanací, není nikdy dokonalé. Ve fenomenálním světě neexistuje nic, co by nebylo výtvorem svrchované energie Nejvyšší Osobnosti Božství. Aroma ze země jsou různé vůně vytvořené a používané k různým účelům, ale jejich původní příčinou je země a nic jiného. Hliněnou nádobu na vodu lze nějaký čas používat na nošení vody, ale z konečného hlediska není tato nádoba nic jiného než země. Nádoba a její původní složka, země, se tedy od sebe neliší. Jedná se pouze o jinou proměnu energie. Původní příčinou či prvotní složkou je Nejvyšší Osobnost Božství a veškerou rozmanitost tvoří jen vedlejší produkty. V Chāndogya Upaniṣadě je řečeno: yathā saumy ekena mṛt-piṇḍena sarvaṁ mṛnmayaṁ vijñātaṁ syād vācārambhaṇaṁ vikāro nāmadheyaṁ mṛttikety eva satyam. Studujeme-li zemi, přirozeně chápeme její vedlejší produkty. Vedy proto zdůrazňují: yasmin vijñāte sarvam evaṁ vijñātaṁ bhavati. Pochopí-li člověk původní příčinu — Kṛṣṇu, příčinu všech příčin — bude přirozeně chápat i vše ostatní, i když to může existovat v různých podobách. Pochopením původní příčiny všech rozmanitostí můžeme pochopit vše. Chápeme-li Kṛṣṇu, původní příčinu všeho, nemusíme odděleně studovat druhotné rozmanitosti. Na samém počátku je proto řečeno: satyaṁ paraṁ dhīmahi. Musíme soustředit své chápání na Nejvyšší Pravdu, Kṛṣṇu neboli Vāsudeva. Slovo Vāsudeva označuje Nejvyšší Osobnost Božství, příčinu všech příčin. Mat-sthāni sarva-bhūtāni na cāhaṁ teṣv avasthitaḥ. To je souhrn fenomenální a noumenální filozofie. Fenomenální svět závisí na noumenální existenci; stejně tak vše existuje díky energii Nejvyššího Pána, přestože Ho kvůli své nevědomosti ve všem nevidíme.

5.12.9

Verš

evaṁ niruktaṁ kṣiti-śabda-vṛttam
asan nidhānāt paramāṇavo ye
avidyayā manasā kalpitās te
yeṣāṁ samūhena kṛto viśeṣaḥ

Synonyma

evam — takto; niruktam — nesprávně popsaná; kṣiti-śabda — slova “země”; vṛttam — existence; asat — neskutečná; nidhānāt — z rozkladu; parama-aṇavaḥ — atomické částečky; ye — které všechny; avidyayā — kvůli nižší inteligenci; manasā — v mysli; kalpitāḥ — představované; te — oni; yeṣām — jejichž; samūhena — souhrnem; kṛtaḥ — vytvořené; viśeṣaḥ — jednotlivé podrobnosti.

Překlad

Je možné říci, že rozmanitost pochází ze samotné planety Země. I když však vesmír může dočasně vypadat jako pravda, z konečného hlediska není jeho existence skutečná. Země byla původně vytvořena kombinací atomických částeček, které ovšem nejsou trvalé. Atom ve skutečnosti není příčinou vesmíru, i když si to někteří filozofové myslí. Není pravda, že rozmanité podoby, které se nacházejí v tomto hmotném světě, jsou výsledkem pouhého skládání či kombinace atomů.

Význam

Stoupenci atomové teorie si myslí, že protony a elektrony v atomech se slučují takovým způsobem, že umožní vznik celé hmotné existence. Příčinu existence samotných atomů se však vědcům nedaří odhalit. Domněnku, že atom je příčinou vesmíru, za těchto okolností nemůžeme přijmout. Takové teorie rozvíjejí neinteligentní lidé. Podle skutečné inteligence je skutečnou příčinou vesmírného projevu Nejvyšší Pán. Janmādy asya yataḥ — On je původní příčinou všeho stvoření. Bhagavad-gītā (10.8) uvádí: ahaṁ sarvasya prabhavo mattaḥ sarvaṁ pravartate. Kṛṣṇa je původní příčina. Sarva-kāraṇa-kāraṇam — je příčinou všech příčin. Kṛṣṇa je příčinou atomů, hmotné energie.

bhūmir āpo 'nalo vāyuḥ
khaṁ mano buddhir eva ca
ahaṅkāra itīyaṁ me
bhinnā prakṛtir aṣṭadhā

(Bg. 7.4)

Konečnou příčinou je Nejvyšší Osobnost Božství a jedině ti, kdo jsou v nevědomosti, se snaží najít jiné příčiny vymýšlením různých teorií.

5.12.10

Verš

evaṁ kṛśaṁ sthūlam aṇur bṛhad yad
asac ca saj jīvam ajīvam anyat
dravya-svabhāvāśaya-kāla-karma-
nāmnājayāvehi kṛtaṁ dvitīyam

Synonyma

evam — takto; kṛśam — hubené či krátké; sthūlam — tlusté; aṇuḥ — nepatrné; bṛhat — velké; yat — co; asat — nestálé; ca — a; sat — existující; jīvam — živé bytosti; ajīvam — neživá, mrtvá hmota; anyat — další příčiny; dravya — jevy; sva-bhāva — povaha; āśaya — umístění; kāla — čas; karma — činnosti; nāmnā — pouze takovými jmény; ajayā — hmotnou přírodou; avehi — měl bys chápat; kṛtam — vykonaná; dvitīyam — dualita.

Překlad

Jelikož tento vesmír nemá z konečného hlediska žádnou skutečnou existenci, vše, co je v něm — krátkost, rozdíly, tloušťka, hubenost, malost, velikost, výsledek, příčina, životní příznaky a materiály — je dílem představivosti. To vše jsou nádoby vytvořené ze stejné látky, země, ale mají různá jména. Rozdíly jsou charakterizovány látkou, povahou, umístěním, časem a činnostmi. Měl bys vědět, že to vše jsou jen mechanické projevy vytvořené hmotnou přírodou.

Význam

Dočasné projevy a rozmanité podoby v tomto hmotném světě jsou jen výtvory hmotné přírody, které vznikly za různých okolností: prakṛteḥ kriyamāṇāni guṇaiḥ karmāṇi sarvaśaḥ. Akce a reakce hmotné přírody někdy považujeme za své vědecké vynálezy; proto si za ně chceme připisovat zásluhy a popírat existenci Boha. To popisuje Bhagavad-gītā (3.27): ahaṅkāra-vimūḍhātmā kartāham iti manyate — živá bytost je zahalená iluzorní, vnější energií a snaží se přivlastnit si zásluhy za rozmanité výtvory v hmotném světě. Ty všechny jsou ale ve skutečnosti automaticky stvořeny hmotnou silou, kterou uvádí do pohybu energie Nejvyšší Osobnosti Božství. Konečnou příčinou je tedy Nejvyšší Osoba. Brahma-saṁhitā uvádí:

īśvaraḥ paramaḥ kṛṣṇaḥ
sac-cid-ānanda-vigrahaḥ
anādir ādir govindaḥ
sarva-kāraṇa-kāraṇam

Pán je příčinou všech příčin, konečnou příčinou. Śrīla Madhvācārya v této souvislosti říká: evaṁ sarvaṁ tathā prakṛtvayai kalpitaṁ viṣṇor anyat. evaṁ prakṛtyādhāraḥ svayam ananyādhāro viṣṇur eva. ataḥ sarva-śabdāś ca tasminn eva. Skutečnou původní příčinou je Pán Viṣṇu, ale lidé si pod vlivem nevědomosti myslí, že příčinou všeho je hmota.

rājā goptāśrayo bhūmiḥ
śaraṇaṁ ceti laukikaḥ
vyavahāro na tat satyaṁ
tayor brahmāśrayo vibhuḥ

Rozjímání o věcech se odehrává na pomíjivé, vnější úrovni, ale to není skutečná pravda. Skutečným ochráncem a útočištěm všeho je Brahman, Nejvyšší, nikoliv král.

goptrī ca tasya prakṛtis
tasyā viṣṇuḥ svayaṁ prabhuḥ
tava goptrī tu pṛthivī
na tvaṁ goptā kṣiteḥ smṛtaḥ

ataḥ sarvāśrayaiś caiva
goptā ca harir īśvaraḥ
sarva-śabdābhidheyaś ca
śabda-vṛtter hi kāraṇam
sarvāntaraḥ sarva-bahir
eka eva janārdanaḥ

Skutečnou ochránkyní je hmotná příroda, ale jejím Pánem je Viṣṇu. Viṣṇu je Pánem všeho. Pán Janārdana je vládcem jak z vnějšího, tak z vnitřního hlediska. Je příčinou smyslu slov a všeho, co je vyjádřeno zvukem.

śirasodhāratā yadvad
grīvāyās tadvad eva tu
āśrayatvaṁ ca goptṛtvam
anyeṣām upacārataḥ

Pán Viṣṇu je místem spočinutí celého stvoření — brahmaṇo hi pratiṣṭhāham (Bg. 14.27). Vše spočívá na Brahmanu. V brahmajyoti spočívají všechny vesmíry a v atmosféře vesmírů spočívají všechny planety. Na každé planetě jsou oceány, hory, státy a království a každá poskytuje útočiště mnoha živým bytostem. Všechny živé bytosti stojí na zemi, neseny nohama s trupem a rameny, ale ve skutečnosti vše z konečného hlediska spočívá na energiích Nejvyšší Osobnosti Božství. Proto je Pán označován jako příčina všech příčin (sarva-kāraṇa-kāraṇam).

5.12.11

Verš

jñānaṁ viśuddhaṁ paramārtham ekam
anantaraṁ tv abahir brahma satyam
pratyak praśāntaṁ bhagavac-chabda-saṁjñaṁ
yad vāsudevaṁ kavayo vadanti

Synonyma

jñānam — nejvyšší poznání; viśuddham — neznečištěné; parama-artham — dává konečný životní cíl; ekam — jednotné; anantaram — bez vnitřku, nepřerušené; tu — také; abahiḥ — bez vnějšku; brahma — Nejvyšší; satyam — Absolutní Pravda; pratyak — vnitřní; praśāntam — klidný a pokojný Nejvyšší Pán, Jehož uctívají yogīni; bhagavat-śabda-saṁjñam — ve vyšším smyslu známý jako Bhagavān, vlastník všeho bohatství; yat — ten; vāsudevam — Pán Kṛṣṇa, syn Vasudeva; kavayaḥ — učenci; vadanti — říkají.

Překlad

Co je tedy konečná pravda? Odpovědí je, že konečnou pravdou je nedvojné poznání, jež je prosté znečištění hmotnými kvalitami a dává nám osvobození. Je jediné, všeprostupující a vymyká se našim představám. Jeho první realizací je Brahman. Druhým stádiem realizace je Paramātmā, Nadduše, které dosahují yogīni snažící se vidět Pána v srdci bez zármutku. Plné realizace téhož svrchovaného poznání je nakonec dosaženo v Nejvyšší Osobě. Všichni učenci označují Nejvyšší Osobu jako Vāsudeva, příčinu Brahmanu, Paramātmy a dalších projevů.

Význam

V Caitanya-caritāmṛtě je řečeno: yad advaitaṁ brahmopaniṣadi tad apy asya tanu-bhā. Neosobní záře Absolutní Pravdy, Brahman, sestává z tělesných paprsků Nejvyšší Osobnosti Božství. Ya ātmāntaryāmī puruṣa iti so 'syāṁśa-vibhavaḥ. To, co je známé jako ātmā a antaryāmī—Nadduše — je pouze expanzí Nejvyšší Osobnosti Božství. Ṣaḍ-aiśvaryaiḥ pūrṇo ya iha bhagavān sa svayam ayam. To, co je popisováno jako Nejvyšší Osobnost Božství, oplývající v plné míře všemi šesti vznešenými vlastnostmi, je Vāsudeva a Śrī Caitanya Mahāprabhu se od Něho neliší. Velcí učenci a filozofové to uznají po mnoha a mnoha životech. Vāsudevaḥ sarvam iti sa mahātmā sudurlabhaḥ (Bg. 7.19). Moudrý člověk chápe, že příčinou Brahmanu a Paramātmy, Nadduše, je z konečného hlediska Vāsudeva, Kṛṣṇa. Vāsudeva je tedy sarva-kāraṇa-kāraṇam, příčina všech příčin. To potvrzuje Śrīmad-Bhāgavatam. Skutečná tattva, Absolutní Pravda, je Bhagavān, ale kvůli neúplné realizaci Absolutní Pravdy lidé někdy téhož Viṣṇua popisují jako neosobní Brahman či lokalizovanou Paramātmu.

vadanti tat tattva-vidas
tattvaṁ yaj jñānam advayam
brahmeti paramātmeti
bhagavān iti śabdyate

(Bhāg. 1.2.11)

Śrīmad-Bhāgavatam říká od samého začátku: satyaṁ paraṁ dhīmahi — meditujeme o nejvyšší pravdě. Nejvyšší pravda je zde popsána slovy jñānaṁ viśuddhaṁ satyam. Absolutní Pravda je prostá hmotného znečištění a transcendentální hmotným kvalitám. Dává veškerý duchovní úspěch a osvobození z hmotného světa. Touto Nejvyšší Absolutní Pravdou je Kṛṣṇa, Vāsudeva. Mezi Kṛṣṇovým vnitřním Já a vnějším tělem není rozdíl. Kṛṣṇa je pūrṇa, úplný celek — neexistuje rozdíl mezi Jeho tělem a duší, jako je tomu v našem případě. Takzvaní učenci, kteří neznají Kṛṣṇovo přirozené postavení, někdy uvádějí lidi v omyl, když říkají, že Kṛṣṇa uvnitř se liší od Kṛṣṇy vně. Když Kṛṣṇa říká: man-manā bhava mad-bhakto mad-yājī māṁ namaskuru, takzvaní učenci radí čtenáři, že to není osoba Kṛṣṇy, komu se musíme odevzdat, ale Kṛṣṇa uvnitř. Takzvaní učenci, māyāvādīni, nemohou se svým nedostatečným poznáním Kṛṣṇu pochopit. Pro pochopení Kṛṣṇy je proto třeba vyhledat autorizovanou osobu. Duchovní mistr Kṛṣṇu skutečně vidí; proto Ho také dokáže náležitě přiblížit.

tad viddhi praṇipātena
paripraśnena sevayā
upadekṣyanti te jñānaṁ
jñāninas tattva-darśinaḥ

(Bg. 4.34)

Dokud se neobrátíme na autorizovaného učitele, nemůžeme Kṛṣṇu pochopit.

5.12.12

Verš

rahūgaṇaitat tapasā na yāti
na cejyayā nirvapaṇād gṛhād vā
na cchandasā naiva jalāgni-sūryair
vinā mahat-pāda-rajo-’bhiṣekam

Synonyma

rahūgaṇa — ó králi Rahūgaṇo; etat — toto poznání; tapasā — tvrdou askezí; na yāti — není zjeveno; na — ne; ca — také; ijyayā — velkolepým uctíváním Božstev; nirvapaṇāt — nebo ukončením všech hmotných povinností a přijetím sannyāsu; gṛhāt — ideálním rodinným životem; vā — nebo; na — ani; chandasā — dodržováním celibátu či studiem védské literatury; na eva — ani; jala-agni-sūryaiḥ — přísnou askezí, jako je setrvávání ve vodě, mezi planoucími ohni nebo na žhavém slunci; vinā — bez; mahat — velkých oddaných; pāda-rajaḥ — prach z lotosových nohou; abhiṣekam — rozetřený po celém těle.

Překlad

Můj milý králi Rahūgaṇo, člověk nemůže realizovat Absolutní Pravdu, dokud nedostane příležitost potřít si celé tělo prachem z lotosových nohou velkých oddaných. Nelze Ji realizovat pouhým dodržováním celibátu (brahmacarya), striktním následováním pravidel života hospodáře, opuštěním domova jako vānaprastha, přijetím sannyāsu či podstoupením přísné askeze — v zimě setrvávat ponořený ve vodě nebo se v létě vystavovat plamenům ohně sálajícího ze všech stran a spalujícímu žáru slunce. Existuje mnoho dalších metod pro pochopení Absolutní Pravdy, ale zjevena je pouze tomu, kdo získal milost velkého oddaného.

Význam

Skutečné poznání transcendentální blaženosti může každému udělit čistý oddaný. Vedeṣu durlabham adurlabham ātma-bhaktau. Dokonalosti duchovního života nelze dosáhnout pouhým následováním Ved. Je třeba vyhledat čistého oddaného — anyābhilāśitā-śūnyaṁ jñāna-karmādy-anāvṛtam. Milostí takového oddaného může člověk pochopit Absolutní Pravdu, Kṛṣṇu, a svůj vztah s Ním. Materialista si někdy myslí, že k pochopení Absolutní Pravdy stačí žít doma a vykonávat zbožné činnosti. To tento verš popírá. Nikdo také neporozumí Absolutní Pravdě pouhým dodržováním pravidel celibátu (brahmacarya). Člověk musí jen sloužit čistému oddanému; to mu zcela jistě pomůže Absolutní Pravdu pochopit.

5.12.13

Verš

yatrottamaśloka-guṇānuvādaḥ
prastūyate grāmya-kathā-vighātaḥ
niṣevyamāṇo ’nudinaṁ mumukṣor
matiṁ satīṁ yacchati vāsudeve

Synonyma

yatra — kde (v přítomnosti vznešených oddaných); uttama-śloka-guṇa-anuvādaḥ — rozhovor o zábavách a slávě Nejvyšší Osobnosti Božství; prastūyate — je předkládán; grāmya-kathā-vighātaḥ — díky němuž neexistuje příležitost hovořit o světských věcech; niṣevyamāṇaḥ — poslouchaný s velkou vážností; anudinam — den za dnem; mumukṣoḥ — těch, kdo mají vážný zájem vyprostit se z hmotného zapletení; matim — meditace; satīm — čistá a jednoduchá; yacchati — je obrácena; vāsudeve — k lotosovým nohám Pána Vāsudeva.

Překlad

Kdo jsou čistí oddaní, o kterých se zde hovoří? Ve společnosti čistých oddaných nepřipadá v úvahu diskutovat o hmotných věcech, jako je politika a sociologie. Ve společnosti čistých oddaných se rozmlouvá pouze o vlastnostech, podobách a zábavách Nejvyšší Osobnosti Božství. Pán je tam veleben a uctíván s plnou pozorností. Ve společnosti čistých oddaných se i ten, kdo chce splynout s Absolutní Pravdou, díky neustálému uctivému naslouchání takovým námětům svého plánu vzdá a postupně vyvine připoutanost ke službě Vāsudevovi.

Význam

Zde jsou popsány příznaky čistých oddaných. Čistý oddaný se nikdy nezajímá o hmotné náměty. Śrī Caitanya Mahāprabhu Svým oddaným striktně zakázal hovořit o světských věcech. Grāmya-vārtā nā kahibe — oddaný se nemá zbytečně věnovat rozhovorům o novinkách z hmotného světa, a tímto způsobem marnit čas. To je důležitý rys jeho života. Oddaný nemá jinou touhu než sloužit Kṛṣṇovi, Nejvyšší Osobnosti Božství. Toto hnutí pro vědomí Kṛṣṇy bylo založeno s cílem zaměstnávat lidi dvacet čtyři hodin denně službou Pánu a Jeho oslavováním. Studenti v této instituci se věnují rozvoji vědomí Kṛṣṇy od pěti hodin ráno do deseti hodin večer. Nemají příležitost zbytečně ztrácet čas rozhovory o politice, sociologii a nejnovějších událostech. Tyto věci se budou ubírat svou vlastní cestou. Oddaný se zajímá pouze o to, jak s vážností a pozitivním přístupem sloužit Kṛṣṇovi.

5.12.14

Verš

ahaṁ purā bharato nāma rājā
vimukta-dṛṣṭa-śruta-saṅga-bandhaḥ
ārādhanaṁ bhagavata īhamāno
mṛgo ’bhavaṁ mṛga-saṅgād dhatārthaḥ

Synonyma

aham — já; purā — dříve (v minulém životě); bharataḥ nāma rājā — král jménem Mahārāja Bharata; vimukta — osvobozený od; dṛṣṭa-śruta — osobní zkušeností z přímého styku či získáváním poznání z Ved; saṅga-bandhaḥ — pouto způsobené společností; ārādhanam — uctívání; bhagavataḥ — Nejvyšší Osobnosti Božství, Vāsudeva; īhamānaḥ — vždy jsem vykonával; mṛgaḥ abhavam — stal jsem se jelenem; mṛga-saṅgāt — kvůli svému důvěrnému styku s jelínkem; hata-arthaḥ — jelikož jsem zanedbal usměrňující zásady oddané služby.

Překlad

V předchozím životě jsem byl známý jako Mahārāja Bharata. Prostřednictvím přímé zkušenosti jsem se zcela odpoutal od hmotných činností a prostřednictvím nepřímé zkušenosti jsem získal poznání Ved. Tak jsem dosáhl dokonalosti. Byl jsem plně zaměstnaný službou Pánu, ale naneštěstí jsem propadl náklonnosti k malému jelínkovi — až do takové míry, že jsem zanedbal své duchovní povinnosti. Kvůli své hluboké lásce k jelínkovi jsem v dalším životě musel přijmout tělo jelena.

Význam

Zde uvedená událost je velice významná. V předchozím verši bylo řečeno: vinā mahat-pāda-rajo-'bhiṣekam — nikdo nemůže dosáhnout dokonalosti, aniž by si potřel hlavu prachem z lotosových nohou vznešeného oddaného. Následuje-li oddaný neustále pokyny duchovního mistra, poklesnutí nepřipadá v úvahu. Jakmile se však pošetilý žák snaží svého duchovního mistra překonat a zaujmout jeho místo, okamžitě poklesne. Yasya prasādād bhagavat-prasādo yasyāprasādān na gatiḥ kuto 'pi. Pokládá-li žák duchovního mistra za obyčejného člověka, ztrácí naději na další pokrok. Bharata Mahārāja žil sice velice strohým životem naplněným oddanou službou, ale když začal přehnaně lpět na jelínkovi, neobrátil se o radu na duchovního mistra. Vyvinul proto k jelínkovi silnou připoutanost, zapomněl na své duchovní povinnosti, a v důsledku toho poklesl.

5.12.15

Verš

sā māṁ smṛtir mṛga-dehe ’pi vīra
kṛṣṇārcana-prabhavā no jahāti
atho ahaṁ jana-saṅgād asaṅgo
viśaṅkamāno ’vivṛtaś carāmi

Synonyma

sā — ty; mām — mě; smṛtiḥ — vzpomínky na činnosti v mém minulém životě; mṛga-dehe — v těle jelena; api — ačkoliv; vīra — ó velký hrdino; kṛṣṇa-arcana-prabhavā — které se vynořily vlivem upřímné služby Kṛṣṇovi; no jahāti — neopustily; atho — proto; aham — já; jana-saṅgāt — od společnosti obyčejných lidí; asaṅgaḥ — zcela odpoutaný; viśaṅkamānaḥ — s obavami; avivṛtaḥ — neviděn druhými; carāmi — putuji.

Překlad

Můj milý hrdinný králi, díky minulé upřímné službě Pánu jsem si pamatoval vše ze svého předchozího života, i když jsem byl v těle jelena. Jelikož jsem si vědom svého poklesnutí v minulém životě, neustále se straním společnosti obyčejných lidí. Obávám se jejich špatné, materialistické společnosti, a proto putuji sám, neviděn druhými.

Význam

V Bhagavad-gītě (2.40) je řečeno: svalpam apy asya dharmasya. Poklesnout z lidského života do zvířecího je nepochybně velký pád, ale v případě Bharaty Mahārāje či kteréhokoliv jiného oddaného nepřijde oddaná služba Pánu nikdy nazmar. Bhagavad-gītā (8.6) uvádí: yaṁ yaṁ vāpi smaran bhāvaṁ tyajaty ante kalevaram. V okamžiku smrti je řízením přírodních zákonů mysl pohroužená do určitých myšlenek. To může duši přivést do zvířecího života, ale pro oddaného neexistuje žádná ztráta. I když Bharata Mahārāja získal tělo jelena, nezapomněl na své postavení a dával dobrý si pozor, aby nezapomněl ani na příčinu svého poklesnutí. Výsledkem toho bylo, že dostal příležitost narodit se v rodině čistých brāhmaṇů. Jeho služba Pánu tedy nepřišla nikdy nazmar.

5.12.16

Verš

tasmān naro ’saṅga-susaṅga-jāta-
jñānāsinehaiva vivṛkṇa-mohaḥ
hariṁ tad-īhā-kathana-śrutābhyāṁ
labdha-smṛtir yāty atipāram adhvanaḥ

Synonyma

tasmāt — z tohoto důvodu; naraḥ — každý člověk; asaṅga — odpoutaností od společnosti světských lidí; su-saṅga — společností oddaných; jāta — vytvořený; jñāna-asinā — mečem poznání; iha — v tomto hmotném světě; eva — dokonce; vivṛkṇa-mohaḥ — jehož iluze je rozsekaná na kusy; harim — Nejvyšší Pán, Osobnost Božství; tad-īhā — o Jeho činnostech; kathana-śrutābhyām — dvěma procesy, jimiž je naslouchání a opěvování; labdha-smṛtiḥ — je znovu nabyto ztracené vědomí; yāti — dosahuje; atipāram — konečného cíle; adhvanaḥ — cesty zpátky domů, zpátky k Bohu.

Překlad

Samotnými styky se vznešenými oddanými může kdokoliv dosáhnout dokonalého poznání a mečem poznání rozsekat na kusy iluzorní svazky v hmotném světě. Díky společnosti oddaných může člověk sloužit Pánu nasloucháním a opěvováním (śravaṇaṁ kīrtanam). Tak probudí své spící vědomí Kṛṣṇy, a bude-li toto vědomí neochvějně rozvíjet, může se vrátit domů, zpátky k Bohu, ještě v tomto životě.

Význam

Aby se člověk osvobodil z hmotných pout, musí se vzdát společnosti světských lidí a přijmout společnost oddaných. Za tímto účelem je tedy popsán pozitivní a negativní proces. Díky společnosti oddaných člověk vyvíjí vědomí Kṛṣṇy, které v něm dříme. Hnutí pro vědomí Kṛṣṇy dává tuto příležitost všem. Poskytujeme útočiště každému, kdo má vážný zájem o pokrok ve vědomí Kṛṣṇy. Zájemcům zajišťujeme celé zaopatření, aby mohli poklidně rozvíjet vědomí Kṛṣṇy a vrátit se domů, zpátky k Bohu, ještě v tomto životě.

Takto končí Bhaktivedantovy výklady k dvanácté kapitole pátého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Rozhovor mezi Mahārājem Rahūgaṇou a Jaḍa Bharatou”.

KAPITOLA TŘINÁCTÁ

Další hovory krále Rahūgaṇy s Jaḍa Bharatou

5.13.1

Verš

brāhmaṇa uvāca
duratyaye ’dhvany ajayā niveśito
rajas-tamaḥ-sattva-vibhakta-karmadṛk
sa eṣa sārtho ’rtha-paraḥ paribhraman
bhavāṭavīṁ yāti na śarma vindati

Synonyma

brāhmaṇaḥ uvāca — brāhmaṇa Jaḍa Bharata pokračoval; duratyaye — kterou je velice obtížné projít; adhvani — na cestu plodonosného jednání (vykonávání činností v tomto životě, jež vytvářejí tělo pro další život, a tím pádem neustálé přijímání zrození a smrti); ajayā — māyou, vnější energií Nejvyšší Osobnosti Božství; niveśitaḥ — nucená vstoupit; rajaḥ-tamaḥ-sattva-vibhakta-karma-dṛk — podmíněná duše, která vidí pouze momentálně prospěšné plodonosné činnosti a jejich výsledky, jež se dělí do tří skupin podle kvality dobra, vášně a nevědomosti; saḥ — ona; eṣaḥ — tato; sa-arthaḥ — živá bytost, která mylně vyhledává smyslový požitek; artha-paraḥ — s úmyslem získat bohatství; paribhraman — putující všude; bhava-aṭavīm — les zvaný bhava, což znamená koloběh zrození a smrti; yāti — vstupuje; na — ne; śarma — štěstí; vindati — získává.

Překlad

Jaḍa Bharata, který plně realizoval Brahman, pokračoval: Můj milý králi Rahūgaṇo, živá bytost putuje cestou hmotného světa, kterou je velice obtížné projít, a přijímá opakované zrození a smrt. Vlivem tří kvalit hmotné přírody (sattva-guṇy, rajo-guṇy a tamo-guṇy) je okouzlena hmotným světem a vidí pouze tři plody podmíněného jednání — příznivé, nepříznivé a smíšené. Takto ulpívá na náboženství, hospodářském rozvoji, smyslovém požitku a monistické teorii osvobození (splynutí s Nejvyšším). Ve dne v noci těžce pracuje jako obchodník, který jde do lesa, aby získal nějaké věci, které by mohl později se ziskem prodat. Skutečné štěstí ovšem v tomto hmotném světě nemůže najít.

Význam

Je velice snadné pochopit obtížnost a nezdolatelnost cesty uspokojování smyslů. Živá bytost, která neví, co taková cesta představuje, se zaplétá do koloběhu zrození a znovu a znovu přijímá různé druhy těl. Takto trpí v hmotné existenci. V tomto životě se může považovat za velice šťastného Američana, Inda, Angličana nebo Němce, ale v příštím životě bude muset přijmout jiné tělo v některém z 8 400 000 životních druhů. Příští tělo musí dostat podle své karmy; bude donucena přijmout určité tělo a protesty jí nepomohou. To je přísný zákon přírody. Jelikož živá bytost neví o svém věčném, blaženém životě, je pod vlivem māyi přitahována k hmotným činnostem. V tomto světě nemůže nikdy zakusit štěstí, a přesto těžce pracuje, aby ho dosáhla. Tomu se říká māyā.

5.13.2

Verš

yasyām ime ṣaṇ nara-deva dasyavaḥ
sārthaṁ vilumpanti kunāyakaṁ balāt
gomāyavo yatra haranti sārthikaṁ
pramattam āviśya yathoraṇaṁ vṛkāḥ

Synonyma

yasyām — v němž (v lese hmotné existence); ime — tito; ṣaṭ — šest; nara-deva — ó králi; dasyavaḥ — lupiči; sa-artham — podmíněné duše, které se zajímají o falešné představy; vilumpanti — olupují, pravidelně berou všechen majetek; ku-nāyakam — kteří jsou vždy oklamáni takzvanými guruy neboli duchovními mistry; balāt — silou; gomāyavaḥ — přesně jako lišky; yatra — kde (v tomto lese); haranti — berou; sa-arthikam — podmíněná duše, která usiluje o hmotný zisk pro udržování těla a duše; pramattam — která je bláznem, jenž neví, co je v jeho vlastním zájmu; āviśya — vstupuje do srdce; yathā — stejně jako; uraṇam — dobře chráněná jehňata; vṛkāḥ — tygři.

Překlad

Ó králi Rahūgaṇo, v tomto lese hmotné existence je šest mocných lupičů. Když do něho podmíněná duše vstoupí s vidinou nějakého hmotného zisku, tito lupiči se postarají o to, aby zabloudila. Podmíněný obchodník neví, jak utratit své peníze, a lupiči mu je seberou. Stejně jako jsou tygři, šakali a jiná dravá lesní zvířata kdykoliv připraveni unést jehně z péče jeho ochránce, tak i manželka a děti vstupují do srdce obchodníka, jehož potom mnoha způsoby okrádají.

Význam

V lese je mnoho lupičů, banditů, šakalů a tygrů. Šakalové jsou přirovnáni k manželce a dětem — šakalové za hluboké noci hlasitě vyjí, a manželka a děti v tomto hmotném světě vyjí stejně jako oni. Děti říkají: “Tati, tohle potřebuji; dej mi to. Jsem přece tvůj milý syn.” A manželka říká: “Jsem tvá drahá žena. Prosím dej mi to. To nyní nutně potřebujeme.” Takto člověka okrádají lupiči v lese. Jelikož nezná cíl lidského života, je neustále klamán. Cílem života je Viṣṇu (na te viduḥ svārtha-gatiṁ hi viṣṇum). Každý těžce pracuje, aby vydělal nějaké peníze, ale neví, že v jeho skutečném vlastním zájmu je sloužit Nejvyšší Osobnosti Božství. Místo aby člověk utrácel na rozvoj hnutí pro vědomí Kṛṣṇy, platí svými těžce vydělanými penězi různé kluby, nevěstince, alkohol, jatka a podobně. Svými hříšnými činnostmi se zaplétá do procesu převtělování, a proto musí přijímat jedno tělo za druhým. Takto zabředený v zoufalé situaci nikdy nedosáhne štěstí.

5.13.3

Verš

prabhūta-vīrut-tṛṇa-gulma-gahvare
kaṭhora-daṁśair maśakair upadrutaḥ
kvacit tu gandharva-puraṁ prapaśyati
kvacit kvacic cāśu-rayolmuka-graham

Synonyma

prabhūta — velký počet; vīrut — popínavých rostlin; tṛṇa — různých travin; gulma — křoví; gahvare — v loubích; kaṭhora — bolestivými; daṁśaiḥ — kousnutími; maśakaiḥ — komáry; upadrutaḥ — obtěžovaný; kvacit — někdy; tu — ale; gandharva-puram — iluzorní palác vytvořený Gandharvy; prapaśyati — vidí; kvacit — a někdy; kvacit — někdy; ca — a; āśu-raya — velice rychle; ulmuka — jako meteor; graham — běs.

Překlad

V tomto lese jsou hustá loubí vytvořená spletí keřů, trávy a popínavých rostlin, v nichž je podmíněná duše neustále obtěžována bolestivě kousajícími komáry (závistivými lidmi). Někdy v lese vidí imaginární palác a jindy je zmatená, když spatří mihnout se zlého ducha, který vypadá jako meteor na nebi.

Význam

Hmotná domácnost je ve skutečnosti jámou plodonosných činností. Člověk pracuje v průmyslu a obchodu, aby si vydělal na živobytí, a někdy vykonává velké oběti, aby se dostal na vyšší planetární soustavy. Přinejmenším má však každý své zaměstnání, kterým si obstarává své základní životní potřeby. Při tomto jednání se musí stýkat s mnoha nežádoucími lidmi, jejichž chování je přirovnáno ke kousání komárů. To vytváří skutečně nežádoucí podmínky. I uprostřed těchto nepříjemností si člověk představuje, že si postaví nádherný dům a bude v něm žít věčně. Neustále o tom sní, přestože ví, že to není možné. Zlato je přirovnáno k rychle se mihnoucímu duchovi, který vypadá jako meteor na nebi. Na chvíli se objeví a opět zmizí. Karmī obvykle přitahuje zlato a peníze, ale ty jsou zde přirovnány k duchům a čarodějnicím.

5.13.4

Verš

nivāsa-toya-draviṇātma-buddhis
tatas tato dhāvati bho aṭavyām
kvacic ca vātyotthita-pāṁsu-dhūmrā
diśo na jānāti rajas-valākṣaḥ

Synonyma

nivāsa — obydlí; toya — voda; draviṇa — bohatství; ātma-buddhiḥ — kdo považuje tyto hmotné věci za své vlastní já (ātma); tataḥ tataḥ — sem a tam; dhāvati — běhá; bhoḥ — ó králi; aṭavyām — na té lesní cestě hmotné existence; kvacit ca — a někdy; vātyā — hurikánem; utthita — zdvižený; pāṁsu — prachem; dhūmrāḥ — vypadá jako zakouřený; diśaḥ — strany; na — ne; jānāti — zná; rajaḥ-vala-akṣaḥ — jehož oči jsou zalepené prachem, který nese hurikán (jenž je okouzlený svou manželkou během jejího menstruačního období).

Překlad

Můj milý králi, obchodník na lesní cestě hmotného světa, jehož inteligence je podmaněná domovem, bohatstvím, příbuznými a tak dále, běhá z místa na místo v honbě za úspěchem. Někdy jsou jeho oči zalepené prachem, který zdvihl hurikán — jinými slovy, ve svém chtíči je okouzlený krásou své manželky, zvláště během jejího menstruačního období. Takto oslepenýma očima nevidí, kam má jít ani co dělá.

Význam

Je řečeno, že přitažlivost domácnosti spočívá v manželce, protože středem rodinného života je sex (yan maithunādi-gṛhamedhi-sukhaṁ hi tuccham). Materialista, pro něhož je manželka středem pozornosti, ve dne v noci těžce pracuje a jeho jediným požitkem v hmotném životě je pohlavní styk. Karmī jsou proto přitahováni k ženám jako přítelkyním či manželkám; bez sexu nemohou ani pracovat. Za těchto okolností je manželka přirovnána k hurikánu, zvláště během jejího menstruačního období. Ti, kdo striktně dodržují pravidla života hospodářů, mají sex pouze jednou za měsíc, na konci menstruačního období manželky. S tím, jak se muž těší na tuto příležitost, má oči oslepené krásou své ženy. Proto je řečeno, že hurikán zalepuje jeho oči prachem. Takový chtivý člověk neví, že všechny jeho hmotné činnosti sledují různí polobozi — zvláště bůh Slunce — a že jsou zaznamenávány jako karma pro jeho další tělo. Astrologické výpočty se nazývají jyoti-śāstra. Různé hvězdy a planety v hmotném světě vydávají jyoti, záři, a proto se tato věda nazývá jyoti-śāstra, věda o svítících tělesech. Výpočty jyoti odhalují naši budoucnost. Jinými slovy, podmíněná duše dostává určitý druh těla na základě toho, že všechna svítící tělesa—hvězdy, Slunce a Měsíc — jsou svědky jejích činností. Chtivý člověk, jehož oči jsou zalepené prachem neseným hurikánem hmotné existence, vůbec nebere v úvahu, že všechny jeho činnosti probíhají pod dohledem různých hvězd a planet a jsou zaznamenávány. Jelikož to podmíněná duše neví, páchá pro uspokojení svých chtivých tužeb hříšné činnosti všeho druhu.

5.13.5

Verš

adṛśya-jhillī-svana-karṇa-śūla
ulūka-vāgbhir vyathitāntarātmā
apuṇya-vṛkṣān śrayate kṣudhārdito
marīci-toyāny abhidhāvati kvacit

Synonyma

adṛśya — neviditelných; jhillī — cvrčků nebo určitého druhu včel; svana — zvuky; karṇa-śūla — jehož uši jsou sužované; ulūka — sov; vāgbhiḥ — zvukovými vibracemi; vyathita — velice rozrušené; antaḥ-ātmā — jehož mysl a srdce; apuṇya-vṛkṣān — bezbožné stromy, jež nemají plody ani květy; śrayate — přijímá útočiště; kṣudha — hlady; arditaḥ — trpí; marīci-toyāni — voda ve fata morgáně na poušti; abhidhāvati — běží za; kvacit — někdy.

Překlad

Podmíněná duše putující lesem hmotného světa někdy slyší pronikavé zvuky neviditelného cvrčka, a to mučí její uši. Někdy ji také bolí srdce z houkání sov, které zní jako nepříjemná slova nepřátel. Jindy se zase uchýlí ke stromu, který nemá žádné plody ani květy. Vyhledá tento strom s velkou chutí na něco dobrého a potom trpí. Chce získat trochu vody, ale je jen oklamána fata morgánou a běží za ní.

Význam

Ve Śrīmad-Bhāgavatamu je řečeno, že filozofie Bhāgavata je určena pro lidi, kteří jsou zcela prosti závisti (paramo nirmatsarāṇām). Hmotný svět je plný závistivých lidí. Dokonce i v okruhu nejbližších koluje mnoho pomluv — to je přirovnáno ke cvrkání cvrčka v lese. Cvrčka není vidět, ale je slyšet jeho zvuky, které působí utrpení. Když někdo začne praktikovat vědomí Kṛṣṇy, slyší vždy od svých příbuzných mnoho nepříjemných slov. To je povaha tohoto světa; mentálnímu utrpení způsobenému pomluvami závistivých lidí se nelze vyhnout. Zarmoucená živá bytost se někdy obrátí s žádostí o pomoc na hříšného člověka, ale ten jí nemůže pomoci, protože postrádá inteligenci. Živá bytost je tedy zklamána. Její situace je jako situace zvířete, které ve snaze nalézt vodu běží za fata morgánou na poušti. Takové činnosti nepřinesou žádný hmatatelný výsledek. Podmíněná duše mnoha způsoby trpí, jelikož ji ovládá iluzorní energie.

5.13.6

Verš

kvacid vitoyāḥ sarito ’bhiyāti
parasparaṁ cālaṣate nirandhaḥ
āsādya dāvaṁ kvacid agni-tapto
nirvidyate kva ca yakṣair hṛtāsuḥ

Synonyma

kvacit — někdy; vitoyāḥ — do mělké vody; saritaḥ — řeky; abhiyāti — jde se koupat, skočí do; parasparam — jeden druhému; ca — a; ālaṣate — přeje si; nirandhaḥ — bez zásoby potravin; āsādya — prožívá; dāvam — lesní požár v rodinném životě; kvacit — někdy; agni-taptaḥ — spalovaný ohněm; nirvidyate — je skleslý; kva — někde; ca — a; yakṣaiḥ — králi, kteří jsou jako loupeživí darebáci; hṛta — odebraný; asuḥ — majetek, který mu je drahý jako vlastní život.

Překlad

Občas podmíněná duše skočí do mělké řeky nebo jde v době nedostatku obilí žebrat potravu od lidí, kteří nejsou vůbec dobročinně založení. Někdy trpí sálajícím horkem rodinného života, který je jako lesní požár, a někdy je nešťastná, když ji o majetek — který je jí drahý jako vlastní život — připraví králové ve jménu vysokých daní z příjmu.

Význam

Když je člověku horko z palčivého slunce, skočí někdy do řeky, aby se mu ulevilo. Je-li však řeka téměř vyschlá a příliš mělká, může si svým skokem zlámat kosti. Podmíněná duše neustále trpí v nešťastných podmínkách. Její snaha získat pomoc od přátel je někdy stejná jako skákání do vyschlé řeky. Nezíská z takového jednání žádný prospěch; jenom si zláme kosti. Když někdy trpí nedostatkem potravy, může se stát, že jde za někým, kdo není schopen ani ochoten dávat milodary. Někdy člověk žije životem hospodáře, který je přirovnán k lesnímu požáru (saṁsāra-dāvānala-līḍha-loka). Když od něho vláda vybírá vysoké daně, je z toho zarmoucený. Krutý daňový systém ho nutí skrývat svůj příjem, ale přes všechnu jeho snahu jsou vládní zástupci často tak bdělí a silní, že mu stejně všechny peníze odeberou. Podmíněná duše je pak velice nešťastná.

Takto se lidé snaží být v hmotném světě šťastní, ale to je stejné jako snažit se být šťastný uprostřed lesního požáru. Nikdo nemusí jít do lesa požár založit; oheň vzplane sám od sebe. Stejně tak nikdo nechce být v rodinném či světském životě nešťastný, ale zákony přírody vnutí neštěstí každému. Záviset ve své obživě na druhém je velice ponižující; podle védského systému má proto každý žít nezávisle. Jedině śūdrové nejsou schopni žít nezávisle a musí sloužit někomu, kdo se o ně postará. V śāstrách je řečeno: kalau śūdra-sambhavāḥ. V současném věku Kali závisí každý ve své obživě na milosti někoho jiného — každý je proto śūdra. Ve dvanáctém zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu je řečeno, že v Kali-yuze bude vláda vybírat daně, aniž by na oplátku pomáhala občanům. Anāvṛṣṭyā vinaṅkṣyanti durbhikṣa-kara-pīḍitāḥ. V tomto věku bude také nedostatek deště; proto nastane nouze o jídlo a občané budou velice sužováni daněmi vlády. Nakonec se vzdají svých pokusů vést pokojný život a v naprostém zklamání budou opouštět své domovy a odcházet do lesů.

5.13.7

Verš

śūrair hṛta-svaḥ kva ca nirviṇṇa-cetāḥ
śocan vimuhyann upayāti kaśmalam
kvacic ca gandharva-puraṁ praviṣṭaḥ
pramodate nirvṛtavan muhūrtam

Synonyma

śūraiḥ — velmi mocnými nepřáteli; hṛta-svaḥ — jehož veškeré vlastnictví bylo ukradeno; kva ca — někdy; nirviṇṇa-cetāḥ — velmi zasmušilý a usoužený v srdci; śocan — hořce naříkající; vimuhyan — zmatený; upayāti — upadá do; kaśmalam — bezvědomí; kvacit — někdy; ca — také; gandharva-puram — pomyslné město v lese; praviṣṭaḥ — poté, co vstoupí; pramodate — užívá si; nirvṛta-vat — jako člověk, který dosáhl úspěchu; muhūrtam — pouhý okamžik.

Překlad

Někdy živá bytost — poražena či oloupena vyšší mocností — přichází o všechno své vlastnictví. Je z toho velice zasmušilá a z nářku nad svou ztrátou někdy upadá do bezvědomí. Jindy si představuje velké město plné paláců, ve kterém chce šťastně žít se členy své rodiny a se svým bohatstvím. Když se jí to splní, myslí si, že je plně spokojená, ale takové takzvané štěstí trvá pouhý okamžik.

Význam

Velmi významné je slovo gandharva-puram. Někdy se v lese objeví velký palác — tomu se říká vzdušný zámek. Ve skutečnosti tento zámek neexistuje nikde jinde než v našich představách. Tento jev se nazývá gandharva-pura. V hmotném světě někdy podmíněná duše rozjímá o velkých zámcích a mrakodrapech a ve snaze jich dosáhnout plýtvá svou energií. Přitom sní o tom, že v nich bude pokojně žít se svou rodinou navěky. Zákony přírody to však nedovolí. Když člověk do takového zámku vstoupí, dočasně si myslí, že je velice šťastný, ale jeho štěstí je pomíjivé. Může trvat několik let, ale jelikož vlastník zámku musí v okamžiku smrti zámek opustit, vše je nakonec ztraceno. Tak už to chodí v hmotném světě. Takové štěstí popisuje Vidyāpati jako štěstí z kapky vody na poušti. Poušť je rozpálená žárem slunce a na její ochlazení bychom potřebovali obrovské množství vody — milióny a milióny litrů. Co zmůže jedna kapka? Voda má jistě cenu, ale jediná kapka nemůže zchladit horko pouště. Každý v hmotném světě je velmi ctižádostivý, ale horko spaluje vše. Jak nám pomůže imaginární vzdušný zámek? Śrīla Vidyāpati proto zpívá: tāṭala saikate, vāri-bindu-sama, suta-mita-ramaṇi-samāje. Štěstí rodinného života, přátel a společnosti je přirovnáno ke kapce vody na vyprahlé poušti. Celý hmotný svět se neustále snaží dosáhnout štěstí, protože štěstí je neodvolatelným právem živé bytosti. Živá bytost však bohužel poklesla a dostala se do styku s hmotnou přírodou, a proto pouze bojuje o přežití. I když je někdo na chvíli šťastný, nějaký mocný nepřítel ho může vzápětí o vše oloupit. Je známo mnoho případů, kdy se velký obchodník stal přes noc žebrákem a skončil na ulici. Povaha hmotného světa je však taková, že hloupí lidé jsou přesto k takovému jednání přitahováni a zapomínají, že jejich skutečným úkolem je seberealizace.

5.13.8

Verš

calan kvacit kaṇṭaka-śarkarāṅghrir
nagārurukṣur vimanā ivāste
pade pade ’bhyantara-vahninārditaḥ
kauṭumbikaḥ krudhyati vai janāya

Synonyma

calan — putuje; kvacit — někdy; kaṇṭaka-śarkara — rozedrané trny a malými kamínky; aṅghriḥ — jehož nohy; naga — kopce; ārurukṣuḥ — chce vylézt na; vimanāḥ — zklamaný; iva — jako; āste — stává se; pade pade — krok za krokem; abhyantara — v břiše; vahninā — mocným ohněm chuti; arditaḥ — unavený a zarmoucený; kauṭumbikaḥ — ten, kdo žije s rodinou; krudhyati — rozhněvá se; vai — jistě; janāya — na členy rodiny.

Překlad

Někdy chce obchodník v lese vylézt na kopce a hory, ale jelikož nemá vhodnou obuv, nohy mu rozdírají malé úlomky kamenů a trny na úbočích. Takto poraněný se velice trápí. Člověka, který velmi lpí na své rodině, někdy zmůže hlad a kvůli svému utrpení se na všechny členy rodiny nesmírně rozzlobí.

Význam

Ctižádostivá podmíněná duše chce být šťastná v tomto hmotném světě se svou rodinou, ale je přirovnána k poutníkovi v lese, který chce vylézt na kopec plný trní a malých kamínků. Jak je řečeno v předchozím verši, štěstí pocházející ze společnosti, přátelství a lásky je jako kapka vody ve spalujícím žáru pouště. Člověk může chtít být společensky uznávaný a mít velkou moc, ale to je jako snažit se vylézt na kopec zarostlý trním. Śrīla Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura přirovnává rodinu k vysokým horám. Hledání štěstí v rodinném kruhu je jako snaha hladového člověka vylézt na horu, jejíž svahy jsou plné trní. Přes veškerou snahu uspokojit členy své rodiny je téměř 99,9 procent obyvatelstva v rodinném životě nešťastných. V západních zemích vzhledem k nespokojenosti rodinných příslušníků prakticky žádný rodinný život neexistuje. Dochází k mnoha rozvodům a nespokojené děti se vzdávají ochrany svých rodičů. Zvláště v tomto věku Kali se rodinný život vytrácí. Každý si hledí jen sám sebe, protože takový je zákon přírody. I když má někdo dostatek peněz pro obživu, situace je taková, že nikdo není v rodinném životě šťastný. Proto podle systému varṇāśramy musí muž ve středním věku od rodiny odejít: pañcāśordhvaṁ vanaṁ vrajet. Ve věku padesáti let má dobrovolně zanechat rodinného života a odejít do Vṛndāvanu či lesa. To doporučuje Śrīla Prahlāda Mahārāja (Bhāg. 7.5.5):

tat sādhu manye 'sura-varya dehināṁ
sadā samudvigna-dhiyām asad-grahāt
hitvātma-pātaṁ gṛham andha-kūpaṁ
vanaṁ gato yad dharim āśrayeta

Přemísťovat se z jednoho lesa do druhého nepřináší žádný užitek. Je třeba jít do vṛndāvanského lesa a přijmout útočiště u Govindy. Tak bude člověk šťastný. Mezinárodní společnost pro vědomí Kṛṣṇy proto staví chrám Kṛṣṇa-Balarāma, aby zvala své členy i lidi zvenčí k pokojnému životu v duchovní atmosféře. To pomůže komukoliv dosáhnout transcendentálního světa a vrátit se domů, zpátky k Bohu. Další část tohoto verše je také velice významná: kauṭumbikaḥ krudhyati vai janāya. Člověku, jehož mysl je mnoha způsoby rozrušená, dělá dobře, když se hněvá na svou nebohou ženu a děti. Manželka a děti přirozeně závisí na otci, ale otec, který se o svou rodinu nedokáže náležitě postarat, je mentálně rozrušený, a proto členy své rodiny zbytečně trestá. Śrīmad-Bhāgavatam (12.2.9) uvádí: ācchinna-dāra-draviṇā yāsyanti giri-kānanam. Muž znechucený rodinným životem se od rodiny odloučí rozvodem nebo nějakým jiným způsobem. Když se musí odloučit, proč ne dobrovolně? Systematické odloučení je lepší než vynucené. Vynucené odloučení nikomu štěstí nepřinese, ale muž se musí v určitém věku vzdát rodinných starostí — na základě oboustranného souhlasu neboli podle védského systému — a plně záviset na Kṛṣṇovi. Tak bude jeho život úspěšný.

5.13.9

Verš

kvacin nigīrṇo ’jagarāhinā jano
nāvaiti kiñcid vipine ’paviddhaḥ
daṣṭaḥ sma śete kva ca danda-śūkair
andho ’ndha-kūpe patitas tamisre

Synonyma

kvacit — někdy; nigīrṇaḥ — pohlcená; ajagara-ahinā — velikým hadem známým jako krajta; janaḥ — podmíněná duše; na — ne; avaiti — chápe; kiñcit — cokoliv; vipine — v lese; apaviddhaḥ — probodaná šípy utrpení; daṣṭaḥ — uštknutá; sma — jistě; śete — leží; kva ca — někdy; danda-śūkaiḥ — hady dalších druhů; andhaḥ — slepá; andha-kūpe — do slepé, zapomenuté studny; patitaḥ — spadla; tamisre — do pekelných životních podmínek.

Překlad

Podmíněná duše je v hmotném lese někdy pohlcena krajtou nebo rozmačkána. Tehdy zůstává ležet v lese jako mrtvola, bez vědomí a poznání. Jindy ji uštknou další jedovatí hadi. Jelikož je netečná vůči svému vědomí, spadne do temné studny pekelného života, kde nemá naději na záchranu.

Význam

Když člověk po hadím uštknutí ztratí vědomí, nechápe, co se okolo něho děje. Toto bezvědomí je stavem hlubokého spánku. Stejně tak podmíněná duše ve skutečnosti spí na klíně iluzorní energie. Bhaktivinoda Ṭhākura zpívá: kata nidrā yāo māyā-piśācīra kole — “Ó živá bytosti, jak dlouho budeš spát v tomto podmínění na klíně māyi?” Lidé nechápou, že v hmotném světě ve skutečnosti spí, neboť postrádají poznání o duchovním životě. Caitanya Mahāprabhu proto říká:

enechi auṣadhi māyā nāśibāra lāgi'
hari-nāma-mahā-mantra lao tumi māgi'

“Přináším lék na probuzení všech živých bytostí z jejich věčného spánku. Prosím, přijměte svaté jméno Pána, Hare Kṛṣṇa mahā-mantru, a probuďte se.” Kaṭha Upaniṣad (1.3.14) rovněž říká: uttiṣṭha jāgrata prāpya varān nibodhata — “Ó živá bytosti, spíš v hmotném světě. Prosím vstaň a využij své lidské životní podoby.” Spánek znamená ztrátu všeho poznání. V Bhagavad-gītě (2.69) je rovněž řečeno: yā niśā sarva-bhūtānāṁ tasyāṁ jāgarti saṁyamī — “Co je nocí pro všechny bytosti, je časem bdění pro sebeovládnuté.” Dokonce i na vyšších planetách je každý okouzlen iluzorní energií. Nikdo nemá opravdový zájem poznat skutečné životní hodnoty. Stav spánku, který se nazývá kāla-sarpa (časový faktor), udržuje podmíněnou duši ve stavu nevědomosti, a její čisté vědomí je proto ztraceno. V lese je mnoho zapomenutých studní, a když člověk do některé z nich spadne, nemá naději na záchranu. Ve spánku živou bytost neustále koušou různá zvířata; zvláště hadi.

5.13.10

Verš

karhi sma cit kṣudra-rasān vicinvaṁs
tan-makṣikābhir vyathito vimānaḥ
tatrāti-kṛcchrāt pratilabdhamāno
balād vilumpanty atha taṁ tato ’nye

Synonyma

karhi sma cit — někdy; kṣudra — zcela zanedbatelný; rasān — požitek ze sexu; vicinvan — vyhledává; tat — těch žen; makṣikābhiḥ — včelami neboli manžely či jinými členy rodiny; vyathitaḥ — velmi zarmoucený; vimānaḥ — uražený; tatra — v tom; ati — velice; kṛcchrāt — s potížemi kvůli utrácení peněz; pratilabdhamānaḥ — získání sexuálního požitku; balāt — silou; vilumpanti — unesená; atha — poté; tam — předmět smyslového požitku (žena); tataḥ — od něho; anye — jiný zvrhlík.

Překlad

Někdy muž vyhledává zvrhlé ženy, aby získal nepatrný sexuální požitek. Při jeho pokusu ho urážejí a bijí příbuzní těchto žen. Je to stejné jako jít pro med do včelího úlu a být napaden včelami. Někdy může—poté, co utratil spoustu peněz — získat další ženu pro trochu smyslového požitku navíc. Tato žena coby předmět smyslového požitku se však naneštěstí stane kořistí jiného zvrhlíka, který mu ji odvede či unese.

Význam

Plástve medu ve velkém lese jsou velice důležité. Lidé tam často chodí vybírat med a včely je někdy napadají a dávají jim za vyučenou. Členové lidské společnosti, kteří si nejsou vědomi Kṛṣṇy, zůstávají v lese hmotného života jen kvůli medu v podobě sexu. Takoví zvrhlíci se zdaleka nespokojí s jednou manželkou, a chtějí více žen. Den za dnem se je s velkými potížemi snaží získat a někdy jsou při pokusech ochutnat tento med napadeni příbuznými těchto žen a nemilosrdně zbiti. Člověk si může podplácením obstarat cizí ženu za účelem požitku, ale jiný zvrhlík ji může unést nebo jí nabídne něco lepšího. Tento hon na ženy v lese hmotného světa pokračuje neustále; někdy zákonným a jindy nezákonným způsobem. Oddaní v hnutí pro vědomí Kṛṣṇy mají proto nedovolený pohlavní styk zakázán, čímž se vyhýbají mnoha potížím. Muž se má spokojit s jednou ženou, se kterou se náležitě ožení. Své chtivé touhy může uspokojovat se svou manželkou, aniž by vytvářel rozruch ve společnosti a byl za to potrestán.

5.13.11

Verš

kvacic ca śītātapa-vāta-varṣa-
pratikriyāṁ kartum anīśa āste
kvacin mitho vipaṇan yac ca kiñcid
vidveṣam ṛcchaty uta vitta-śāṭhyāt

Synonyma

kvacit — někdy; ca — také; śīta-ātapa-vāta-varṣa — mrazivého chladu, nesnesitelného horka, silného větru a nadměrného deště; pratikriyām — protiopatření; kartum — učinit; anīśaḥ — neschopný; āste — zůstává v utrpení; kvacit — někdy; mithaḥ — jeden druhému; vipaṇan — prodává; yat ca — cokoliv; kiñcit — trochu; vidveṣam — vzájemné nepřátelství; ṛcchati — získá; uta — je řečeno; vitta-śāṭhyāt — jelikož jeden druhého podvádí pouze pro peníze.

Překlad

Někdy živá bytost vynakládá velké úsilí, aby zamezila nepříjemným přírodním úkazům, jako je mrazivý chlad, nesnesitelné horko, silný vítr, nadměrný déšť a tak dále, a je velice nešťastná, když se jí to nedaří. Jindy je opakovaně podváděná v obchodních jednáních s druhými. Tímto podváděním si mezi sebou živé bytosti vytvářejí nepřátelství.

Význam

Toto je příklad boje o přežití; snahy působit proti náporu hmotné přírody. Takové jednání vytváří ve společnosti nepřátelství, a v důsledku toho je všude spousta lidí plných nenávisti. Jeden člověk nenávidí druhého — tak vypadá hmotný svět. Hnutí pro vědomí Kṛṣṇy si klade za cíl vytvořit atmosféru prostou závisti a zášti. Na úroveň vědomí Kṛṣṇy samozřejmě nedospěje každý, ale toto hnutí může vytvořit příkladnou společnost, kde nebude existovat zášť.

5.13.12

Verš

kvacit kvacit kṣīṇa-dhanas tu tasmin
śayyāsana-sthāna-vihāra-hīnaḥ
yācan parād apratilabdha-kāmaḥ
pārakya-dṛṣṭir labhate ’vamānam

Synonyma

kvacit kvacit — někdy; kṣīṇa-dhanaḥ — když přijde o všechno bohatství; tu — ale; tasmin — v tom lese; śayyā — o lůžko, na které by si mohl lehnout; āsana — o místo k sezení; sthāna — o dům; vihāra — o požitek s rodinou; hīnaḥ — připravený; yācan — žebrá; parāt — od druhých (přátel a příbuzných); apratilabdha-kāmaḥ — když se mu jeho touhy neplní; pārakya-dṛṣṭiḥ — začíná bažit po majetku druhých; labhate — získává; avamānam — potupu.

Překlad

Na lesní cestě hmotné existence někdy živá bytost přijde o majetek a nemá potom ani řádný domov, lůžko či místo k sezení, ani náležitý rodinný požitek. Jde proto žebrat peníze, a když splnění svých tužeb nedosáhne žebráním, chce si půjčovat nebo krást majetek druhých. Za to sklízí ve společnosti potupu.

Význam

Žebrání, půjčování si a kradení je příznačné pro tento hmotný svět. Když je člověk v nouzi, žebrá, půjčuje si nebo krade. Není-li žebrání úspěšné, vypůjčí si. Když nemůže platit, krade, a když je dopaden, slízí potupu. To je zákon hmotné existence. Nikdo zde nemůže žít příliš čestně, a proto se každý snaží uspokojit své smysly za pomoci podvodů, žebrání, půjček a krádeží. Nikdo v tomto hmotném světě proto nežije v klidu.

5.13.13

Verš

anyonya-vitta-vyatiṣaṅga-vṛddha-
vairānubandho vivahan mithaś ca
adhvany amuṣminn uru-kṛcchra-vitta-
bādhopasargair viharan vipannaḥ

Synonyma

anyonya — navzájem; vitta-vyatiṣaṅga — finančními transakcemi; vṛddha — zvětšené; vaira-anubandhaḥ — živá bytost nese břímě nepřátelství; vivahan — někdy uzavírají sňatek; mithaḥ — spolu; ca — a; adhvani — na cestě hmotné existence; amuṣmin — to; uru-kṛcchra — velkými potížemi; vitta-bādha — nedostatkem peněz; upasargaiḥ — nemocemi; viharan — kráčí; vipannaḥ — je zcela bezradný.

Překlad

Kvůli finančním transakcím jsou vztahy velice napjaté a končí nepřátelstvím. Někdy spolu manželé kráčejí cestou hmotného pokroku a těžce pracují, aby udrželi svůj vztah, a jindy jsou kvůli nedostatku peněz nebo nemoci bezradní a téměř umírají.

Význam

V tomto hmotném světě se uzavírá mnoho obchodů mezi jednotlivci i celými společnostmi a národy, ale ty postupně vedou k nepřátelství zúčastněných stran. Také v manželském vztahu jsou někdy finanční transakce zmařeny nebezpečnými podmínkami hmotného života — člověk například onemocní nebo se dostane do finančních nesnází. V moderním věku se většina zemí ekonomicky rozvíjí, ale kvůli obchodním výměnám jsou jejich vztahy zjevně napjaté. Nakonec mezi sebou národy vyhlašují války a výsledkem těchto bouří je zkáza po celém světě a lidé nesmírně trpí.

5.13.14

Verš

tāṁs tān vipannān sa hi tatra tatra
vihāya jātaṁ parigṛhya sārthaḥ
āvartate ’dyāpi na kaścid atra
vīrādhvanaḥ pāram upaiti yogam

Synonyma

tān tān — ti všichni; vipannān — různými způsoby zaskočeni; saḥ — živá bytost; hi — jistě; tatra tatra — tu a tam; vihāya — vzdává se; jātam — ti, kdo jsou nově narození; parigṛhya — bere; sa-arthaḥ — živá bytost hledající svůj vlastní zájem; āvartate — putuje tímto lesem; adya api — dokonce až do této chvíle; na — ne; kaścit — někdo z nich; atra — zde v tomto lese; vīra — ó hrdino; adhvanaḥ — cesty hmotného života; pāram — konečný cíl; upaiti — dosáhne; yogam — proces oddané služby Nejvyšší Osobnosti Božství.

Překlad

Můj milý králi, na lesní cestě hmotného života nejprve živá bytost ztratí svého otce a matku a po jejich smrti ulpí na svých nedávno narozených dětech. Takto putuje cestou hmotného pokroku a nakonec upadne do rozpaků. Nicméně až do okamžiku smrti nikdo neví, jak se z této situace dostat.

Význam

V tomto hmotném světě je rodina institucí pro sex. Yan maithunādi-gṛhamedhi-sukham (Bhāg. 7.9.45). Otec a matka mají sex a plodí děti, které se ožení či vdají a pokračují stejnou cestou pohlavního života. Po smrti otce a matky uzavírají děti svá vlastní manželství a plodí děti. To se opakuje stále stejným způsobem generaci za generací, aniž by se kdokoliv osvobodil od nesnází hmotného života. Nikdo nepřijímá duchovní proces poznání a odříkání, který vrcholí bhakti-yogou. Lidský život je ve skutečnosti určen pro jñānu a vairāgyu, poznání a odříkání. Jejich prostřednictvím lze dospět na úroveň oddané služby. V tomto věku se lidé bohužel vyhýbají společnosti osvobozených osob (sādhu-saṅga) a nadále žijí svým jednotvárným rodinným životem. Kvůli finančním a sexuálním transakcím se proto dostávají do potíží.

5.13.15

Verš

manasvino nirjita-dig-gajendrā
mameti sarve bhuvi baddha-vairāḥ
mṛdhe śayīran na tu tad vrajanti
yan nyasta-daṇḍo gata-vairo ’bhiyāti

Synonyma

manasvinaḥ — velcí hrdinové (mentální spekulanti); nirjita-dik-gajendrāḥ — kteří porazili mnoho jiných hrdinů mocných jako sloni; mama — moje (moje země, můj stát, moje rodina, moje společenství, moje náboženství); iti — takto; sarve — všichni (velcí političtí, společenští a náboženští vůdci); bhuvi — v tomto světě; baddha-vairāḥ — kteří mezi sebou vyvolávají nepřátelství; mṛdhe — v bitvě; śayīran — padnou mrtvi k zemi; na — ne; tu — ale; tat — sídlo Nejvyšší Osobnosti Božství; vrajanti — spějí; yat — které; nyasta-daṇḍaḥ — sannyāsī; gata-vairaḥ — který nemá na celém světě nepřátel; abhiyāti — dosáhne této dokonalosti.

Překlad

Bylo a je mnoho hrdinů v politice a společnosti, kteří porazili stejně mocné nepřátele, ale přesto kvůli nevědomosti založené na víře, že země je jejich, mezi sebou navzájem bojují a položí své životy v bitvě. Nejsou schopni se vydat po duchovní cestě, kterou přijímají ti, kdo jsou ve stavu odříkání. I když jsou to velcí hrdinové a političtí vůdci, nedokáží se vydat cestou duchovní realizace.

Význam

Velcí političtí vůdci možná dokáží porazit stejně mocné politické odpůrce, ale bohužel nedokáží přemoci své silné smysly — nepřátele, kteří je neustále doprovázejí. Neschopni porazit tyto blízké nepřátele usilují o poražení jiných nepřátel a nakonec umírají v boji o přežití. Nedávají se cestou duchovní realizace a nestanou se sannyāsīny. Někdy se tito velcí vůdci oblékají jako sannyāsīni a říkají si mahātmové, ale jejich jediným zájmem je porazit své politické odpůrce. Maří své životy iluzí “toto je moje země a moje rodina”, a proto nemohou dělat duchovní pokrok a vysvobodit se ze zajetí māyi.

5.13.16

Verš

prasajjati kvāpi latā-bhujāśrayas
tad-āśrayāvyakta-pada-dvija-spṛhaḥ
kvacit kadācid dhari-cakratas trasan
sakhyaṁ vidhatte baka-kaṅka-gṛdhraiḥ

Synonyma

prasajjati — čím dál více připoutaný; kvāpi — někdy; latā-bhuja-āśrayaḥ — kdo přijímá útočiště v objetí své krásné ženy, jejíž jemné paže jsou jako popínavé rostliny; tat-āśraya — kteří se skrývají v těchto rostlinách; avyakta-pada — kteří zpívají nejasné písně; dvija-spṛhaḥ — chce slyšet ptáky; kvacit — někdy; kadācit — někde; hari-cakrataḥ trasan — jelikož se bojí řevu lva; sakhyam — přátelství; vidhatte — činí; baka-kaṅka-gṛdhraiḥ — s jeřáby, volavkami a supy.

Překlad

Živá bytost v lese hmotné existence někdy přijímá útočiště v popínavých rostlinách a chce slyšet cvrlikání ptáků, kteří v nich žijí. Jelikož se bojí řvaní lvů v lese, přátelí se s jeřáby, volavkami a supy.

Význam

V lese hmotného světa je mnoho zvířat, ptáků, stromů a popínavých rostlin. Někdy chce živá bytost přijmout v těchto rostlinách útočiště — jinými slovy, chce být šťastná v objetí své manželky, jejíž paže se podobají popínavým rostlinám. V těchto rostlinách žije mnoho štěbetajících ptáků; to naznačuje, že muž chce dosáhnout uspokojení nasloucháním sladkému hlasu své manželky. Ve stáří se ovšem začne obávat blížící se smrti, která je zde přirovnána ke řvoucímu lvu. Aby se zachránil před útokem lva, uchyluje se k neautorizovaným svāmīm, yogīnům, inkarnacím, šarlatánům a podvodníkům. Takto svedený iluzorní energií maří svůj život. Je řečeno: hariṁ vinā mṛtiṁ na taranti — nikdo se nemůže zachránit před bezprostředním nebezpečím smrti, aniž by přijal útočiště u Nejvyšší Osobnosti Božství. Slovo hari označuje jak lva, tak Nejvyššího Pána. Pro ochranu před tlapami Hariho — lva smrti — musí člověk přijmout útočiště u svrchovaného Hariho — Nejvyšší Osobnosti Božství. Lidé s nedostatečným poznáním se pro ochranu před spáry smrti uchylují k neoddaným podvodníkům a šarlatánům. V lese hmotného světa chce být živá bytost ze všeho nejdříve šťastná tím, že se odevzdá liánovitým pažím své manželky a poslouchá její sladký hlas. Později se někdy odevzdává takzvaným guruům a sādhuům, kteří jsou jako jeřábi, volavky a supi. V obou případech je oklamána, protože se neodevzdává Nejvyššímu Pánu.

5.13.17

Verš

tair vañcito haṁsa-kulaṁ samāviśann
arocayan śīlam upaiti vānarān
taj-jāti-rāsena sunirvṛtendriyaḥ
parasparodvīkṣaṇa-vismṛtāvadhiḥ

Synonyma

taiḥ — jimi (podvodníky a šarlatány - takzvanými yogīny, svāmīmi, inkarnacemi a guruy); vañcitaḥ — oklamaný; haṁsa-kulam — společnost velkých paramahaṁsů, oddaných; samāviśan — navazuje styk se; arocayan — nespokojený s; śīlam — jejich chováním; upaiti — přijde mezi; vānarān — opice, které jsou bezcharakterní zvrhlíci; tat-jāti-rāsena — smyslovým požitkem ve společnosti takových zvrhlíků; sunirvṛta-indriyaḥ — velmi spokojený s tím, že má příležitost k uspokojování smyslů; paraspara — jeden druhého; udvīkṣaṇa — když vidí tváře; vismṛta — který zapomíná; avadhiḥ — cíl života.

Překlad

Jimi oklamaná živá bytost se v lese hmotného světa snaží opustit společnost těchto takzvaných yogīnů, svāmīch a inkarnací a dostat se do společnosti skutečných oddaných, ale naneštěstí nedokáže následovat pokyny duchovního mistra či pokročilých oddaných — proto je opustí a vrátí se opět do společnosti opic, které se zajímají jen o smyslový požitek a ženy. Nachází uspokojení ve styku s těmito požitkáři a v holdování sexu a omamným látkám, a tímto způsobem maří svůj život. Když hledí do tváří jiných požitkářů, na vše zapomíná, a takto se blíží smrt.

Význam

Občas se stává, že nějaký hlupák, který je znechucený špatnou společností, přijde do styku s oddanými a brāhmaṇy a přijme zasvěcení od duchovního mistra. Na jeho radu se snaží dodržovat usměrňující zásady, ale naneštěstí se jeho pokyny nedokáže řídit. Opustí proto společnost oddaných a odejde do společnosti opičích lidí, kteří se zajímají jen o sex a omamné látky. Takzvaní spiritualisté jsou přirovnáni k opicím. Opice někdy navenek připomínají sādhuy, protože žijí nahé v lese a trhají ovoce, ale jejich jediná touha je mít mnoho opičích partnerek a užívat si sexu. Někdy se takzvaní spiritualisté, kteří hledají duchovní život, začnou stýkat s oddanými ve vědomí Kṛṣṇy, ale nedokáží dodržovat usměrňující zásady a držet se cesty duchovního života; proto opustí společnost oddaných a odcházejí se stýkat s požitkáři, kteří jsou přirovnáni k opicím. Znovu se vrátí ke svému sexu a omamným látkám a jsou spokojení, když hledí jeden druhému do obličeje. Takto tráví své životy až do okamžiku smrti.

5.13.18

Verš

drumeṣu raṁsyan suta-dāra-vatsalo
vyavāya-dīno vivaśaḥ sva-bandhane
kvacit pramādād giri-kandare patan
vallīṁ gṛhītvā gaja-bhīta āsthitaḥ

Synonyma

drumeṣu — na stromech (nebo v domech, které stojí jako stromy, v jejichž korunách skáčou opice z jedné větve na druhou); raṁsyan — užívá si; suta-dāra-vatsalaḥ — připoutaný k dětem a manželce; vyavāya-dīnaḥ — který je ubohý, protože jedná na úrovni pohlavní touhy; vivaśaḥ — neschopný vzdát se; sva-bandhane — spoután reakcemi za své činnosti; kvacit — někdy; pramādāt — strachem z blížící se smrti; giri-kandare — do horské jeskyně; patan — spadne; vallīm — lodyhy popínavé rostliny; gṛhītvā — chytí se; gaja-bhītaḥ — strachy ze slona smrti; āsthitaḥ — zůstává v této situaci.

Překlad

Když se živá bytost stane opicí skákající z jedné větve na druhou, zdržuje se na stromě rodinného života, ze kterého nemá nic jiného než sex. Stejně jako osel přitom sklízí kopance od své manželky. Není schopna se osvobodit a bezmocně setrvává v této pozici. Někdy se stane obětí nevyléčitelné nemoci, což je totéž co pád do horské jeskyně. Začíná se bát smrti, která je jako slon v hloubi této jeskyně, a zůstává v bezvýchodné situaci, kdy se drží lodyh popínavé rostliny.

Význam

Zde je popsána zoufalá situace života hospodáře. Život hospodáře je plný utrpení a jediné, co je na něm přitažlivé, je sex se svou manželkou, která svého muže při pohlavním styku kope stejně, jako oslice kope svého partnera. Kvůli neustálému sexu se člověk stává obětí mnoha nevyléčitelných nemocí. Tehdy — ve strachu ze smrti, která je jako slon—zůstává viset na větvích stromu jako opice.

5.13.19

Verš

ataḥ kathañcit sa vimukta āpadaḥ
punaś ca sārthaṁ praviśaty arindama
adhvany amuṣminn ajayā niveśito
bhramañ jano ’dyāpi na veda kaścana

Synonyma

ataḥ — z tohoto; kathañcit — nějak; saḥ — on; vimuktaḥ — vysvobozený; āpadaḥ — z nebezpečí; punaḥ ca — znovu; sa-artham — zajímá se o takový život; praviśati — začíná; arim-dama — ó králi, hubiteli nepřátel; adhvani — na cestě požitku; amuṣmin — té; ajayā — vlivem iluzorní energie; niveśitaḥ — pohroužený; bhraman — putuje; janaḥ — podmíněná duše; adya api — až do okamžiku smrti; na veda — nepochopí; kaścana — cokoliv.

Překlad

Ó hubiteli nepřátel, Mahārāji Rahūgaṇo, když podmíněná duše z této nebezpečné situace nějakým způsobem vyvázne, vrátí se zase domů užívat si sexu, protože tak působí připoutanost. Pod vlivem Pánovy hmotné energie tedy i nadále bloumá v lese hmotné existence a ani v okamžiku smrti nezjistí, co je jejím skutečným vlastním zájmem.

Význam

Tak to vypadá v materialistickém životě. Když je člověk v zajetí sexuální touhy, zaplétá se mnoha způsoby a nechápe skutečný životní cíl. Śrīmad-Bhāgavatam (7.5.31) proto říká: na te viduḥ svārtha-gatiṁ hi viṣṇum — lidé obvykle nechápou konečný cíl života. Ve Vedách je řečeno: oṁ tad viṣṇoḥ paramaṁ padaṁ sadā paśyanti sūrayaḥ — ti, kdo jsou duchovně pokročilí, vzhlížejí k lotosovým nohám Viṣṇua. Podmíněná duše ovšem o obnovení svého vztahu s Viṣṇuem nemá zájem, a proto je okouzlena hmotnými činnostmi. Svedena takzvanými vůdci zůstává v trvalém otroctví.

5.13.20

Verš

rahūgaṇa tvam api hy adhvano ’sya
sannyasta-daṇḍaḥ kṛta-bhūta-maitraḥ
asaj-jitātmā hari-sevayā śitaṁ
jñānāsim ādāya tarāti-pāram

Synonyma

rahūgaṇa — ó králi Rahūgaṇo; tvam — ty; api — také; hi — jistě; adhvanaḥ — cesty hmotné existence; asya — této; sannyasta-daṇḍaḥ — poté, co se vzdáš královského žezla pro trestání zločinců; kṛta-bhūta-maitraḥ — poté, co se staneš přítelem všech; asat-jita-ātmā — jehož mysl nelákají hmotné radosti života; hari-sevayā — láskyplnou službou Nejvyššímu Pánu; śitam — nabroušený; jñāna-asim — meč poznání; ādāya — vezmeš do ruky; tara — překonej; ati-pāram — ke konečnému cíli duchovní existence.

Překlad

Můj milý králi Rahūgaṇo, i ty jsi obětí vnější energie, neboť se nacházíš na cestě připoutanosti k hmotným radostem. Radím ti nyní, aby ses vzdal svého královského postavení a žezla, kterým trestáš zločince, neboť tak se můžeš stát přítelem všech živých bytostí. Vzdej se připoutanosti ke smyslovým předmětům a chop se meče poznání nabroušeného oddanou službou. Pak dokážeš přeseknout pevný uzel iluzorní energie a překonat oceán nevědomosti.

Význam

V Bhagavad-gītě Pán Kṛṣṇa přirovnává hmotný svět ke stromu iluze, ze kterého je třeba se vysekat:

na rūpam asyeha tathopalabhyate
nānto na cādir na ca sampratiṣṭhā
aśvattham enaṁ suvirūḍha-mūlam
asaṅga-śastreṇa dṛḍhena chittvā

tataḥ padaṁ tat parimārgitavyaṁ
yasmin gatā na nivartanti bhūyaḥ
tam eva cādyaṁ puruṣaṁ prapadye
yataḥ pravṛttiḥ prasṛtā purāṇī

“Skutečnou podobu tohoto stromu nelze v tomto světě vnímat. Nikdo neví, kde končí, kde začíná a kde má svůj základ. Živá bytost však musí tento strom s odhodláním skácet zbraní neulpívání. Přitom musí vyhledat ono místo, ze kterého se po jeho dosažení již nikdy nevrátí, a tam se odevzdat Nejvyššímu Pánu, Osobnosti Božství, v Němž má vše svůj počátek a v Němž od nepaměti vše spočívá.” (Bg. 15.3-4)

5.13.21

Verš

rājovāca
aho nṛ-janmākhila-janma-śobhanaṁ
kiṁ janmabhis tv aparair apy amuṣmin
na yad dhṛṣīkeśa-yaśaḥ-kṛtātmanāṁ
mahātmanāṁ vaḥ pracuraḥ samāgamaḥ

Synonyma

rājā uvāca — král Rahūgaṇa řekl; aho — běda; nṛ-janma — ty, který ses narodil jako lidská bytost; akhila-janma-śobhanam — nejlepší ze všech životních druhů; kim — jaká potřeba; janmabhiḥ — se zrozeními ve vyšších druzích, jako jsou polobozi na nebeských planetách; tu — ale; aparaiḥ — nikoliv vyšší; api — vskutku; amuṣmin — v příštím životě; na — ne; yat — co; hṛṣīkeśa-yaśaḥ — slávou Nejvyšší Osobnosti Božství, Hṛṣīkeśi, Pána všech smyslů; kṛta-ātmanām — těch, jejichž srdce jsou očištěna; mahā-ātmanām — kteří jsou skutečně velkými dušemi; vaḥ — nás; pracuraḥ — hojná; samāgamaḥ — společnost.

Překlad

Král Rahūgaṇa řekl: Toto zrození jako lidská bytost je nejlepší ze všech. Ani zrození mezi polobohy na nebeských planetách není tak slavné jako narodit se v lidské životní podobě na této Zemi. K čemu je dobré vznešené postavení poloboha? Na nebeských planetách chybí kvůli přemíře hmotného pohodlí možnost stýkat se s oddanými.

Význam

Lidský život skýtá velkou příležitost k seberealizaci. Je možné se také narodit na nějaké vyšší planetární soustavě mezi polobohy, ale kvůli přemíře hmotného pohodlí tam nelze získat osvobození z hmotného otroctví. I na této Zemi vidíme, že velmi bohatí lidé obvykle nejeví o vědomí Kṛṣṇy zájem. Ten, kdo je inteligentní a skutečně se chce ze zajetí hmoty vysvobodit, se musí stýkat s čistými oddanými. Díky takové společnosti se může postupně odpoutat od hmotné přitažlivosti peněz a žen. Peníze a ženy jsou základní principy hmotné připoutanosti. Těm, kdo mají skutečně vážný zájem vrátit se k Bohu, proto Śrī Caitanya Mahāprabhu radil, že k tomu, aby byli způsobilí vstoupit do království Boha, se musí vzdát peněz a žen. Peníze a ženy lze plně využít ve službě Pánu a ten, kdo je dokáže takto využít, může být vysvobozen z hmotného otroctví. Satāṁ prasaṅgān mama vīrya-saṁvido bhavanti hṛt-karṇa-rasāyanāḥ kathāḥ (Bhāg. 3.25.25). Jedině ve společnosti oddaných lze vychutnávat oslavování Nejvyšší Osobnosti Božství. Stačí okamžik styku s čistým oddaným, a člověk může být na své cestě zpátky k Bohu úspěšný.

5.13.22

Verš

na hy adbhutaṁ tvac-caraṇābja-reṇubhir
hatāṁhaso bhaktir adhokṣaje ’malā
mauhūrtikād yasya samāgamāc ca me
dustarka-mūlo ’pahato ’vivekaḥ

Synonyma

na — ne; hi — jistě; adbhutam — podivuhodné; tvat-caraṇa-abja-reṇubhiḥ — prachem z tvých lotosových nohou; hata-aṁhasaḥ — který jsem zcela zbaven reakcí za hříšný život; bhaktiḥ — láska a oddanost; adhokṣaje — Nejvyššímu Pánu, Osobnosti Božství, Jenž je mimo dosah experimentálního poznání; amalā — zcela prostý všeho hmotného znečištění; mauhūrtikāt — chvilkovou; yasya — jehož; samāgamāt — návštěvou a společností; ca — také; me — můj; dustarka — falešných argumentů; mūlaḥ — kořen; apahataḥ — zcela zničený; avivekaḥ — nerozlišování.

Překlad

Není nic divného na tom, že stačí být pokrytý prachem z tvých lotosových nohou, a člověk okamžitě dosáhne úrovně čisté oddané služby Adhokṣajovi, jež je nedostupná i pro velké polobohy, jako je Brahmā. Díky chvilkovému styku s tebou jsem nyní oproštěný od všech argumentů, falešné prestiže a nedostatku rozlišování, což jsou kořeny zapletení v hmotném světě. Nyní jsem všech těchto problémů zbaven.

Význam

Styky s čistými oddanými živou bytost nepochybně vysvobozují z hmotného zajetí. To je jistě pravda v případě styku krále Rahūgaṇy s Jaḍa Bharatou. Král Rahūgaṇa se okamžitě zbavil všech pochybností vyplývajících z hmotné společnosti. Argumenty, které dávají čistí oddaní svým žákům, jsou tak přesvědčivé, že i tupý žák je okamžitě osvícen duchovním poznáním.

5.13.23

Verš

namo mahadbhyo ’stu namaḥ śiśubhyo
namo yuvabhyo nama āvaṭubhyaḥ
ye brāhmaṇā gām avadhūta-liṅgāś
caranti tebhyaḥ śivam astu rājñām

Synonyma

namaḥ — všechny poklony; mahadbhyaḥ — velkým osobnostem; astu — nechť jsou; namaḥ — poklony; śiśubhyaḥ — těm velkým osobnostem, které vypadají jako chlapci; namaḥ — uctivé poklony; yuvabhyaḥ — těm, které vypadají jako mladí muži; namaḥ — uctivé poklony; ā-vaṭubhyaḥ — těm, které vypadají jako děti; ye — všichni ti, kdo; brāhmaṇāḥ — seberealizovaní v transcendentálním poznání; gām — Země; avadhūta-liṅgāḥ — kteří zůstávají skrytí pod různými tělesnými převleky; caranti — putují; tebhyaḥ — od nich; śivam astu — nechť přijde veškeré blaho; rājñām — královským dynastiím či králům (vždy velmi namyšleným).

Překlad

Uctivě se klaním velkým osobnostem, ať už chodí po povrchu Země jako děti, mladí chlapci, avadhūtové či vznešení brāhmaṇové. Klaním se jim všem, i když se skrývají pod různými převleky. Kéž jejich milost přinese blaho královským dynastiím, které je neustále urážejí.

Význam

Král Rahūgaṇa se velice kál za to, že donutil Jaḍa Bharatu nést královská nosítka. Začal se proto modlit ke všem brāhmaṇům a seberealizovaným osobám, i když si třeba mohou hrát jako děti nebo se skrývat v různých převlecích. Čtyři Kumārové cestují všude v podobě pětiletých chlapců a je i mnoho dalších brāhmaṇů — znalců Brahmanu — kteří putují křížem krážem po povrchu Země jako mladí muži, děti nebo avadhūtové. Členové královských dynastií, namyšlení vlivem svého postavení, obvykle tyto velké duše urážejí. Král Rahūgaṇa proto začal těmto velkým osobnostem skládat uctivé poklony, aby urážlivé krále nepostihl pád do pekelných podmínek. Když někdo urazí velkou osobnost, Nejvyšší Osobnost Božství mu neodpustí, i když samy velké osobnosti se možná neurazí. Mahārāje Ambarīṣe urazil Durvāsā, který se s prosbou o odpuštění obrátil dokonce až na Pána Viṣṇua. Pán Viṣṇu mu však neodpustil a Durvāsā musel padnout k lotosovým nohám Mahārāje Ambarīṣe, přestože Mahārāja Ambarīṣa byl kṣatriya-gṛhastha. Člověk si musí dávat velký pozor, aby se nedopustil přestupku u lotosových nohou vaiṣṇavů a brāhmaṇů.

5.13.24

Verš

śrī-śuka uvāca
ity evam uttarā-mātaḥ sa vai brahmarṣi-sutaḥ sindhu-pataya ātma-satattvaṁ vigaṇayataḥ parānubhāvaḥ parama-kāruṇikatayopadiśya rahūgaṇena sakaruṇam abhivandita-caraṇa āpūrṇārṇava iva nibhṛta-karaṇormy-āśayo dharaṇim imāṁ vicacāra.

Synonyma

śrī-śukaḥ uvāca — Śrī Śukadeva Gosvāmī řekl; iti evam — takto; uttarā-mātaḥ — ó Mahārāji Parīkṣite, synu matky Uttary; saḥ — ten brāhmaṇa; vai — vskutku; brahma-ṛṣi-sutaḥ — Jaḍa Bharata, syn vysoce vzdělaného brāhmaṇy; sindhu-pataye — králi provincie Sindhu; ātma-sa-tattvam — skutečné přirozené postavení duše; vigaṇayataḥ — přestože Jaḍa Bharatu urazil; para-anubhāvaḥ — který byl velice pokročilý co se týče duchovní realizace; parama-kāruṇikatayā — svou nesmírnou laskavostí k pokleslým duším; upadiśya — poučil; rahūgaṇena — králem Rahūgaṇou; sa-karuṇam — soucitně; abhivandita-caraṇaḥ — jehož lotosové nohy byly uctívány; āpūrṇa-arṇavaḥ iva — jako celý oceán; nibhṛta — zcela utišené; karaṇa — smyslů; ūrmi — vlny; āśayaḥ — měl srdce, v němž; dharaṇim — po Zemi; imām — této; vicacāra — dále se toulal.

Překlad

Śrīla Śukadeva Gosvāmī pokračoval: Můj milý králi, ó synu matky Uttary, v mysli Jaḍa Bharaty se objevily jisté vlny nespokojenosti kvůli urážce krále Rahūgaṇy, který ho přiměl nést svá královská nosítka, ale Jaḍa Bharata to přešel a jeho srdce bylo znovu klidné a tiché jako oceán. Byl velkým paramahaṁsou, přestože ho král Rahūgaṇa urazil. Jakožto vaiṣṇava byl velice laskavý, a tak krále poučil o původním, přirozeném postavení duše. Na urážku zcela zapomněl, protože král žalostně prosil o odpuštění u jeho lotosových nohou. Poté se vydal cestovat po celé Zemi jako předtím.

Význam

Ve Śrīmad-Bhāgavatamu (3.25.21) Kapiladeva popisuje příznaky velkých osobností: titikṣavaḥ kāruṇikāḥ suhṛdaḥ sarva-dehinām. Svatý oddaný je vždy velice tolerantní. Je přítelem všech živých bytostí a nevytváří si na světě žádné nepřátele. Čistý oddaný má všechny vlastnosti sādhua a Jaḍa Bharata je toho příkladem. Když ho král Rahūgaṇa urazil, jeho smysly to vzrušilo, protože měl hmotné tělo, ale jelikož se mu později král pokorně odevzdal, Jaḍa Bharata mu prominul. Povinností každého, kdo se chce vrátit k Bohu, je být pokorný jako král Rahūgaṇa a prosit o odpuštění vaiṣṇavy, které mohl urazit. Vaiṣṇavové jsou obvykle velice laskaví, a proto když se člověk okamžitě odevzdá u lotosových nohou vaiṣṇavy, je ihned zbaven reakcí za své urážky. Pokud tak neučiní, reakce mu zůstanou a výsledky nebudou právě příjemné.

5.13.25

Verš

sauvīra-patir api sujana-samavagata-paramātma-satattva ātmany avidyādhyāropitāṁ ca dehātma-matiṁ visasarja; evaṁ hi nṛpa bhagavad-āśritāśritānubhāvaḥ.

Synonyma

sauvīra-patiḥ — král státu zvaného Sauvīra; api — jistě; su-jana — od vznešené osoby; samavagata — když plně pochopil; paramātma-sa-tattvaḥ — pravdu o přirozeném postavení duše a Nadduše; ātmani — v sobě; avidyā — nevědomostí; adhyāropitām — chybně přisuzoval; ca — a; deha — v těle; ātma-matim — pojetí vlastního já; visasarja — zcela se vzdal; evam — takto; hi — jistě; nṛpa — ó králi; bhagavat-āśrita-āśrita-anubhāvaḥ — důsledek přijetí útočiště u oddaného, který také přijal útočiště u duchovního mistra v systému paramparā (tehdy je jisté, že se živá bytost vysvobodí z velké nevědomosti v podobě tělesného pojetí života).

Překlad

Když Rahūgaṇa, král Sauvīry, přijal ponaučení od velkého oddaného Jaḍa Bharaty, byl si plně vědom přirozeného postavení duše. Tak zcela odřekl tělesné pojetí. Můj milý králi, každý, kdo přijme útočiště u služebníka Pánova služebníka, je jistě oslavován, protože se může bez potíží vzdát svého tělesného pojetí.

Význam

Caitanya-caritāmṛta (Madhya 22.54) uvádí:

”sādhu-saṅga", ”sādhu-saṅga"—sarva-śāstre kaya
lava-mātra sādhu-saṅge sarva-siddhi haya

Je pravda, že když někdo přijme útočiště u čistého oddaného, dosáhne naprosté dokonalosti i v případě, že jejich setkání bylo pouze krátké. Sādhu je čistý oddaný Pána. Máme praktickou zkušenost, že první pokyn našeho duchovního mistra nás tak naplnil vědomím Kṛṣṇy, že dnes jsme přinejmenším na cestě vědomí Kṛṣṇy a chápeme filozofii. Výsledkem je, že se do tohoto hnutí pro vědomí Kṛṣṇy zapojuje mnoho oddaných. Celý svět se točí pod vlivem tělesného pojetí — na celém světě proto musí být oddaní, aby lidi tohoto falešného tělesného pojetí zbavili a plně je zaměstnali ve vědomí Kṛṣṇy.

5.13.26

Verš

rājovāca
yo ha vā iha bahu-vidā mahā-bhāgavata tvayābhihitaḥ parokṣeṇa vacasā jīva-loka-bhavādhvā sa hy ārya-manīṣayā kalpita-viṣayo nāñjasāvyutpanna-loka-samadhigamaḥ; atha tad evaitad duravagamaṁ samavetānukalpena nirdiśyatām iti.

Synonyma

rājā uvāca — král Parīkṣit řekl; yaḥ — co; ha — jistě; vā — nebo; iha — v tomto vyprávění; bahu-vidā — který znáš mnoho příběhů sdělujících transcendentální poznání; mahā-bhāgavata — ó velký oddaný mudrci; tvayā — tebou; abhihitaḥ — popsaná; parokṣeṇa — obrazně; vacasā — slovy; jīva-loka-bhava-adhvā — cesta hmotné existence podmíněné duše; saḥ — to; hi — vskutku; ārya-manīṣayā — inteligencí pokročilých oddaných; kalpita-viṣayaḥ — lze si představit námět; na — ne; añjasā — přímo; avyutpanna-loka — těch, kdo nejsou příliš zkušení či inteligentní; samadhigamaḥ — plné pochopení; atha — proto; tat eva — kvůli tomu; etat — tento námět; duravagamam — který je obtížné pochopit; samaveta-anukalpena — nahrazením přímého významu těchto událostí; nirdiśyatām — nechť je popsáno; iti — takto.

Překlad

Král Parīkṣit tehdy řekl Śukadevovi Gosvāmīmu: Můj drahý pane, ó velký oddaný mudrci, jsi vševědoucí. Velice pěkně jsi popsal postavení podmíněné duše, která je přirovnána k obchodníkovi v lese. Inteligentní lidé z těchto pokynů chápou, že smysly toho, kdo žije v tělesném pojetí, jsou jako lupiči a darebáci v onom lese a jeho manželka a děti jsou jako šakalové a jiná dravá zvířata. Pro neinteligentní lidi však není nijak snadné pochopit význam tohoto příběhu, protože je obtížné pochytit přesný smysl alegorie. Prosím tě proto, abys vyložil její přímý smysl.

Význam

Mnoho příběhů a událostí ve Śrīmad-Bhāgavatamu je popsáno obrazně. Neinteligentní lidé těmto alegorickým popisům nemusí rozumět; povinností studenta je proto vyhledat pravého duchovního mistra a požádat ho o přímé vysvětlení.

Takto končí Bhaktivedantovy výklady k třinácté kapitole pátého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Další hovory krále Rahūgaṇy s Jaḍa Bharatou”.

KAPITOLA ČTRNÁCTÁ

Hmotný svět jako velký les požitku

5.14.1

Verš

sa hovāca
sa eṣa dehātma-mānināṁ sattvādi-guṇa-viśeṣa-vikalpita-kuśalāku-śala-samavahāra-vinirmita-vividha-dehāvalibhir viyoga-saṁyogādy-anādi-saṁsārānubhavasya dvāra-bhūtena ṣaḍ-indriya-vargeṇa tasmin durgādhvavad asugame ’dhvany āpatita īśvarasya bhagavato viṣṇor vaśa-vartinyā māyayā jīva-loko ’yaṁ yathā vaṇik-sārtho ’rtha-paraḥ sva-deha-niṣpādita-karmānubhavaḥ śmaśānavad aśivatamāyāṁ saṁsārāṭavyāṁ gato nādyāpi viphala-bahu-pratiyogehas tat-tāpopaśamanīṁ hari-guru-caraṇāravinda-madhukarānupadavīm avarundhe.

Synonyma

saḥ — seberealizovaný oddaný (Śrī Śukadeva Gosvāmī); ha — vskutku; uvāca — pravil; yaḥ — on (podmíněná duše); eṣaḥ — tato; deha-ātma-māninām — těch, kteří pošetile pokládají tělo za vlastní já; sattva-ādi — sattva, rajaḥ a tamaḥ; guṇa — kvalitami; viśeṣa — určité; vikalpita — falešně vytvořené; kuśala — někdy příznivým jednáním; akuśala — jindy velice nepříznivým jednáním; samavahāra — směsí obojího; vinirmita — získané; vividha — různé druhy; deha-āvalibhiḥ — řadami těl; viyoga-saṁyoga-ādi — charakterizované opuštěním jednoho druhu těla (viyoga) a přijetím dalšího (saṁyoga); anādi-saṁsāra-anubhavasya — vnímání procesu převtělování, který nemá počátek; dvāra-bhūtena — existují jako vstupní brány; ṣaṭ-indriya-vargeṇa — těmito šesti smysly (myslí a pěti poznávacími smysly, jimiž jsou oči, uši, jazyk, nos a kůže); tasmin — na té; durga-adhva-vat — jako cesta, kterou je velmi obtížné projít; asugame — těžko průchodná; adhvani — na cestě v lese; āpatitaḥ — stal se; īśvarasya — vládce; bhagavataḥ — Nejvyšší Osobnosti Božství; viṣṇoḥ — Pána Viṣṇua; vaśa-vartinyā — jedná pod vládou; māyayā — hmotnou energií; jīva-lokaḥ — podmíněná živá bytost; ayam — tato; yathā — přesně jako; vaṇik — obchodník; sa-arthaḥ — který má cíl; artha-paraḥ — který je velice připoutaný k penězům; sva-deha-niṣpādita — vykonávané jeho vlastním tělem; karma — plody činností; anubhavaḥ — který zakouší; śmaśāna-vat aśivatamāyām — jako nepříznivý hřbitov nebo spaloviště mrtvol; saṁsāra-aṭavyām — v lese hmotného života; gataḥ — když vstoupil; na — ne; adya api — dosud; viphala — neúspěšný; bahu-pratiyoga — plný velkých potíží a nejrůznějších strastiplných podmínek; īhaḥ — jehož činnosti zde, v tomto hmotném světě; tat-tāpa-upaśa-manīm — které zmírňují utrpení v lese hmotného života; hari-guru-caraṇa-aravinda — k lotosovým nohám Pána a Jeho oddaného; madhukara-anupadavīm — cesta následování oddaných, kteří jsou připoutaní jako čmeláci; avarundhe — zisk.

Překlad

Když se král Parīkṣit otázal Śukadeva Gosvāmīho na přímý význam hmotného lesa, Śukadeva Gosvāmī odpověděl: Můj milý králi, člověk z třídy obchodníků (vaṇik) má vždy zájem vydělávat peníze. Někdy jde do lesa, aby získal nějaké laciné zboží, jako je dřevo a hlína, a prodal je ve městě za dobrou cenu. Stejně tak chamtivá podmíněná duše přichází do tohoto hmotného světa pro nějaký hmotný zisk. Postupně se dostává do nejhlubší části lesa, aniž by věděla, jak se dostat ven. Poté, co čistá duše vstoupila do hmotného světa, je podmíněna hmotnou atmosférou, kterou vytváří vnější energie pod dohledem Pána Viṣṇua. Tak se živá bytost dostává pod vládu této vnější energie (daivī māyā). Žije v lese nezávislá a zmatená a nezíská společnost oddaných, kteří vždy slouží Pánu. Jakmile vyvinula tělesné pojetí, hmotná energie a kvality hmotné přírody (sattva-guṇa, rajo-guṇa a tamo-guṇa) jí vnucují různé druhy těl, jedno za druhým. Takto jde podmíněná duše někdy na nebeské planety, někdy na zemské planety a někdy na nižší planety a do nižších životních druhů. Tímto způsobem neustále trpí kvůli různým tělům, které má. Její bolesti jsou někdy smíšené; někdy jsou velice kruté a jindy ne. Tyto tělesné podmínky odpovídají jejím mentálním spekulacím. Pro získávání poznání používá svou mysl a pět smyslů, a ty jsou příčinou jejích různých těl a různých podmínek. Používá smysly pod vládou vnější energie, māyi, a tak trpí v bídném stavu hmotné existence. Hledá úlevu, ale její snaha obvykle ztroskotá, i když někdy po velkých potížích nějaké úlevy dosáhne. V tomto boji o přežití nemůže získat útočiště u čistých oddaných, kteří jsou jako čmeláci zaměstnaní láskyplnou službou u lotosových nohou Pána Viṣṇua.

Význam

Nejdůležitějším sdělením tohoto verše je hari-guru-caraṇa-aravinda-madhukara-anupadavīm. Podmíněné duše v tomto hmotném světě jsou ve svých činnostech neúspěšné a někdy také po velkých potížích získají úlevu. Celkově vzato, podmíněná duše není nikdy šťastná — pouze bojuje o přežití. Její jedinou skutečnou povinností je přijmout duchovního mistra, gurua, a jeho prostřednictvím přijmout lotosové nohy Pána. To vysvětlil Śrī Caitanya Mahāprabhu: guru-kṛṣṇa-prasāde pāya bhakti-latā-bīja. Lidé bojující o přežití v lesích nebo velkoměstech hmotného světa si ve skutečnosti neužívají života. Pouze zakoušejí různé bolesti a radosti; obvykle bolesti, které jsou vždy nepříznivé. Snaží se těchto bolestí zbavit, ale kvůli nevědomosti nemohou. Pro ně je ve Vedách uvedeno: tad-vijñānārthaṁ sa gurum evābhigacchet. Když se živá bytost ztratí v lese hmotného světa, v boji o přežití, je jejím prvním úkolem nalézt pravého gurua, který je vždy zaměstnaný u lotosových nohou Nejvyšší Osobnosti Božství, Viṣṇua. Chce-li někdo skutečně uniknout z boje o přežití, musí najít pravého gurua a přijmout pokyny u jeho lotosových nohou. Takto se může vysvobodit.

Jelikož je zde hmotný svět přirovnán k lesu, někdo může namítat, že moderní civilizace Kali-yugy se nachází převážně ve městech. Velké město je však jako velký les. Velkoměstský život je ve skutečnosti ještě nebezpečnější než život v lese. Když člověk přijede do neznámého města, kde nemá přátele ani útočiště, žít tam je pro něj těžší nežli žít v lese. Na celém povrchu Země je mnoho velkoměst, a kamkoliv se podíváme, všude vidíme boj o přežití, který probíhá dvacet čtyři hodin denně. Lidé neustále pospíchají sem a tam v autech řítících se stodeseti nebo stotřicetikilometrovou rychlostí, a to vytváří scénu tohoto velkého boje. Člověk musí brzy ráno vstát a cestovat takovým autem smrtelnou rychlostí. Neustále hrozí nehoda a je třeba dávat dobrý pozor. Živá bytost sedící ve svém automobilu je plná úzkosti a její boj není vůbec příznivý. Nejen lidské bytosti, ale i další druhy, jako kočky a psi, ve dne v noci těžce bojují o přežití. Tento boj probíhá neustále a živá bytost mění jedno postavení za druhým. Na chvíli je dítětem, ale brzy se musí stát chlapcem. Z chlapce se musí změnit v mladíka a z mladíka v muže a starce. Když nakonec tělo již nefunguje, musí přijmout nové, v nějakém jiném druhu. Opuštění těla se nazývá “smrt” a přijetí dalšího se nazývá “zrození”. Lidská podoba je příležitostí přijmout útočiště u pravého duchovního mistra a jeho prostřednictvím u Nejvyššího Pána. Toto hnutí pro vědomí Kṛṣṇy bylo založeno proto, aby dalo takovou možnost všem členům lidské společnosti, kteří jsou svedeni pošetilými vůdci. Z tohoto boje o přežití, který je plný utrpení, se nikdo nemůže vymanit, aniž by přijal čistého oddaného Pána. Hmotné pokusy doprovázejí změny z jednoho postavení do druhého a nikomu se od boje o přežití nedostává úlevy. Jediným útočištěm jsou lotosové nohy pravého duchovního mistra a — jeho prostřednictvím — lotosové nohy Pána.

5.14.2

Verš

yasyām u ha vā ete ṣaḍ-indriya-nāmānaḥ karmaṇā dasyava eva te; tad yathā puruṣasya dhanaṁ yat kiñcid dharmaupayikaṁ bahu-kṛcchrādhigataṁ sākṣāt parama-puruṣārādhana-lakṣaṇo yo ’sau dharmas taṁ tu sāmparāya udāharanti; tad-dharmyaṁ dhanaṁ darśana-sparśana-śravaṇāsvādanāvaghrāṇa-saṅkalpa-vyavasāya-gṛha-grāmyopabhogena kunāthasyājitātmano yathā sārthasya vilum-panti.

Synonyma

yasyām — v čem; u ha — jistě; vā — nebo; ete — všichni tito; ṣaṭ-indriya-nāmānaḥ — kteří se jmenují šest smyslů (mysl a pět poznávacích smyslů); karmaṇā — svými činnostmi; dasyavaḥ — lupiči; eva — jistě; te — oni; tat — té; yathā — jako; puruṣasya — osoby; dhanam — majetek; yat — cokoliv; kiñcit — něco; dharma-aupayikam — co je prostředkem k dodržování náboženských zásad; bahu-kṛcchra-adhigatam — vydělané těžkou prací; sākṣāt — přímo; parama-puruṣa-ārādhana-lakṣaṇaḥ — jejíž příznaky jsou uctívání Nejvyššího Pána vykonáváním obětí a tak dále; yaḥ — co; asau — to; dharmaḥ — náboženské zásady; tam — to; tu — ale; sāmparāye — ve prospěch živé bytosti po smrti; udāharanti — moudří prohlašují; tat-dharmyam — zbožné (spojené s praktikováním varṇāśrama-dharmy); dhanam — bohatství; darśana — díváním se; sparśana — dotýkáním se; śravaṇa — posloucháním; āsvādana — chutnáním; avaghrāṇa — čicháním; saṅkalpa — odhodláním; vyavasāya — vyvozením; gṛha — v hmotném domově; grāmya-upabhogena — hmotným smyslovým požitkem; kunāthasya — svedené podmíněné duše; ajita-ātmanaḥ — která se neumí ovládat; yathā — jako; sārthasya — živé bytosti, která má zájem o smyslový požitek; vilumpanti — loupí.

Překlad

Neovládnuté smysly jsou jako lupiči v lese hmotné existence. Podmíněná duše může vydělat nějaké peníze na rozvoj vědomí Kṛṣṇy, ale neovládnuté smysly ji o tyto peníze bohužel připraví prostřednictvím smyslového požitku. Smysly jsou lupiči, protože nutí zbytečně utrácet za dívání se, čichání, chutnání, dotýkání se, poslouchání, toužení a chtění. Takto je podmíněná duše nucena smysly uspokojovat, a na to utratí všechny své peníze. Tyto peníze ve skutečnosti získala pro následování náboženských zásad, ale loupeživé smysly jí je seberou.

Význam

Pūrva-janmārjitā vidyā pūrva-janmārjitaṁ dhanaṁ agre dhāvati dhāvati. Následováním zásad varṇāśrama-dharmy dosáhne člověk lepšího postavení v hmotném světě; může být bohatý, učený, krásný nebo mít vznešený původ. Ten, kdo má tyto přednosti, by měl vědět, že jsou všechny určeny pro rozvoj vědomí Kṛṣṇy. Když je však člověk svedený, naneštěstí zneužije svého vysokého postavení k uspokojování smyslů. Neovládnuté smysly jsou proto považovány za lupiče. Dobrá pozice získaná dodržováním náboženských zásad je promarněna, jakmile se jí zmocní loupeživé smysly. Následováním náboženských zásad podle zákonů varṇāśrama-dharmy se živá bytost dostane do uspokojivého postavení. Tehdy může snadno využít svých předností k dalšímu rozvoji vědomí Kṛṣṇy. Měla by vědět, že bohatství a příležitost, které dostává v hmotném světě, nemá promrhat na smyslový požitek, neboť jsou určeny k rozvoji vědomí Kṛṣṇy. Toto hnutí pro vědomí Kṛṣṇy proto učí lidi ovládat mysl a pět poznávacích smyslů přesně daným procesem. Je třeba vynaložit trochu úsilí a neutrácet peníze na nic jiného než na usměrněný život oddané služby. Smysly chtějí, abychom se dívali na pěkné věci — proto máme utrácet peníze na zdobení Božstva v chrámu. Stejně tak jazyk musí chutnat dobrá jídla, jež byla přinesena a obětována Božstvu. Nosem lze přičichávat k obětovaným květinám a ušima lze poslouchat Hare Kṛṣṇa mantru. Tak mohou být smysly usměrněny a použity k rozvoji vědomí Kṛṣṇy. Dobré postavení pak nemůže být zničeno hmotným uspokojováním smyslů formou nedovoleného sexu, jedení masa, požívání omamných látek a hazardování. Člověk maří své výhodné postavení v hmotném světě jízdami v automobilech, trávením času v nočních klubech či konzumací odporných jídel v restauracích. Loupeživé smysly takto obírají podmíněnou duši o všechny přednosti, které s velkými potížemi získala.

5.14.3

Verš

atha ca yatra kauṭumbikā dārāpatyādayo nāmnā karmaṇā vṛka-sṛgālā evānicchato ’pi kadaryasya kuṭumbina uraṇakavat saṁrakṣyamāṇaṁ miṣato ’pi haranti.

Synonyma

atha — takto; ca — také; yatra — ve kterém; kauṭumbikāḥ — členové rodiny; dāra-apatya-ādayaḥ — počínaje manželkou a dětmi; nāmnā — pouze jménem; karmaṇā — svým chováním; vṛka-sṛgālāḥ — tygři a šakali; eva — jistě; anicchataḥ — toho, kdo nechce utrácet svůj majetek; api — jistě; kadaryasya — jelikož je příliš lakomý; kuṭumbinaḥ — který je obklopen členy své rodiny; uraṇaka-vat — jako jehně; saṁrakṣyamāṇam — i když chráněný; miṣataḥ — toho, kdo sleduje; api — dokonce; haranti — násilím seberou.

Překlad

Můj milý králi, členové rodiny v tomto hmotném světě vystupují pod jmény “manželka a děti”, ale ve skutečnosti se chovají jako tygři a šakali. Ovčák se snaží chránit své ovce jak nejlépe dovede, ale tygři a lišky je přesto násilně unesou. Stejně tak chce lakomý muž pečlivě střežit své peníze, ale členové rodiny mu všechno jeho jmění násilím seberou, přestože je velice bdělý.

Význam

Jeden hindský básník zpíval: din kā dakinī rāt kā bāghinī pālak pālak rahu cuse. Manželka je ve dne jako čarodějnice a v noci jako tygřice; ve dne v noci z manžela jen vysává krev. Ve dne jsou to domácí výdaje hrazené penězi, které manžel vydělal za cenu vlastní krve, a v noci manžel ztrácí krev v podobě semene kvůli sexuálnímu požitku. Takto ho manželka vysává ve dne i v noci, ale on je přesto tak šílený, že se o ni velice pečlivě stará. Stejně tak i děti jsou jako tygři, šakali a lišky. Tygři, šakali a lišky unášejí jehňata i přes bdělou ovčákovu ochranu, a podobně děti okrádají otce i přesto, že na své peníze osobně dohlíží. Členové rodiny se tedy mohou nazývat “manželka a děti”, ale ve skutečnosti jsou to lupiči.

5.14.4

Verš

yathā hy anuvatsaraṁ kṛṣyamāṇam apy adagdha-bījaṁ kṣetraṁ punar evāvapana-kāle gulma-tṛṇa-vīrudbhir gahvaram iva bhavaty evam eva gṛhāśramaḥ karma-kṣetraṁ yasmin na hi karmāṇy utsīdanti yad ayaṁ kāma-karaṇḍa eṣa āvasathaḥ.

Synonyma

yathā — stejně jako; hi — jistě; anuvatsaram — každý rok; kṛṣyamāṇam — zorané; api — ačkoliv; adagdha-bījam — v němž semena nejsou spálena; kṣetram — pole; punaḥ — znovu; eva — jistě; āvapana-kāle — v době setí; gulma — keři; tṛṇa — trávou; vīrudbhiḥ — popínavými rostlinami; gahvaram iva — jako loubí; bhavati — stává se; evam — takto; eva — jistě; gṛha-āśramaḥ — rodinný život; karma-kṣetram — pole činností; yasmin — v němž; na — ne; hi — jistě; karmāṇi utsīdanti — plodonosné činnosti zmizí; yat — proto; ayam — toto; kāma-karaṇḍaḥ — skladiště tužeb po plodech; eṣaḥ — toto; āvasathaḥ — sídlo.

Překlad

Každý rok oráč zoře své obilné pole a zničí všechen plevel. Semena tam však zůstanou, a jelikož nejsou zcela spálena, vzejdou znovu se zasetým obilím. Dokonce i poté, co byl plevel podrytý, roste velmi hustě. Podobně je gṛhastha-āśram (rodinný život) polem plodonosných činností. Dokud není touha užívat si rodinného života dokonale spálena, znovu a znovu vyrůstá. Nádoba si zachovává vůni kafru i poté, co z ní byl kafr odstraněn. Dokud nejsou zničena semena tužeb, nejsou zničeny ani plodonosné činnosti.

Význam

Dokud člověk plně nepřeorientuje své touhy na službu Nejvyšší Osobnosti Božství, touha po rodinném životě v něm zůstane dokonce i poté, co přijme sannyās. Někdy se stává, že oddaný v naší Mezinárodní společnosti pro vědomí Kṛṣṇy ze sentimentu přijme sannyās, ale jelikož jeho touhy nejsou zcela spáleny, vrátí se znovu k rodinnému životu, nehledě na nebezpečí, že ztratí svou prestiž a zostudí své dobré jméno. Tyto silné touhy lze zcela spálit, když se člověk plně zaměstná oddanou službou Pánu.

5.14.5

Verš

tatra gato daṁśa-maśaka-samāpasadair manujaiḥ śalabha-śakunta-taskara-mūṣakādibhir uparudhyamāna-bahiḥ-prāṇaḥ kvacit parivartamāno ’sminn adhvany avidyā-kāma-karmabhir uparakta-manasānupapannārthaṁ nara-lokaṁ gandharva-nagaram upapannam iti mithyā-dṛṣṭir anupaśyati.

Synonyma

tatra — k tomu rodinnému životu; gataḥ — došel; daṁśa — ovádi; maśaka — komáři; sama — stejní jako; apasadaiḥ — kteří jsou nízké třídy; manu-jaiḥ — lidmi; śalabha — kobylky; śakunta — velký dravý pták; taskara — zloději; mūṣaka-ādibhiḥ — krysami a podobně; uparudhyamāna — zneklidňovaný; bahiḥ-prāṇaḥ — vnější životní vzduch v podobě bohatství a tak dále; kvacit — někdy; parivartamānaḥ — putuje; asmin — po této; adhvani — cestě hmotné existence; avidyā-kāma — nevědomostí a chtíčem; karmabhiḥ — a plodonosnými činnostmi; uparakta-manasā — jelikož je mysl ovlivňována; anupapanna-artham — v němž nejsou vytoužené výsledky nikdy dosaženy; nara-lokam — tento hmotný svět; gandharva-nagaram — iluzorní město; upapannam — existuje; iti — přijímá ho jako; mithyā-dṛṣṭiḥ — ten, jehož pohled je mylný; anupaśyati — sleduje.

Překlad

Podmíněnou duši, která žije životem hospodáře a lpí na hmotném bohatství a vlastnictví, někdy obtěžují ovádi a komáři a jindy jí znepříjemňují život kobylky, draví ptáci a krysy. Ona však přesto i nadále kráčí cestou hmotné existence. Kvůli nevědomosti propadá chtíči a zaměstnává se plodonosným jednáním. S myslí pohrouženou v těchto činnostech vidí hmotný svět jako trvalý, přestože je dočasný jako přelud; jako dům na nebi.

Význam

Narottama dāsa Ṭhākura zpívá píseň:

ahaṅkāre matta hañā,

nitāi-pada pāsariyā,
asatyere satya kari māni

Ten, kdo zapomněl na lotosové nohy Pána Nityānandy a je pyšný na základě svého hmotného vlastnictví — bohatství a majestátu — považuje iluzorní, dočasný hmotný svět za skutečnost. To je hmotná nemoc. Živá bytost je věčná a blažená, ale kvůli své nevědomosti považuje hmotný svět za skutečný, bez ohledu na jeho strastiplné podmínky.

5.14.6

Verš

tatra ca kvacid ātapodaka-nibhān viṣayān upadhāvati pāna-bhojana-vyavāyādi-vyasana-lolupaḥ.

Synonyma

tatra — tam (na tomto iluzorním místě); ca — také; kvacit — někdy; ātapa-udaka-nibhān — jako voda ve fata morgáně na poušti; viṣayān — předměty smyslového požitku; upadhāvati — žene se za; pāna — k pití; bhojana — k jídlu; vyavāya — k sexu; ādi — a tak dále; vyasana — s návykem; lolupaḥ — zvrhlík.

Překlad

Podmíněná duše v tomto domě na nebi (gandharva-pura) někdy pije, jí a holduje sexu. Jelikož je přehnaně připoutaná, honí se za smyslovými předměty stejně, jako se jelen žene za fata morgánou na poušti.

Význam

Existují dva světy — duchovní a hmotný. Hmotný svět je iluzorní jako fata morgána na poušti. Zvířata na poušti si myslí, že vidí vodu, ale ve skutečnosti tam žádná není. Stejně tak lidé, kteří jsou jako zvířata, se snaží nalézt mír v poušti hmotného života. V různých śāstrách je opakovaně řečeno, že v tomto hmotném světě žádná radost neexistuje. Dokonce i když přistoupíme na to, že budeme žít bez radosti, ani to nám nebude dovoleno. V Bhagavad-gītě Pán Kṛṣṇa říká, že hmotný svět je nejen plný utrpení (duḥkhālayam), ale také dočasný (aśāśvatam). I kdybychom zde chtěli žít uprostřed všeho utrpení, hmotná příroda nám to nedovolí. Donutí nás vyměnit těla a vstoupit do jiné atmosféry plné bídných podmínek.

5.14.7

Verš

kvacic cāśeṣa-doṣa-niṣadanaṁ purīṣa-viśeṣaṁ tad-varṇa-guṇa-nirmita-matiḥ suvarṇam upāditsaty agni-kāma-kātara ivolmuka-piśācam.

Synonyma

kvacit — někdy; ca — také; aśeṣa — neomezených; doṣa — chyb; niṣadanam — zdroj; purīṣa — výkalů; viśeṣam — určitý druh; tat-varṇa-guṇa — jehož barva je stejná jako barva kvality vášně (načervenalá); nirmita-matiḥ — jehož mysl je v tom pohroužená; suvarṇam — zlato; upāditsati — chce získat; agni-kāma — touhou po ohni; kātaraḥ — jenž je soužený; iva — jako; ulmuka-piśācam — fosforeskující světlo známé jako bludička, která je někdy mylně považovaná za ducha.

Překlad

Živá bytost má někdy zájem o žluté výkaly známé jako zlato a žene se za nimi. Toto zlato je zdrojem hmotného bohatství a závisti a díky němu si lze dopřát nedovoleného sexu, hazardování, jedení masa a požívání omamných látek. Ti, jejichž mysl je zcela pod vlivem kvality vášně, jsou přitahováni barvou zlata, stejně jako člověk trpící zimou v lese běží za fosforeskujícím světlem v bažinách, které považuje za oheň.

Význam

Parīkṣit Mahārāja řekl Kali-yuze, aby okamžitě opustila jeho království a usadila se na čtyřech místech: v nevěstincích, prodejnách alkoholu, na jatkách a v hernách. Kali-yuga ho však požádala, aby jí přidělil jedno místo, které všechna čtyři zahrnuje, a Parīkṣit Mahārāja jí dal to místo, kde se přechovává zlato. Ve zlatě jsou zahrnuty čtyři principy hříchu, a podle zásad duchovního života je proto třeba se mu co nejvíce vyhýbat. Kde je zlato, tam bude jistě nedovolený sex, jedení masa, hazardování a požívání omamných látek. Lidé na Západě mají hodně zlata, a proto jsou obětí těchto čtyř hříchů. Žlutá barva zlata je třpytivá a materialistu velice přitahuje, ale ve skutečnosti je zlato pouze druhem výkalů. Člověk s nemocnými játry má obvykle žlutou stolici. Barva těchto výkalů přitahuje materialistu stejně, jako bludička přitahuje toho, kdo potřebuje teplo.

5.14.8

Verš

atha kadācin nivāsa-pānīya-draviṇādy-anekātmopajīvanābhiniveśa etasyāṁ saṁsārāṭavyām itas tataḥ paridhāvati.

Synonyma

atha — takto; kadācit — někdy; nivāsa — sídlo; pānīya — voda; draviṇa — bohatství; ādi — a tak dále; aneka — v různých věcech; ātma-upajīvana — které jsou považovány za nezbytné pro udržování těla a duše pohromadě; abhiniveśaḥ — osoba plně pohroužená; etasyām — v tomto; saṁsāra-aṭavyām — hmotném světě, který je jako velký les; itaḥ tataḥ — sem a tam; paridhāvati — pobíhá.

Překlad

Někdy je podmíněná duše zaměstnána hledáním sídla, zdroje vody a bohatství pro obživu svého těla. Zabraná do získávání různých nezbytností zapomíná na všechno a neustále pobíhá sem a tam po lese hmotné existence.

Význam

Jak bylo uvedeno na začátku, chudý člen obchodnické třídy jde do lesa získat nějaké laciné zboží, aby ho přinesl do města a se ziskem prodal. Je tak pohroužený v myšlenkách na udržování těla a duše pohromadě, že zapomíná na svůj původní vztah s Kṛṣṇou a vyhledává pouze tělesné pohodlí. Hmotné činnosti jsou tedy jediným zaměstnáním podmíněné duše. Jelikož materialista nezná cíl života, neustále putuje po hmotném světě a usiluje o základní životní potřeby. I když získá dostatek prostředků, následkem své nevědomosti ohledně cíle života si vytváří umělé potřeby a čím dál více se zaplétá. Tvoří mentální situaci, kdy potřebuje stále větší pohodlí. Materialista nezná tajemství chodu přírody. Jak potvrzuje Bhagavad-gītā (3.27):

prakṛteḥ kriyamāṇāni
guṇaiḥ karmāṇi sarvaśaḥ
ahaṅkāra-vimūḍhātmā
kartāham iti manyate

“Duše zmatená falešným egem se považuje za konatele činností, které jsou ve skutečnosti konány třemi kvalitami hmotné přírody.” Kvůli chtivé touze vytváří živá bytost určitou mentální situaci, v níž si chce užívat tohoto hmotného světa. Takto se zaplétá a vstupuje do různých těl, ve kterých potom trpí.

5.14.9

Verš

kvacic ca vātyaupamyayā pramadayāroham āropitas tat-kāla-rajasā rajanī-bhūta ivāsādhu-maryādo rajas-valākṣo ’pi dig-devatā atirajas-vala-matir na vijānāti.

Synonyma

kvacit — někdy; ca — také; vātyā aupamyayā — přirovnanou k hurikánu; pramadayā — krásnou ženou; āroham āropitaḥ — zdvižený na klín za účelem sexuálního požitku; tat-kāla-rajasā — momentální vášní v podobě chtivých tužeb; rajanī-bhūtaḥ — temnota noci; iva — jako; asādhu-maryādaḥ — kdo nemá náležitou úctu k vyšším svědkům; rajaḥ-vala-akṣaḥ — oslepený silnými chtivými touhami; api — jistě; dik-devatāḥ — polobozi, kteří ovládají různé strany (například Slunce a Měsíc); atirajaḥ-vala-matiḥ — jehož mysl je přemožena chtíčem; na vijānāti — neví (že svědci všude kolem si všímají jeho nestydatého pohlavního aktu).

Překlad

Někdy podmíněná duše, jakoby oslepená prachem hurikánu, vidí krásu opačného pohlaví, jež se nazývá pramadā. Takto zmatená je vyzdvižena na klín ženy a její zdravé smysly jsou přemoženy silou vášně. Téměř oslepne chtivou touhou a poruší pravidla týkající se pohlavního života. Neví, že svědky této neposlušnosti jsou různí polobozi, a za hluboké noci si užívá nedovoleného sexu, aniž by viděla budoucí trest, který ji očekává.

Význam

V Bhagavad-gītě (7.11) je řečeno: dharmāviruddho bhūteṣu kāmo 'smi bharatarṣabha. Sex je dovolený pouze pro plození dětí, nikoliv pro požitek. Člověk může mít sex, aby zplodil dobrého potomka pro blaho rodiny, společnosti a světa; jinak je sex proti pravidlům a usměrněním náboženského života. Materialista nevěří, že vše v přírodě je řízeno, a neví, že když někdo dělá něco špatného, různí polobozi jsou tomu svědky. Člověk si užívá nedovoleného sexu a kvůli své slepé chtivé touze si myslí, že ho nikdo nevidí, ale tento nedovolený sex po celou dobu sledují zástupci Nejvyšší Osobnosti Božství. Proto je mnoha způsoby trestán. Dnes v Kali-yuze pochází z nedovoleného sexu mnoho těhotenství, která někdy končí potraty. Těmto hříšným činnostem přihlížejí zástupci Nejvyšší Osobnosti Božství, a muž i žena, kteří takovou situaci vytvářejí, budou potrestáni přísnými zákony hmotné přírody (daivī hy eṣā guṇamayī mama māyā duratyayā). Nedovolený sex se nikdy nepromíjí a ti, kdo mu holdují, jsou trestáni život za životem. Bhagavad-gītā (16.20) potvrzuje:

āsurīṁ yonim āpannā
mūḍhā janmani janmani
mām aprāpyaiva kaunteya
tato yānty adhamāṁ gatim

“Ó synu Kuntī, život za životem se tyto osoby rodí v démonských životních druzích a nikdy ke Mně nemohou dospět. Postupně klesají do té nejodpornější formy existence.”

Nejvyšší Osobnost Božství nikomu nedovolí jednat proti přísným zákonům hmotné přírody, a proto je nedovolený sex trestán život za životem. Nedovolený sex vytváří těhotenství, a tato nechtěná těhotenství vedou k potratům. Ti, kdo se na tom podílejí, se do těchto hříchů zaplétají natolik, že budou tímtéž potrestáni v příštím životě. I oni v příštím životě vstoupí do lůna matky a budou zabiti stejným způsobem. Všem těmto věcem se můžeme vyhnout tím, že zůstaneme na transcendentální úrovni vědomí Kṛṣṇy. Tak nebudeme páchat hříšné činnosti. Nedovolený sex je vlivem chtivé touhy nejrozšířenější hřích. Ten, kdo se stýká s kvalitou vášně, se zaplétá do utrpení jeden život za druhým.

5.14.10

Verš

kvacit sakṛd avagata-viṣaya-vaitathyaḥ svayaṁ parābhidhyānena vibhraṁśita-smṛtis tayaiva marīci-toya-prāyāṁs tān evābhidhāvati.

Synonyma

kvacit — někdy; sakṛt — jednou; avagata-viṣaya-vaitathyaḥ — vědom si zbytečnosti hmotného smyslového požitku; svayam — sám; para-abhidhyānena — tělesným pojetím vlastního já; vibhraṁśita — zničená; smṛtiḥ — jeho paměť; tayā — tím; eva — jistě; marīci-toya — voda ve fata morgáně; prāyān — tomu podobné; tān — ty smyslové předměty; eva — jistě; abhidhāvati — běží za.

Překlad

Podmíněná duše si někdy sama uvědomuje zbytečnost smyslového požitku v hmotném světě a považuje ho za plný utrpení. Kvůli silnému tělesnému pojetí však ztrácí paměť a znovu a znovu se honí za hmotným požitkem, stejně jako zvíře běží za fata morgánou na poušti.

Význam

Tělesné pojetí je hlavní nemocí hmotného života. Když podmíněná duše opakovaně prožívá zklamání v hmotných činnostech, nějaký čas přemýšlí o zbytečnosti hmotného požitku, ale pak znovu usiluje o totéž. Díky společnosti oddaných může člověk nabýt přesvědčení o marnosti hmotného počínání, ale přestože si velice přeje vrátit se domů, zpátky k Bohu, nedokáže se svých činností vzdát. Za těchto okolností Nejvyšší Pán, který sídlí v srdci každého, soucitně odebere takovému oddanému všechno hmotné vlastnictví. Jak uvádí Śrīmad-Bhāgavatam (10.88.8): yasyāham anugṛhṇāmi hariṣye tad-dhanaṁ śanaiḥ. Pán Kṛṣṇa říká, že oddanému, který je přehnaně připoutaný k hmotnému vlastnictví, bere vše, a tím mu projevuje Svou mimořádnou přízeň. Když oddaný vše ztratí, cítí se bezmocný a zklamaný společností, přátelstvím a láskou. Cítí, že jeho rodina se o něho již nestará, a proto se zcela odevzdá lotosovým nohám Nejvyššího Pána. To je zvláštní přízeň, kterou Pán udílí oddanému, jenž se Mu kvůli silnému tělesnému pojetí nedokáže plně odevzdat. Caitanya-caritāmṛta (Madhya 22.39) vysvětluje: āmi — vijña, ei mūrkhe ’viṣaya' kene diba. Pán chápe oddaného, který se zdráhá zapojit do služby Jemu proto, že neví, zda by se neměl pokusit znovu obnovit svůj hmotný život. Po opakovaných pokusech a neúspěších se oddaný plně odevzdá Pánovým lotosovým nohám. Tehdy obdrží od Pána vedení a poté, co dosáhne štěstí, zapomene na všechny hmotné činnosti.

5.14.11

Verš

kvacid ulūka-jhillī-svanavad ati-paruṣa-rabhasāṭopaṁ pratyakṣaṁ parokṣaṁ vā ripu-rāja-kula-nirbhartsitenāti-vyathita-karṇa-mūla-hṛdayaḥ.

Synonyma

kvacit — někdy; ulūka — sovy; jhillī — a cvrčka; svana-vat — přesně jako nesnesitelné zvuky; ati-paruṣa — nesmírně bodavé; rabhasa — vytrvalostí; āṭopam — vzrušení; pratyakṣam — přímo; parokṣam — nepřímo; vā — nebo; ripu — nepřátel; rāja-kula — a vládních úředníků; nirbhartsitena — osočováním; ati-vyathita — velmi zarmoucené; karṇa-mūla-hṛdayaḥ — jehož uši a srdce.

Překlad

Někdy je podmíněná duše velmi zarmoucená spíláním nepřátel a vládních služebníků, kteří ji přímo či nepřímo osočují hrubými slovy. Její srdce a uši jsou tehdy nesmírně sklíčené. Takové zlořečení lze přirovnat k houkání sov a cvrkání cvrčků.

Význam

V tomto hmotném světě jsou různé druhy nepřátel. Vláda například spílá člověku za neplacení daní z příjmu. Taková kritika — přímá či nepřímá — zarmucuje a někdy se jí podmíněná duše snaží zabránit. Naneštěstí však nezmůže vůbec nic.

5.14.12

Verš

sa yadā dugdha-pūrva-sukṛtas tadā kāraskara-kākatuṇḍādy-apuṇya-druma-latā-viṣoda-pānavad ubhayārtha-śūnya-draviṇān jīvan-mṛtān svayaṁ jīvan-mriyamāṇa upadhāvati.

Synonyma

saḥ — ta podmíněná duše; yadā — když; dugdha — vyčerpala; pūrva — dřívější; sukṛtaḥ — zbožné činnosti; tadā — tehdy; kāraskara-kākatuṇḍa-ādi — jménem kāraskara, kākatuṇḍa atd.; apuṇya-druma-latā — bezbožné stromy a popínavé rostliny; viṣa-uda-pāna-vat — jako studny s otrávenou vodou; ubhaya-artha-śūnya — což nemůže přinést štěstí v tomto ani v příštím životě; draviṇān — ty, kdo vlastní bohatství; jīvat-mṛtān — kdo jsou mrtví, i když zdánlivě žijí; svayam — ona sama; jīvat — žije; mriyamāṇaḥ — mrtvá; upadhāvati — vyhledá za účelem hmotného zisku.

Překlad

Podmíněná duše získává díky svým zbožným činnostem v minulých životech hmotné prostředky v současném, ale když je vyčerpá, hledá útočiště v majetku a bohatství, které jí nepomohou ani v tomto životě, ani v příštím. Kvůli tomu jde za živoucí mrtvolou, jež takové věci vlastní. Tito lidé jsou přirovnáni k bezbožným stromům či rostlinám a otráveným studnám.

Význam

Majetku a bohatství získaného za minulé zbožné činnosti se nemá zneužívat ke smyslovému požitku. Užívat si jich pro uspokojení vlastních smyslů je jako vychutnávat ovoce jedovatého stromu. Takové činnosti podmíněné duši nijak nepomohou ani v tomto, ani v příštím životě. Když však člověk pod vedením řádného duchovního mistra zapojí své vlastnictví do služby Pánu, dosáhne v tomto i příštím životě štěstí. Jestliže tak nečiní, pak jí zakázané jablko, a tím ztrácí svůj ráj. Pán Śrī Kṛṣṇa proto radí, abychom naše vlastnictví dávali Jemu.

yat karoṣi yad aśnāsi
yaj juhoṣi dadāsi yat
yat tapasyasi kaunteya
tat kuruṣva mad-arpaṇam

“Vše co děláš, vše co jíš, vše co obětuješ a rozdáváš, jakož i veškerou askezi, kterou podstupuješ, dělej jako oběť Mně, ó synu Kuntī.” (Bg. 9.27) Jsme-li si vědomi Kṛṣṇy, můžeme hmotného majetku a bohatství získaného minulými zbožnými činnostmi plně využít v náš prospěch v tomto i příštím životě. Neměli bychom se snažit vlastnit víc než nezbytně potřebujeme. Dostaneme-li víc, měli bychom přebytek zapojit do služby Pánu. Pak budou podmíněná duše, svět a Kṛṣṇa šťastní, a to je cílem života.

5.14.13

Verš

ekadāsat-prasaṅgān nikṛta-matir vyudaka-srotaḥ-skhalanavad ubhayato ’pi duḥkhadaṁ pākhaṇḍam abhiyāti.

Synonyma

ekadā — někdy; asat-prasaṅgāt — vlivem společnosti neoddaných, kteří se staví proti védským zásadám a vymýšlejí různé cesty náboženství; nikṛta-matiḥ — jehož inteligence byla přivedena do odporného stavu, kdy popírá autoritu Nejvyšší Osobnosti Božství; vyudaka-srotaḥ — do řek s nedostatkem vody; skhalana-vat — jako skok; ubhayataḥ — z obou stran; api — ačkoliv; duḥkha-dam — působí utrpení; pākhaṇḍam — ateistickou cestu; abhiyāti — vyhledává.

Překlad

Podmíněná duše někdy pro zmírnění utrpení v lese hmotného světa přijímá laciná požehnání od ateistů. V jejich společnosti pak ztrácí veškerou inteligenci. Je to totéž jako skočit do mělké řeky — výsledkem je, že si člověk pouze rozbije hlavu. Neuleví si od horka a v obou směrech trpí. Svedená podmíněná duše také vyhledává takzvané sādhuy a svāmī, kteří káží proti zásadám Ved. Nezíská od nich žádný prospěch — ani v současnosti, ani v budoucnosti.

Význam

Vždy se najdou podvodníci, kteří si vymýšlejí vlastní způsoby duchovní realizace. S touhou po nějakém hmotném prospěchu vyhledává podmíněná duše tyto falešné sannyāsīny a yogīny, aby jí dali laciná požehnání, ale žádný prospěch od nich nezíská; ani duchovní, ani hmotný. V tomto věku žije mnoho podvodníků, kteří předvádějí různé kejklířství a kouzla. Dokonce vytvářejí i zlato, aby oslnili své stoupence, a ti je potom považují za Boha. Takové podvádění je v Kali-yuze velice rozšířené. Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura popisuje skutečného gurua takto:

saṁsāra-dāvānala-līḍha-loka-
trāṇāya kāruṇya-ghanāghanatvam
prāptasya kalyāṇa-guṇārṇavasya
vande guroḥ śrī-caraṇāravindam

Člověk má vyhledat gurua, který dokáže uhasit planoucí požár tohoto hmotného světa, boje o přežití. Lidé chtějí být podvedeni, a proto jdou za yogīny a svāmīmi, kteří předvádějí různé triky, ale žádné triky nemohou zmírnit utrpení hmotného života. Je-li schopnost vyrábět zlato měřítkem pro to, kdo je Bůh, proč potom nepřijmout Kṛṣṇu, vlastníka celého vesmíru, v němž se nacházejí nesčetné tuny zlata? Jak bylo uvedeno dříve, barva zlata se přirovnává k bludičce nebo žluté stolici. Člověk by se proto neměl nechat okouzlit guruy, kteří vytvářejí zlato, ale raději s upřímností vyhledat oddaného, jako je Jaḍa Bharata. Jaḍa Bharata poučil Rahūgaṇu Mahārāje tak dokonale, že se král zbavil tělesného pojetí. Nikdo nemůže dosáhnout štěstí přijetím falešného gurua. Gurua je třeba přijmout tak, jak doporučuje Śrīmad-Bhāgavatam (11.3.21): tasmād guruṁ prapadyeta jijñāsuḥ śreya uttamam — člověk má vyhledat pravého gurua, aby se ho dotazoval na nejvyšší prospěch v životě. Takový guru je popsán následovně: śābde pare ca niṣṇātam. Pravý guru nevytváří zlato a nežongluje se slovy. Je dobře obeznámený se závěry védského poznání (vedaiś ca sarvair aham eva vedyaḥ), prostý všeho hmotného znečištění a plně zaměstnaný ve službě Kṛṣṇovi. Podaří-li se člověku získat prach z lotosových nohou takového gurua, bude jeho život úspěšný. Jinak jeho plány selžou jak v tomto, tak v příštím životě.

5.14.14

Verš

yadā tu para-bādhayāndha ātmane nopanamati tadā hi pitṛ-putra-barhiṣmataḥ pitṛ-putrān vā sa khalu bhakṣayati.

Synonyma

yadā — když; tu — ale (naneštěstí); para-bādhayā — přestože vykořisťuje všechny ostatní; andhaḥ — slepý; ātmane — pro sebe; na upanamati — nepřipadne mu jeho podíl; tadā — tehdy; hi — jistě; pitṛ-putra — otce nebo synů; barhiṣmataḥ — nepatrné jako stéblo trávy; pitṛ-putrān — otec nebo synové; vā — nebo; saḥ — ona (podmíněná duše); khalu — vskutku; bhakṣayati — působí potíže.

Překlad

Když se podmíněná duše v tomto hmotném světě nedokáže zaopatřit, přestože vykořisťuje druhé, snaží se využít svého otce nebo syna a vezme mu jeho vlastnictví, i kdyby bylo zcela zanedbatelné. V případě, že od svého otce, syna či jiných příbuzných nemůže nic získat, nezdráhá se jim působit všemožné potíže.

Význam

Jednou jsme skutečně viděli zbídačelého muže, který ukradl ozdoby své dceři, jen aby se zaopatřil. Anglické přísloví říká, že v nouzi je vše dovoleno. Když podmíněná duše něco potřebuje, zapomíná na své příbuzenské vztahy a vykořisťuje vlastního otce nebo syna. Ze Śrīmad-Bhāgavatamu se také dozvídáme, že v tomto věku Kali se již přibližuje doba, kdy budou lidé pro pár drobných zabíjet své příbuzné. Bez vědomí Kṛṣṇy budou čím dál více upadat do pekelných podmínek, ve kterých se budou dopouštět odporných činů.

5.14.15

Verš

kvacid āsādya gṛhaṁ dāvavat priyārtha-vidhuram asukhodarkaṁ śokāgninā dahyamāno bhṛśaṁ nirvedam upagacchati.

Synonyma

kvacit — někdy; āsādya — zakouší; gṛham — domácí život; dāva-vat — přesně jako planoucí lesní požár; priya-artha-vidhuram — bez čehokoliv prospěšného; asukha-udarkam — jehož výsledkem je jen čím dál více neštěstí; śoka-agninā — ohněm nářku; dahyamānaḥ — spalovaný; bhṛśam — velké; nirvedam — zklamání; upagacchati — obdrží.

Překlad

Rodinný život v tomto světě je totéž co planoucí lesní požár. Není v něm ani trocha štěstí a člověk postupně čím dál více upadá do neštěstí. V životě hospodáře není nic příznivého, co by přinášelo trvalý prospěch. Takto zapletenou podmíněnou duši spaluje oheň nářku. Někdy se zatracuje, jak je nešťastná, a jindy prohlašuje, že trpí, protože v minulém životě nevykonala žádné zbožné činnosti.

Význam

Śrīla Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura zpívá ve své Gurv-aṣṭace:

saṁsāra-dāvānala-līḍha-loka-
trāṇāya kāruṇya-ghanāghanatvam

Život v tomto hmotném světě je jako planoucí lesní požár. Nikdo nejde do lesa požár založit, ale oheň se přesto vznítí. Každý chce být v hmotném světě šťastný, avšak utrpení hmotného života stále jen přibývá. Ten, kdo se ocitne v planoucím požáru hmotné existence, se někdy proklíná, ale kvůli svému tělesnému pojetí se nedokáže ze zapletení vyprostit, a proto trpí víc a víc.

5.14.16

Verš

kvacit kāla-viṣa-mita-rāja-kula-rakṣasāpahṛta-priyatama-dhanāsuḥ pramṛtaka iva vigata-jīva-lakṣaṇa āste.

Synonyma

kvacit — někdy; kāla-viṣa-mita — pokřivení časem; rāja-kula — členové vlády; rakṣasā — těmi, kteří jsou jako masožravé lidské bytosti; apahṛta — ukradený; priya-tama — nejdražší; dhana — v podobě majetku; asuḥ — jehož životní vzduch; pramṛtakaḥ — mrtvý; iva — jako; vigata-jīva-lakṣaṇaḥ — zbavený všech příznaků života; āste — zůstává.

Překlad

Členové vlády jsou vždy jako masožraví démoni zvaní Rākṣasové (lidojedi). Někdy se obrátí proti podmíněné duši a seberou jí všechno její nashromážděné bohatství. Podmíněná duše připravená o majetek, který si střádala celý život, ztrácí veškeré nadšení — vypadá, jako kdyby přišla o život.

Význam

Výraz rāja-kula-rakṣasā je velice významný. Śrīmad-Bhāgavatam byl sestaven zhruba před pěti tisíci lety, a přesto jsou členové vlády označováni jako Rākṣasové, masožraví démoni. Jsou-li proti někomu zaujatí, připraví ho o všechno bohatství, které si po dlouhou dobu pečlivě střádal. Nikdo nechce platit daně z příjmu — dokonce i sami členové vlády se jim snaží vyhnout — ale ve špatných časech jsou tyto daně vymáhány násilím a poplatníci jsou velice nešťastní.

5.14.17

Verš

kadācin manorathopagata-pitṛ-pitāmahādy asat sad iti svapna-nirvṛti-lakṣaṇam anubhavati.

Synonyma

kadācit — někdy; manoratha-upagata — získané mentální spekulací; pitṛ — otec; pitā-maha-ādi — nebo děd a další; asat — i když je dávno po smrti (a nikdo neví, že duše odešla); sat — otec nebo děd znovu přichází; iti — takto uvažuje; svapna-nirvṛti-lakṣaṇam — štěstí, jaké prožíváme ve snech; anubhavati — podmíněná duše cítí.

Překlad

Někdy si podmíněná duše představuje, že její otec nebo děd znovu přišel v podobě jejího syna nebo vnuka. Takto cítí štěstí, jaké někdy prožíváme ve snu, a libuje si v takových mentálních výmyslech.

Význam

Kvůli neznalosti skutečné existence Pána si podmíněná duše představuje mnoho věcí. Pod vlivem plodonosného jednání se setkává se svými příbuznými, otci, syny a dědy, stejně jako se shlukují stébla trávy v plynoucí řece. Za okamžik budou vlnami rozhozena a ztratí spolu veškeré spojení. V podmíněném životě je živá bytost dočasně ve styku s mnoha jinými podmíněnými dušemi. Spojují se jako rodinní členové a hmotná citová náklonnost je tak silná, že i poté, co otec či děd odejdou, si člověk libuje v myšlenkách, že se vracejí do rodiny v jiných podobách. Někdy se to může i stát, ale v každém případě je pravda, že podmíněná duše v takových výmyslech vyhledává potěšení.

5.14.18

Verš

kvacid gṛhāśrama-karma-codanāti-bhara-girim ārurukṣamāṇo loka-vyasana-karṣita-manāḥ kaṇṭaka-śarkarā-kṣetraṁ praviśann iva sīdati.

Synonyma

kvacit — někdy; gṛha-āśrama — v životě hospodáře; karma-codana — pravidel plodonosných činností; ati-bhara-girim — velkou horu; ārurukṣamāṇaḥ — chce vystoupit na; loka — hmotným; vyasana — k činnostem; karṣita-manāḥ — jehož mysl je přitahována; kaṇṭaka-śarkarā-kṣetram — pole plné trní a ostrých kamínků; praviśan — vstoupí na; iva — jako; sīdati — naříká.

Překlad

V životě hospodáře musí podmíněná duše vykonávat mnoho yajñí a plodonosných činností, zvláště vivāha-yajñu (svatební obřad pro syny a dcery) a obřad předání posvátné šňůry. To vše představuje povinnosti gṛhasthy, které jsou značně rozsáhlé a je namáhavé je vyplnit. Jsou přirovnány k velké hoře, kterou musí člověk zdolat, je-li poután k hmotným činnostem. Ten, kdo chce tyto obřady překonat, cítí bolest podobnou bodání trnů a kamínků zakoušenému při pokusu o zdolání hory. Takto podmíněná duše neomezeně strádá.

Význam

Existuje mnoho společenských činností pro udržení prestižního postavení ve společnosti. V různých zemích a společnostech jsou to různé festivaly a obřady. V Indii se od každého otce očekává, že ožení své syny a provdá své dcery; tím naplní svou zodpovědnost vůči rodině. Pořádání svateb je zvláště v této době velice obtížné. V současnosti nikdo nedokáže vykonat náležitý obřad či oběť a nikdo si také nemůže dovolit financovat svatby svých dětí. Hospodáři jsou proto velice nešťastní, když musí čelit těmto společenským povinnostem. Je to, jako kdyby je bodaly trny a zraňovaly kamínky. Hmotná připoutanost je však tak silná, že přes všechno utrpení se jí člověk nedokáže vzdát. Prahlāda Mahārāja proto doporučuje (Bhāg. 7.5.5):

hitvātma-pātaṁ gṛham andha-kūpaṁ
vanaṁ gato yad dharim āśrayeta

Takzvaně pohodlné rodinné postavení je přirovnáno k temné studně na poli. Když člověk spadne do temné studny zarostlé trávou, je ztracen, i když volá o pomoc ze všech sil. Vysoce pokročilí spiritualisté proto doporučují nepřijímat gṛhastha-āśram. Lepší je se připravovat v brahmacarya-āśramu na askezi, zůstat po celý život čistým brahmacārīnem, a vyhnout se tak bodavým trnům hmotného života v gṛhastha-āśramu. Gṛhastha musí přijímat pozvání od přátel a příbuzných a vykonávat různé obřady. Když takto jedná, je těmito věcmi okouzlený, přestože mu mohou chybět dostatečné fondy, aby s nimi pokračoval. Pro udržování životního stylu gṛhasthy musí člověk těžce pracovat, aby vydělal nějaké peníze; tak se zaplétá do hmotného života a trpí bodáním trnů.

5.14.19

Verš

kvacic ca duḥsahena kāyābhyantara-vahninā gṛhīta-sāraḥ sva-kuṭumbāya krudhyati.

Synonyma

kvacit ca — a někdy; duḥsahena — nesnesitelnému; kāya-abhyantara-vahninā — kvůli ohni hladu a žízně v těle; gṛhīta-sāraḥ — jemuž došla trpělivost; sva-kuṭumbāya — na členy své vlastní rodiny; krudhyati — rozhněvá se.

Překlad

Někdy je podmíněná duše tak sužována tělesným hladem a žízní, že jí dojde trpělivost a rozhněvá se na své vlastní milované syny, dcery a manželku. Je na ně zlá, a o to více trpí.

Význam

Śrīla Vidyāpati Ṭhākura zpívá:

tātala saikate,

vāri-bindu-sama,
suta-mita-ramaṇī-samāje

Štěstí rodinného života je přirovnáno ke kapce vody na poušti. Nikdo nemůže být v rodinném životě šťastný. Podle védské civilizace se člověk nesmí zříkat svých povinností vůči rodině, ale dnes každý ukončuje rodinný život rozvodem. Činí tak kvůli utrpení, které v něm zakouší. Někdy se pod vlivem tohoto utrpení zatvrdí vůči vlastním milujícím synům, dcerám a manželce. To je pouze část planoucího požáru lesa hmotné existence.

5.14.20

Verš

sa eva punar nidrājagara-gṛhīto ’ndhe tamasi magnaḥ śūnyāraṇya iva śete nānyat-kiñcana veda śava ivāpaviddhaḥ.

Synonyma

saḥ — ta podmíněná duše; eva — jistě; punaḥ — znovu; nidrā-ajagara — krajtou hlubokého spánku; gṛhītaḥ — pohlcená; andhe — v hluboké temnotě; tamasi — v nevědomosti; magnaḥ — pohroužená; śūnya-araṇye — v osamoceném lese; iva — jako; śete — leží; na — ne; anyat — jiného; kiñcana — cokoliv; veda — ví; śavaḥ — mrtvola; iva — jako; apaviddhaḥ — vyhozená.

Překlad

Śukadeva Gosvāmī hovořil dále k Mahārājovi Parīkṣitovi: Můj milý králi, spánek je jako krajta. Krajta spánku vždy pohltí ty, kdo putují lesem hmotného života. Uštknuti touto krajtou zůstávají trvale v temnotě nevědomosti; jsou jako mrtvoly vyhozené do vzdáleného lesa. Podmíněné duše proto nechápou, co se v životě děje.

Význam

Hmotný život znamená být plně zabrán do jedení, spaní, sexu a bránění se. Z těchto činností je zvláště spaní bráno velice vážně. Když živá bytost spí, zcela zapomíná na cíl života a na to, co má dělat. V zájmu duchovní realizace se musíme snažit spánku co nejvíce vyhýbat. Gosvāmī z Vṛndāvanu prakticky vůbec nespali. Trochu samozřejmě spali, protože tělo spánek potřebuje, ale byly to dvě hodiny, a někdy i méně. Neustále se věnovali duchovnímu rozvoji. Nidrāhāra-vihārakādi-vijitau. Měli bychom kráčet ve stopách Gosvāmīch a snažit se omezit spánek, jídlo, sex a obranu.

5.14.21

Verš

kadācid bhagna-māna-daṁṣṭro durjana-danda-śūkair alabdha-nidrā-kṣaṇo vyathita-hṛdayenānukṣīyamāṇa-vijñāno ’ndha-kūpe ’ndhavat patati.

Synonyma

kadācit — někdy; bhagna-māna-daṁṣṭraḥ — jehož zuby pýchy jsou vylomené; durjana-danda-śūkaiḥ — podlými činnostmi zlých lidí, kteří jsou přirovnáni k určitému druhu hada; alabdha-nidrā-kṣaṇaḥ — který nemůže spát; vyathita-hṛdayena — zneklidněnou myslí; anukṣīyamāṇa — postupně zmenšované; vijñānaḥ — jehož skutečné vědomí; andha-kūpe — do slepé, zapomenuté studny; andha-vat — jako iluze; patati — padá.

Překlad

V lese hmotného světa někdy podmíněnou duši koušou podlí nepřátelé, kteří jsou přirovnáni k hadům a jiným tvorům. Kvůli úskokům nepřítele podmíněná duše klesá ze svého renomovaného postavení. Jelikož je plná úzkosti, nemůže ani spát. Tak je čím dál nešťastnější a postupně ztrácí svou inteligenci a vědomí. V tom stavu téměř neustále připomíná slepce, který spadl do temné studny nevědomosti.

5.14.22

Verš

karhi sma cit kāma-madhu-lavān vicinvan yadā para-dāra-para-drav-yāṇy avarundhāno rājñā svāmibhir vā nihataḥ pataty apāre niraye.

Synonyma

karhi sma cit — někdy; kāma-madhu-lavān — malé kapky smyslového požitku, který je jako med; vicinvan — vyhledává; yadā — když; para-dāra — manželku někoho jiného nebo jinou ženu než svou vlastní; para-dravyāṇi — peníze a majetek někoho jiného; avarundhānaḥ — přijímá za své; rājñā — vládou; svāmibhiḥ vā — nebo manželem či příbuznými oné ženy; nihataḥ — krutě zbitý; patati — klesá; apāre — do neomezeně; niraye — pekelných životních podmínek (vládního vězení za zločiny, jako je znásilnění, únos nebo krádež cizího majetku).

Překlad

Podmíněnou duši někdy přitahuje trocha štěstí získaná ze smyslového požitku, a proto vyhledá nedovolený sex nebo ukradne cizí majetek. Tehdy může být zatčena vládou nebo potrestána manželem či ochráncem dotyčné ženy. Pro trochu hmotného uspokojení tak klesá do pekelných podmínek a je uvězněna za znásilnění, únos, krádež a podobně.

Význam

Hmotný život je takový, že kvůli nedovolenému sexu, hazardování, požívání omamných látek a jedení masa je živá bytost neustále v nebezpečné situaci. Maso a omamné látky dráždí smysly čím dál více a podmíněná duše se stává obětí žen. Aby mohla vydržovat ženy, potřebuje peníze, a aby získala peníze, žebrá, půjčuje si nebo krade. Dopouští se tedy odporných činností, za které musí trpět jak v tomto životě, tak v příštím. Ti, kdo mají sklon k duchovnímu životu či jsou na cestě duchovní realizace, proto musí nedovoleného sexu zanechat. Mnoho oddaných kvůli němu pokleslo. Stává se, že začnou krást peníze a někdy poklesnou dokonce i z vysoce ctěného stavu odříkání. Potom přijímají podřadné služby a stávají se žebráky, aby si vydělali na živobytí. V śāstrách je proto řečeno: yan maithunādi-gṛhamedhi-sukhaṁ hi tuccham — materialismus se zakládá na sexu, ať už dovoleném či nedovoleném. Sex je plný nebezpečí i pro ty, kdo žijí životem hospodáře. Ať už má člověk k sexu oprávnění nebo ne, vždy přicházejí velké potíže. Bahu-duḥkha-bhāk — pohlavnímu styku následují mnohá strádání. Utrpení živé bytosti v hmotném životě neustále přibývá. Lakomec nedokáže správně použít svůj majetek a materialista podobně zneužívá lidské životní podoby. Místo aby toto tělo použil k duchovnímu osvobození, používá ho ke smyslovému požitku. Proto je označen za lakomce.

5.14.23

Verš

atha ca tasmād ubhayathāpi hi karmāsminn ātmanaḥ saṁsārāvapanam udāharanti.

Synonyma

atha — nyní; ca — a; tasmāt — kvůli tomu; ubhayathā api — jak v tomto, tak v příštím životě; hi — nepochybně; karma — plodonosné činnosti; asmin — na této cestě smyslového požitku; ātmanaḥ — živé bytosti; saṁsāra — hmotného života; āvapanam — živná půda nebo zdroj; udāharanti — autority na Vedy říkají.

Překlad

Učenci a transcendentalisté proto odsuzují materialistickou cestu plodonosného jednání, neboť je původním zdrojem a živnou půdou hmotného utrpení v tomto i příštím životě.

Význam

Karmī neznají cenu života, a proto vytvářejí situace, kvůli kterým v tomto i v příštím životě trpí. Jsou bohužel velice připoutaní k hmotnému smyslovému požitku, a proto si neuvědomují utrpení hmotné existence ani v tomto, ani v příštím životě. Vedy proto lidem přikazují probudit se k duchovnímu vědomí a všechny své činnosti použít k dosažení přízně Nejvyšší Osobnosti Božství. Samotný Pán říká v Bhagavad-gītě (9.27):

yat karoṣi yad aśnāsi
yaj juhoṣi dadāsi yat
yat tapasyasi kaunteya
tat kuruṣva mad-arpaṇam

“Vše co děláš, vše co jíš, vše co obětuješ a rozdáváš, jakož i veškerou askezi, kterou podstupuješ, dělej jako oběť Mně, ó synu Kuntī.”

Výsledků všech činností je třeba použít nikoliv pro uspokojování smyslů, ale pro misi Nejvyšší Osobnosti Božství. Nejvyšší Pán dává v Bhagavad-gītě veškeré informace o cíli života a na jejím konci požaduje odevzdat se Mu. Lidem se tento požadavek obvykle nelíbí, ale ten, kdo po mnoho životů rozvíjí duchovní poznání, se nakonec odevzdá Pánovým lotosovým nohám (bahūnāṁ janmanām ante jñānavān māṁ prapadyate).

5.14.24

Verš

muktas tato yadi bandhād devadatta upācchinatti tasmād api viṣṇumitra ity anavasthitiḥ.

Synonyma

muktaḥ — osvobozený; tataḥ — z toho; yadi — jestliže; bandhāt — z vládního vězení nebo od bití ženina ochránce; deva-dattaḥ — muž jménem Devadatta; upācchinatti — bere mu peníze; tasmāt — tomu muži jménem Devadatta; api — opět; viṣṇu-mitraḥ — muž jménem Viṣṇumitra; iti — takto; anavasthitiḥ — bohatství nezůstává na jednom místě, ale putuje z ruky do ruky.

Překlad

Když podmíněná duše okradla nebo podvodem připravila jiného člověka o peníze, nějakým způsobem je drží ve svém vlastnictví a uniká trestu. Potom však přijde další člověk jménem Devadatta, který ji podvede a peníze jí vezme. Devadattovi je zase ukradne Viṣṇumitra. V každém případě peníze nezůstanou na jednom místě, ale putují z ruky do ruky. Z konečného hlediska si jich nikdo nemůže užívat a zůstávají majetkem Nejvyšší Osobnosti Božství.

Význam

Bohatství pochází od Lakṣmī, bohyně štěstí, a ta je majetkem Nārāyaṇa, Nejvyšší Osobnosti Božství. Bohyně štěstí nemůže setrvat nikde jinde než po boku Nārāyaṇa; další z jejích jmen je proto Cañcalā, “nestálá”. Bez společnosti svého manžela Nārāyaṇa nevydrží v klidu. Jednou se Lakṣmī zmocnil materialista Rāvaṇa — unesl Sītu, bohyni štěstí, která patřila Pánu Rāmovi. Výsledkem bylo, že celá Rāvaṇova rodina, veškeré jeho bohatství a celé království byly zničeny, bohyně štěstí Sītā byla vyrvána z jeho spárů a znovu se shledala s Pánem Rāmou. Všechno vlastnictví a bohatství tedy patří Kṛṣṇovi. Jak uvádí Bhagavad-gītā (5.29):

bhoktāraṁ yajña-tapasāṁ
sarva-loka-maheśvaram

“Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, je skutečným příjemcem veškerých obětí a askeze a svrchovaným vlastníkem všech planetárních soustav.”

Pošetilí materialisté střádají peníze a okrádají jiné zloděje, ale nedokáží si finance udržet. V každém případě budou vydány. Jeden člověk podvede druhého a ten zase někoho jiného — nejlepším způsobem, jak vlastnit Lakṣmī, je tedy udržovat ji po boku Nārāyaṇa. To je záměrem hnutí pro vědomí Kṛṣṇy. Uctíváme Lakṣmī (Rādhārāṇī) společně s Nārāyaṇem (Kṛṣṇou). Získáváme peníze z různých zdrojů, ale tyto peníze nepatří nikomu jinému než Rādě a Kṛṣṇovi (Lakṣmī-Nārāyaṇovi). Jsou-li používány ve službě Lakṣmī-Nārāyaṇovi, oddaný automaticky žije v bohatství. Chce-li si však někdo užívat Lakṣmī, jak to učinil Rāvaṇa, zákony přírody ho zničí a jakákoliv trocha majetku, kterou vlastní, mu bude odebrána. Smrt nakonec vezme vše, a smrt je představitelem Kṛṣṇy.

5.14.25

Verš

kvacic ca śīta-vātādy-anekādhidaivika-bhautikātmīyānāṁ daśānāṁ pratinivāraṇe ’kalpo duranta-cintayā viṣaṇṇa āste.

Synonyma

kvacit — někdy; ca — také; śīta-vāta-ādi — jako je chladný a silný vítr; aneka — různé; adhidaivika — vytvořené polobohy; bhautika — adhibhautika, vytvořené jinými živými bytostmi; ātmīyānām — adhyātmika, vytvořené tělem a myslí; daśānām — podmínek plných utrpení; pratinivāraṇe — v působení proti; akalpaḥ — neschopný; duranta — velice krutými; cintayā — bolestmi; viṣaṇṇaḥ — zasmušilý; āste — zůstává.

Překlad

Jelikož se podmíněná duše nedokáže bránit trojímu utrpení hmotné existence, je velice zasmušilá a její život je plný nářku. Toto trojí utrpení přichází buď jako mentální strádání způsobené polobohy (například v podobě mrazivého větru a nesnesitelného horka), nebo pochází od jiných živých bytostí či od vlastní mysli a těla.

Význam

Takzvaně šťastný materialista musí neustále podstupovat trojí životní utrpení, zvané adhidaivika, adhyātmika a adhibhautika. Proti nim nikdo nic nezmůže. Buď na člověka udeří všechny tři najednou, nebo je jedno nepřítomné a působí další. Proto je živá bytost plná úzkosti a obává se, že utrpení přijde z jedné či z druhé strany. Podmíněná duše je v každém případě sužována alespoň jedním z těchto tří druhů utrpení. Tomu se nemůže nikdo vyhnout.

5.14.26

Verš

kvacin mitho vyavaharan yat kiñcid dhanam anyebhyo vā kākiṇikā-mātram apy apaharan yat kiñcid vā vidveṣam eti vitta-śāṭhyāt.

Synonyma

kvacit — někdy; mithaḥ — navzájem; vyavaharan — obchodující; yat kiñcit — sebemenší množství; dhanam — peněz; anyebhyaḥ — od jiných; vā — nebo; kākiṇikā-mātram — velice malý obnos (dvacet mušliček kauri); api — jistě; apaharan — odebrání podvodem; yat kiñcit — sebemenší obnos; vā — nebo; vidveṣam eti — vytváří nepřátelství; vitta-śāṭhyāt — kvůli podvádění.

Překlad

Co se týče finančních transakcí, když jedna osoba podvede druhou o pár drobných, stanou se nepřáteli.

Význam

Tato situace se nazývá saṁsāra-dāvānala. Dokonce i při obyčejném obchodu mezi dvěma lidmi dochází soustavně k podvádění, protože podmíněná duše má čtyři nedostatky — podléhá iluzi, dopouští se omylů, její poznání je nedokonalé a má sklon podvádět. Dokud není živá bytost osvobozená od hmotného podmínění, tyto čtyři nedostatky ji vždy poznamenávají. Každý člověk má tedy sklon podvádět, který uplatňuje v obchodě či při finančních transakcích. Dva přátelé spolu například žijí v míru, ale jakmile mezi nimi dojde k obchodu, stanou se z nich kvůli jejich sklonu podvádět nepřátelé. Filozof obviňuje ekonoma, že je podvodník, ale když přijde do styku s penězi, ekonom ho může také obvinit z podvádění. Tak je tomu v hmotném životě vždy. Člověk může vyznávat vysokou filozofii, ale když potřebuje peníze, začne podvádět. Takzvaní vědci, filozofové a ekonomové tohoto hmotného světa jsou tak či onak jen obyčejní podvodníci. Vědci jsou podvodníci, protože ve jménu vědy předkládají mnohé nepravdy. Říkají, že poletí na Měsíc, ale ve skutečnosti jen obírají veřejnost o velké finanční obnosy na své experimenty. Nejsou schopni udělat nic užitečného. Dokud člověk nenalezne osobu, která je transcendentální čtyřem základním nedostatkům, neměl by od nikoho přijímat rady, aby se nestal obětí hmotného podmínění. Nejlepším postupem je přijmout radu a pokyny od Śrī Kṛṣṇy nebo Jeho pravého zástupce. Tak může být člověk šťastný v tomto i v příštím životě.

5.14.27

Verš

adhvany amuṣminn ima upasargās tathā sukha-duḥkha-rāga-dveṣa-bhayābhimāna-pramādonmāda-śoka-moha-lobha-mātsaryerṣyāva-māna-kṣut-pipāsādhi-vyādhi-janma-jarā-maraṇādayaḥ.

Synonyma

adhvani — na cestě hmotného života; amuṣmin — na té; ime — všechny tyto; upasargāḥ — věčné potíže; tathā — natolik také; sukha — takzvané štěstí; duḥkha — neštěstí; rāga — připoutanost; dveṣa — nenávist; bhaya — strach; abhimāna — falešná prestiž; pramāda — iluze; unmāda — šílenství; śoka — nářek; moha — zmatenost; lobha — chamtivost; mātsarya — závist; īrṣya — nepřátelství; avamāna — urážka; kṣut — hlad; pipāsā — žízeň; ādhi — soužení; vyādhi — nemoc; janma — zrození; jarā — stáří; maraṇa — smrt; ādayaḥ — a tak dále.

Překlad

V tomto materialistickém životě má živá bytost mnoho potíží, jak jsem se právě zmínil, a všechny jsou nepřekonatelné. Navíc má potíže pocházející z takzvaného štěstí, neštěstí, připoutanosti, nenávisti, strachu, falešné prestiže, iluze, šílenství, nářku, zmatenosti, chamtivosti, závisti, nepřátelství, urážky, hladu, žízně, soužení, nemoci, zrození, stáří a smrti. To vše dohromady působí materialistické živé bytosti pouze utrpení.

Význam

Podmíněná duše musí pro pouhé uspokojení smyslů v tomto světě přijmout všechny tyto podmínky. I když se lidé prohlašují za velké vědce, ekonomy, filozofy, politiky a sociology, ve skutečnosti nejsou nic jiného než darebáci. Proto jsou v Bhagavad-gītě (7.15) popsáni jako mūḍhové a narādhamové:

na māṁ duṣkṛtino mūḍhāḥ
prapadyante narādhamāḥ
māyayāpahṛta-jñānā
āsuraṁ bhāvam āśritāḥ

“Ti ničemové, kteří jsou zcela hloupí, kteří jsou nejnižší z lidí, jimž poznání vzala iluze a kteří přijímají ateistickou povahu démonů, se Mi neodevzdávají.”

Všichni tito materialisté jsou kvůli své pošetilosti označeni v Bhagavad-gītě jako narādhamové. Získali lidskou životní podobu, aby se osvobodili z hmotných pout, ale místo toho jsou čím dál více zmateni vlivem strastiplných hmotných podmínek. Proto jsou to narādhamové, nejnižší z lidí. Někdo se může ptát, zda vědci, filozofové, ekonomové a matematici jsou také narādhamové, a Nejvyšší Osobnost Božství odpovídá, že ano, neboť postrádají skutečné poznání. Jsou pouze pyšní na svou falešnou prestiž a postavení. Ve skutečnosti nevědí, jak dosáhnout úlevy od hmotného podmínění a obnovit svůj duchovní život, který je plný transcendentální blaženosti a poznání. Proto jen plýtvají časem a energií v honbě za takzvaným štěstím. To jsou kvalifikace démonů. V Bhagavad-gītě je řečeno, že má-li někdo všechny tyto démonské vlastnosti, stává se mūḍhou. Z toho důvodu závidí Nejvyšší Osobnosti Božství a život za životem se rodí v démonských rodinách; převtěluje se z jednoho démonského těla do druhého. Tak zapomíná na svůj vztah s Kṛṣṇou a zůstává narādhamou v odporných podmínkách život za životem.

5.14.28

Verš

kvāpi deva-māyayā striyā bhuja-latopagūḍhaḥ praskanna-viveka-vijñāno yad-vihāra-gṛhārambhākula-hṛdayas tad-āśrayāvasakta-suta-duhitṛ-kalatra-bhāṣitāvaloka-viceṣṭitāpahṛta-hṛdaya ātmānam ajitātmāpāre ’ndhe tamasi prahiṇoti.

Synonyma

kvāpi — někde; deva-māyayā — vlivem iluzorní energie; striyā — v podobě jeho dívky nebo manželky; bhuja-latā — krásnými pažemi, které jsou přirovnány ke křehkým popínavým rostlinám v lese; upagūḍhaḥ — pevně obejmutý; praskanna — ztracená; viveka — všechna inteligence; vijñānaḥ — vědecké poznání; yat-vihāra — pro požitek manželky; gṛha-ārambha — najít dům či byt; ākula-hṛdayaḥ — jehož srdce je uchvácené; tat — toho domu; āśraya-avasakta — kdo jsou pod ochranou; suta — synů; duhitṛ — dcer; kalatra — manželky; bhāṣita-avaloka — rozhovory a jejich krásnými pohledy; viceṣṭita — činnostmi; apahṛta-hṛdayaḥ — jehož vědomí je unesené; ātmānam — sebe; ajita — neovládnuté; ātmā — jehož vlastní já; apāre — do neomezené; andhe — slepé, neproniknutelné temnoty; tamasi — do pekelného života; prahiṇoti — vrhá.

Překlad

Někdy je podmíněná duše přitahována zosobněnou iluzí (svou manželkou či dívkou) a dychtí po ženském objetí. Tak ztrácí svou inteligenci, jakož i poznání životního cíle. Tehdy přestane usilovat o duchovní rozvoj, přehnaně přilne ke své manželce či dívce a snaží se jí opatřit vhodný byt. Pod ochranou onoho domova je pak i nadále velice zaměstnaná a uchvácená hovory, pohledy a činnostmi své manželky a dětí. Tímto způsobem přichází o své vědomí Kṛṣṇy a vrhá se do husté temnoty hmotné existence.

Význam

Když je podmíněná duše v objetí své milované manželky, zapomíná na vše o vědomí Kṛṣṇy. Čím více lpí na své ženě, tím více se zaplétá do rodinného života. Bengálský básník jménem Bankim Candra říká, že v očích milence je milenka vždy velice krásná, i když je ošklivá. Tato přitažlivost se nazývá deva-māyā. Vzájemná přitažlivost mezi mužem a ženou je pro oba příčinou otroctví. Muž i žena ve skutečnosti patří k parā prakṛti, vyšší energii Pána, ale oba jsou prakṛti (ženského rodu). Jelikož si však oba chtějí jeden druhého užívat, jsou někdy označováni jako puruṣa (mužského rodu). Ani jeden z nich není skutečný puruṣa, ale oba je lze takto povrchně označit. Jakmile se muž a žena vezmou, přilnou k domovu a rodinnému krbu, půdě, přátelství a penězům. Tímto způsobem jsou oba polapeni v hmotné existenci. Výraz bhuja-latā-upagūḍha—“objímaný krásnými pažemi, které jsou přirovnané k popínavým rostlinám” — vyjadřuje, jak je podmíněná duše spoutána v tomto hmotném světě. Produkty pohlavního života — synové a dcery — budou nepochybně následovat. Tak vypadá hmotná existence.

5.14.29

Verš

kadācid īśvarasya bhagavato viṣṇoś cakrāt paramāṇv-ādi-dvi-parārdhāpavarga-kālopalakṣaṇāt parivartitena vayasā raṁhasā harata ābrahma-tṛṇa-stambādīnāṁ bhūtānām animiṣato miṣatāṁ vitrasta-hṛdayas tam eveśvaraṁ kāla-cakra-nijāyudhaṁ sākṣād bhagavantaṁ yajña-puruṣam anādṛtya pākhaṇḍa-devatāḥ kaṅka-gṛdhra-baka-vaṭa-prāyā ārya-samaya-parihṛtāḥ sāṅketyenābhidhatte.

Synonyma

kadācit — někdy; īśvarasya — Nejvyššího Pána; bhagavataḥ — Nejvyšší Osobnosti Božství; viṣṇoḥ — Pána Viṣṇua; cakrāt — od disku; paramāṇu-ādi — počínaje časem nepatrných atomů; dvi-parārdha — délka života Brahmy; apavarga — konče; kāla — času; upalakṣaṇāt — s příznaky; parivartitena — otáčení; vayasā — chronologickým pořadím věků; raṁhasā — rychle; harataḥ — odebírá; ā-brahma — počínaje Pánem Brahmou; tṛṇa-stamba-ādīnām — až po malé trsy trávy; bhūtānām — všech živých bytostí; animiṣataḥ — bez mrknutí oka (neomylně); miṣatām — před očima živých bytostí (aniž by tomu mohly zabránit); vitrasta-hṛdayaḥ — s obavami v srdci; tam — o Něho; eva — jistě; īśvaram — Nejvyššího Pána; kāla-cakra-nija-āyudham — Jehož osobní zbraní je disk času; sākṣāt — přímo; bhagavantam — Nejvyšší Osobnost Božství; yajña-puruṣam — Jenž přijímá všechny druhy obětních obřadů; anādṛtya — aniž by se staral o; pākhaṇḍa-devatāḥ — smyšlené inkarnace Boha (polobozi či bozi, kteří jsou výtvorem člověka); kaṅka — káňata; gṛdhra — supi; baka — volavky; vaṭa-prāyāḥ — jako vrány; ārya-samaya-parihṛtāḥ — kteří jsou zavrženi autorizovanými védskými písmy, jež uznávají Árjové; sāṅketyena — na základě smyšlenky, nepodložené autoritou písem; abhidhatte — přijímá jako hodné uctívání.

Překlad

Osobní zbraň, kterou používá Pán Kṛṣṇa — Jeho disk — se nazývá hari-cakra, disk Pána Hariho. Touto cakrou je kolo času. Sahá od počátku atomů až po okamžik smrti Pána Brahmy a ovládá všechny činnosti. Neustále se otáčí a ukrajuje ze životů živých bytostí, počínaje Pánem Brahmou a konče nepatrným stéblem trávy. Tímto způsobem člověk prochází z kojeneckého věku do dětství, mládí a dospělosti, a tak se blíží ke konci svého života. Toto kolo času není možné zastavit. Je velice přesné, protože je osobní zbraní Nejvyšší Osobnosti Božství. Někdy chce podmíněná duše ve strachu z blížící se smrti uctívat někoho, kdo by ji mohl zachránit před bezprostředním nebezpečím. Přesto se však nestará o Nejvyššího Pána, Osobnost Božství, Jehož zbraní je nepřemožitelný časový faktor. Místo toho se podmíněná duše uchyluje k falešným bohům, o kterých se zmiňují neautorizovaná písma. Takoví bozi jsou jako káňata, supi, volavky a vrány. Védská písma se na ně neodvolávají. Bezprostřední smrt je jako útok lva a supi, káňata, vrány ani volavky nemohou člověka před takovým útokem zachránit. Přijetí útočiště u neautorizovaných, člověkem vytvořených bohů nemůže nikoho vyrvat ze spárů smrti.

Význam

Je řečeno: hariṁ vinā mṛtiṁ na taranti. Bez přízně Hariho, Nejvyšší Osobnosti Božství, se nikdo nemůže zachránit před krutými spáry smrti. Bhagavad-gītā uvádí: mām eva ye prapadyante māyām etāṁ taranti te — každý, kdo se plně odevzdá Kṛṣṇovi, může být z krutých spárů hmotné přírody vysvobozen. Podmíněná duše se však někdy chce odevzdat nějakému polobohu, falešnému bohu, pseudoinkarnaci nebo falešnému svāmīmu či yogīnovi. Všichni tito podvodníci tvrdí, že se řídí náboženskými zásadami, a začali být také v současném věku Kali velice populární. Existuje mnoho pāṣaṇḍīch, kteří se bez odkazů na śāstry vydávají za inkarnace, a hloupí lidé je následují. Kṛṣṇa, Nejvyšší Osobnost Božství, nám po Sobě zanechal Śrīmad-Bhāgavatam a Bhagavad-gītu. Darebáci se bez odkazů na tato autorizovaná písma obracejí na písma vytvořená člověkem a pokoušejí se s Pánem Kṛṣṇou soupeřit. To je největší potíž, se kterou se setkáváme při své snaze pozdvihnout úroveň duchovního vědomí v lidské společnosti. Toto hnutí pro vědomí Kṛṣṇy vynakládá veškeré úsilí na to, aby přivedlo lidi zpátky k vědomí Kṛṣṇy v jeho čisté podobě, ale podvodných pāṣaṇḍīch a ateistů je tolik, že jsme někdy uvedeni do rozpaků a uvažujeme, jak toto hnutí dále prosazovat. V žádném případě však nemůžeme přijmout neautorizované způsoby takzvaných inkarnací, bohů, podvodníků a šarlatánů, kteří jsou zde označeni za vrány, supy, káňata a volavky.

5.14.30

Verš

yadā pākhaṇḍibhir ātma-vañcitais tair uru vañcito brahma-kulaṁ samāvasaṁs teṣāṁ śīlam upanayanādi-śrauta-smārta-karmānuṣṭhā-nena bhagavato yajña-puruṣasyārādhanam eva tad arocayan śūdra-kulaṁ bhajate nigamācāre ’śuddhito yasya mithunī-bhāvaḥ kuṭumba-bharaṇaṁ yathā vānara-jāteḥ.

Synonyma

yadā — když; pākhaṇḍibhiḥ — působením pāṣaṇḍīch (ateistů); ātma-vañcitaiḥ — kteří jsou sami podvedení; taiḥ — jimi; uru — čím dál více; vañcitaḥ — podváděný; brahma-kulam — praví brāhmaṇové, kteří striktně následují védskou kulturu; samāvasan — usadí se mezi nimi, aby dělal duchovní pokrok; teṣām — jejich (brāhmaṇů, kteří se striktně řídí védskými zásadami); śīlam — dobrý charakter; upanayana-ādi — počínaje předáním posvátné šňůry neboli přípravou podmíněné duše k získání kvalifikace pravého brāhmaṇy; śrauta — podle védských zásad; smārta — podle autorizovaných písem odvozených z Ved; karma-anuṣṭhānena — vykonávání činností; bhagavataḥ — Nejvyššího Pána, Osobnosti Božství; yajña-puruṣasya — Jenž je uctíván védskými obřady; ārādhanam — proces Jeho uctívání; eva — jistě; tat arocayan — nenachází v něm potěšení, protože jeho vykonávání je velice obtížné pro lidi, kteří nemají svědomí; śūdra-kulam — společnost śūdrů; bhajate — obrací se ke; nigama-ācāre — chováním podle védských zásad; aśuddhitaḥ — jelikož není očištěný; yasya — jehož; mithunī-bhāvaḥ — sexuální požitek neboli materialistický způsob života; kuṭumba-bharaṇam — udržování rodiny; yathā — jako; vānara-jāteḥ — společnosti opic neboli opičích potomků.

Překlad

Falešní svāmī, yogīni a inkarnace, kteří nevěří v Nejvyšší Osobnost Božství, jsou známí jako pāṣaṇḍī. Sami jsou pokleslí a podvedení, protože neznají skutečnou cestu duchovního pokroku, a každý, kdo se na ně obrátí, bude nepochybně také podveden. Takto oklamaný člověk se někdy uchýlí ke skutečným stoupencům védských zásad (brāhmaṇům či těm, kdo mají vědomí Kṛṣṇy), kteří každého učí, jak uctívat Nejvyšší Osobnost Božství ve shodě s védskými obřady. Tito darebáci však takové zásady nedokáží dodržovat; proto znovu poklesnou a uchýlí se k śūdrům, kteří jsou velmi zběhlí v zabezpečování sexu. Sex hraje velkou roli mezi zvířaty, jako jsou opice, a takové lidi, které sex probouzí k životu, lze nazvat potomky opic.

Význam

Poté, co živá bytost dokončí evoluční proces od vodních živočichů na zvířecí úroveň, dospěje nakonec do lidské podoby. Během evoluce neustále působí tři kvality hmotné přírody. Ti, kdo přicházejí do lidské podoby skrze kvalitu dobra (sattva-guṇa), byli ve své poslední zvířecí inkarnaci kravami. Ti, kdo přicházejí skrze kvalitu vášně (rajo-guṇa), byli předtím lvy a ti, kdo přicházejí skrze kvalitu nevědomosti (tamo-guṇa), byli opicemi. Ty, kdo přišli přes opičí druhy, považují v tomto věku moderní antropologové, jako je Darwin, za potomky opic. Zde se dozvídáme, že lidé, kteří se zajímají pouze o sex, nejsou skutečně o nic lepší než opice. Opice jsou velmi zběhlé v sexuálním požitku, a lékaři také někdy vyjímají opicím pohlavní žlázy a umísťují je do lidského těla, aby si člověk mohl i ve stáří užívat sexu. Tak vypadá pokrok moderní civilizace. V Indii chytají mnoho opic a posílají je do Evropy, aby jejich pohlavní žlázy mohly nahradit žlázy starých lidí. Ti, kdo skutečně pocházejí z opic, chtějí prostřednictvím sexu rozšiřovat své aristokratické rodiny. Vedy popisují rovněž určité obřady, které jsou zvláště určeny ke zdokonalení pohlavního styku a dosažení vyšších planetárních soustav, kde mu holdují polobozi. I polobozi velice tíhnou k sexu, protože se jedná o základní princip hmotného požitku.

Ze všeho nejdříve je podmíněná duše podvedená takzvanými svāmīmi, yogīny a inkarnacemi, za nimiž přichází pro úlevu od hmotného utrpení. Když s nimi není spokojená, přichází k oddaným a čistým brāhmaṇům, kteří se jí snaží povznést ke konečnému osvobození z hmotných pout. Podmíněná duše, jež postrádá svědomí, však nedokáže striktně dodržovat zásady zakazující nedovolený sex, požívání omamných látek, hazardování a jedení masa. Proto poklesne a uchýlí se k lidem, jež jsou jako opice. V hnutí pro vědomí Kṛṣṇy tito opičí žáci, kteří nejsou schopni dodržovat striktní usměrňující zásady, někdy poklesnou a snaží se vytvářet společnosti založené na sexu. To je důkaz, že takoví lidé jsou potomky opic, jak potvrzuje Darwin. V tomto verši je proto jasně řečeno: yathā vānara-jāteḥ.

5.14.31

Verš

tatrāpi niravarodhaḥ svaireṇa viharann ati-kṛpaṇa-buddhir anyonya-mukha-nirīkṣaṇādinā grāmya-karmaṇaiva vismṛta-kālāvadhiḥ.

Synonyma

tatra api — v tom stavu (ve společnosti lidských bytostí pocházejících z opic); niravarodhaḥ — bez rozpaků; svaireṇa — nezávisle, bez ohledu na cíl života; viharan — užívá si jako opice; ati-kṛpaṇa-buddhiḥ — jehož inteligence je otupělá, protože nevyužívá náležitě toho, čím je obdařen; anyonya — jeden druhého; mukha-nirīkṣaṇa-ādinā — když vidí obličeje (když muž vidí krásnou tvář ženy a žena vidí silně stavěné mužovo tělo, vždy začnou jeden po druhém toužit); grāmya-karmaṇā — kvůli hmotným činnostem pro smyslový požitek; eva — pouze; vismṛta — zapomenutá; kāla-avadhiḥ — omezená délka života (po níž může následovat evoluce směrem dolů nebo nahoru).

Překlad

Takto se spolu potomci opic navzájem stýkají a obecně jsou známí jako śūdrové. Bez rozpaků žijí a jednají, jak se jim zachce, aniž by znali cíl života. Jsou okouzleni, už jen když navzájem vidí své obličeje, které jim připomínají smyslový požitek. Neustále se věnují hmotným činnostem, známým jako grāmya-karma, a těžce pracují pro hmotný prospěch. Tímto způsobem zcela zapomínají, že jednoho dne jejich krátké životy skončí a že poklesnou do evolučního cyklu.

Význam

Kvůli své opičí inteligenci jsou někdy materialisté nazýváni śūdrové neboli potomci opic. Nezajímají se, jak probíhá evoluční proces, a nechtějí ani znát, co se stane po skončení jejich krátkého lidského života. To je postoj śūdrů. Mise Śrī Caitanyi Mahāprabhua, toto hnutí pro vědomí Kṛṣṇy, se snaží povznést śūdry na úroveň brāhmaṇů, aby poznali skutečný cíl života. Materialisté jsou však bohužel příliš připoutaní ke smyslovému požitku, a proto nemají vážný zájem tomuto hnutí pomáhat; místo toho se ho někteří snaží potlačit. Zaměstnáním opic je totiž narušovat činnosti brāhmaṇů. Potomci opic zcela zapomínají, že musí zemřít, a jsou velice pyšní na vědecké poznání a pokrok hmotné civilizace. Slovo grāmya-karmaṇā označuje činnosti určené výhradně pro zlepšení tělesného pohodlí. V současné době je celá lidská společnost zaměstnána zlepšováním ekonomických podmínek a tělesného pohodlí. Lidé nemají zájem vědět, co se stane po smrti, a nevěří ani v převtělování duše. Vědeckým studiem evoluční teorie lze pochopit, že lidský život je rozcestím, z něhož je možné se vydat nahoru nebo dolů. Bhagavad-gītā (9.25) uvádí:

yānti deva-vratā devān
pitṝn yānti pitṛ-vratāḥ
bhūtāni yānti bhūtejyā
yānti mad-yājino 'pi mām

“Ti, kdo uctívají polobohy, se narodí mezi polobohy; ti, kdo uctívají předky, půjdou k předkům; ti, kdo uctívají duchy, se narodí mezi takovými bytostmi a ti, kdo uctívají Mě, budou žít se Mnou.”

V tomto životě se musíme připravit na dosažení lepšího postavení v příštím životě. Ti, kdo jsou v kvalitě vášně (rajo-guṇa), se obvykle chtějí dostat na nebeské planety. Někteří lidé jsou nevědomě degradováni do nižších zvířecích podob. Ti, kdo jsou v kvalitě dobra, se mohou zaměstnat oddanou službou a poté se vrátit domů, zpátky k Bohu (yānti mad-yājino 'pi mām). To je skutečný cíl lidského života. Toto hnutí pro vědomí Kṛṣṇy se snaží přivést inteligentní lidské bytosti na úroveň oddané služby. Člověk nemá ztrácet čas snahou o dosažení lepšího postavení v hmotné existenci; měl by usilovat pouze o návrat domů, zpátky k Bohu. Pak budou všechny jeho problémy vyřešeny. Śrīmad-Bhāgavatam (1.2.17) uvádí:

śṛṇvatāṁ sva-kathāḥ kṛṣṇaḥ
puṇya-śravaṇa-kīrtanaḥ
hṛdy antaḥ-stho hy abhadrāṇi
vidhunoti su-hṛt-satām

“Osobnost Božství Śrī Kṛṣṇa, který sídlí jako Paramātmā (Nadduše) v srdci každého a je dobrodincem pravdomluvných oddaných, zprošťuje srdce oddaného, dychtícího naslouchat Jeho poselství, touhy po hmotném požitku. Jsou-li Pánova poselství správně vyslechnuta a přednesena, jsou sama o sobě příznivá.”

Člověk musí dodržovat usměrňující zásady, jednat jako brāhmaṇa, zpívat Hare Kṛṣṇa mantru a číst Bhagavad-gītu a Śrīmad-Bhāgavatam. Tak se očistí od nižších hmotných kvalit (tamo-guṇy a rajo-guṇy) a zbaven z nich plynoucí chamtivosti může dosáhnout naprostého klidu mysli. Tímto způsobem bude způsobilý pochopit Nejvyššího Pána, Osobnost Božství, a svůj vztah k Němu, a dosáhnout tak nejvyšší dokonalosti (siddhiṁ paramāṁ gatāḥ).

5.14.32

Verš

kvacid drumavad aihikārtheṣu gṛheṣu raṁsyan yathā vānaraḥ suta-dāra-vatsalo vyavāya-kṣaṇaḥ.

Synonyma

kvacit — někdy; druma-vat — jako stromy (tak jako opice skáčou z jednoho stromu na druhý, podmíněná duše se převtěluje z jednoho těla do druhého); aihika-artheṣu — jen aby dosáhl lepšího světského pohodlí; gṛheṣu — v domech (nebo tělech); raṁsyan — nacházející potěšení (v jednom těle za druhým, buď v životě zvířat, lidí nebo polobohů); yathā — přesně jako; vānaraḥ — opice; suta-dāra-vatsalaḥ — milující své děti a manželku; vyavāya-kṣaṇaḥ — jenž tráví svůj volný čas sexuálním požitkem.

Překlad

Tak jako opice skáče z jednoho stromu na druhý, podmíněná duše skáče z jednoho těla do druhého. Opici nakonec chytí lovec a drží ji v zajetí, ze kterého se nedokáže vysvobodit. Stejně tak podmíněná duše, okouzlená prchavým sexuálním požitkem, ulpívá na různých druzích těl a je uvězněná v rodinném životě. Ten jí poskytuje festival chvilkové sexuální radosti, a proto je naprosto neschopná vymanit se ze spárů hmoty.

Význam

Śrīmad-Bhāgavatam (11.9.29) uvádí: viṣayaḥ khalu sarvataḥ syāt. Tělesné potřeby — jídlo, spánek, sex a obrana — jsou snadno dostupné v jakékoliv životní podobě. Zde je řečeno, že opice (vānara) si velmi libuje v sexu. Každý opičí samec si vydržuje alespoň dva tucty manželek a skáče z jednoho stromu na druhý, aby nějakou chytil. Jakmile ji chytí, má s ní okamžitě pohlavní styk. Zaměstnáním opičího samce je tedy skákat z jednoho stromu na druhý a užívat si sexu se svými manželkami. Podmíněná duše dělá totéž — převtěluje se z jednoho těla do druhého a holduje sexu. Tak zcela zapomíná, jak se osvobodit z hmotného zajetí. Někdy opici chytí lovec, který prodá její tělo lékařům, aby z něho mohli vyjmout žlázy ve prospěch jiné opice. K tomu všemu dochází ve jménu hospodářského rozvoje a vylepšeného pohlavního života.

5.14.33

Verš

evam adhvany avarundhāno mṛtyu-gaja-bhayāt tamasi giri-kandara-prāye.

Synonyma

evam — takto; adhvani — na cestě smyslového požitku; avarundhānaḥ — jelikož je uvězněn, zapomíná na skutečný smysl života; mṛtyu-gaja-bhayāt — ze strachu před slonem smrti; tamasi — do temnoty; giri-kandara-prāye — podobné temným jeskyním v horách.

Překlad

Když podmíněná duše v tomto hmotném světě zapomene na svůj vztah k Nejvyšší Osobnosti Božství a nezajímá se o vědomí Kṛṣṇy, věnuje se pouze různým druhům škodlivých a hříšných činností. Podléhá proto trojímu utrpení a ve strachu ze slona smrti upadá do temnoty horské jeskyně.

Význam

Každý se bojí smrti, a když na materialistu přijde nemoc a stáří, musí přijmout varování smrti nehledě na to, jak je silný. Poté, co podmíněná duše dostane toto varování, je velice zasmušilá. Její strach je přirovnán ke strachu prožívanému při vstoupení do temné horské jeskyně a smrt je přirovnána k velkému slonu.

5.14.34

Verš

kvacic chīta-vātādy-aneka-daivika-bhautikātmīyānāṁ duḥkhānāṁ pratinivāraṇe ’kalpo duranta-viṣaya-viṣaṇṇa āste.

Synonyma

kvacit — někdy; śīta-vāta-ādi — jako je krutá zima nebo vítr; aneka — mnohá; daivika — způsobená polobohy či silami, které jsou mimo naši kontrolu; bhautika — způsobená jinými živými bytostmi; ātmīyānām — způsobená podmíněným hmotným tělem a myslí; duḥkhānām — mnohá utrpení; pratinivāraṇe — působit proti; akalpaḥ — když není schopný; duranta — nepřekonatelná; viṣaya — ze spojení se smyslovým požitkem; viṣaṇṇaḥ — zasmušilá; āste — zůstává.

Překlad

Podmíněná duše trpí mnoha bídnými tělesnými podmínkami, jako je krutá zima a silný vítr. Trpí také kvůli činnostem jiných živých bytostí a přírodním pohromám. Když se proti tomu nemůže bránit a musí zůstat v ubohém postavení, je přirozeně velice zasmušilá, protože si chce užívat hmotných možností.

5.14.35

Verš

kvacin mitho vyavaharan yat kiñcid dhanam upayāti vitta-śāṭhyena.

Synonyma

kvacit — někdy nebo někde; mithaḥ vyavaharan — když spolu vedou obchodní jednání; yat — cokoliv; kiñcit — trochu; dhanam — hmotný prospěch nebo majetek; upayāti — získá; vitta-śāṭhyena — tím, že někoho podvodem připraví o majetek.

Překlad

Podmíněné duše někdy uzavírají finanční transakce, ale kvůli podvádění mezi nimi vznikne časem nepřátelství. I když se může jednat o nepatrný zisk, podmíněné duše přestávají být přáteli a stávají se z nich nepřátelé.

Význam

Śrīmad-Bhāgavatam (5.5.8) uvádí:

puṁsaḥ striyā mithunī-bhāvam etaṁ
tayor mitho hṛdaya-granthim āhuḥ
ato gṛha-kṣetra-sutāpta-vittair
janasya moho 'yam ahaṁ mameti

Podmíněná duše podobná opici je nejprve přitahována k sexu, a když dojde k pohlavnímu styku, ulpí na něm ještě více. Následně potřebuje jisté hmotné pohodlí — byt, dům, jídlo, přátele, majetek a tak dále. Aby tyto věci získala, musí podvádět druhé, a to vytváří nepřátelství i mezi těmi nejdůvěrnějšími přáteli. Někdy toto nepřátelství vzniká mezi podmíněnou duší a otcem či duchovním mistrem. Jestliže někdo není upevněný v dodržování usměrňujících zásad, může se stát, že se dopustí hanebných činů, i když je členem hnutí pro vědomí Kṛṣṇy. Proto svým žákům radíme, aby striktně dodržovali usměrňující zásady; jinak budou toto nejdůležitější hnutí pro pozdvižení lidstva brzdit rozkoly mezi jeho členy. Ti, kdo mají vážný zájem šířit hnutí pro vědomí Kṛṣṇy, to musí mít na paměti a striktně dodržovat usměrňující zásady, aby jejich mysl zůstala klidná.

5.14.36

Verš

kvacit kṣīṇa-dhanaḥ śayyāsanāśanādy-upabhoga-vihīno yāvad apratilabdha-manorathopagatādāne ’vasita-matis tatas tato ’vamānādīni janād abhilabhate.

Synonyma

kvacit — někdy; kṣīṇa-dhanaḥ — když nemá dostatek peněz; śayyā-āsana-aśana-ādi — podmínky pro spaní, sezení či jedení; upabhoga — hmotného požitku; vihīnaḥ — zbavený; yāvat — dokud; apratilabdha — nezíská; manoratha — svou touhou; upagata — obdržené; ādāne — zmocnit se nepoctivým způsobem; avasita-matiḥ — jehož mysl je odhodlaná; tataḥ — kvůli tomu; tataḥ — z toho; avamāna-ādīni — urážky a trest; janāt — od lidí; abhilabhate — dostává.

Překlad

Někdy podmíněná duše nemá peníze, a proto se jí nedostává uspokojivých podmínek — občas nemá dokonce ani místo k sezení a postrádá i další nezbytnosti. Upadá tedy do nouze a tehdy — když si nedokáže zajistit své potřeby čestnými prostředky — se rozhodne nečestně zmocnit cizího majetku. Když nemůže dostat to, co chce, sklízí od druhých jen urážky, a je z toho velice zasmušilá.

Význam

Říká se, že v nouzi je vše dovoleno. Když podmíněná duše potřebuje peníze na zaopatření základních životních potřeb, použije jakékoliv metody — žebrá, půjčuje si nebo krade. Místo aby získala věci, které potřebuje, je urážena a trestána. Nemá-li člověk vše dobře promyšlené a organizované, nedokáže hromadit bohatství nečestnými prostředky. I když se mu to podaří, nemůže se vyhnout trestu od vlády a potupě od lidí. Je mnoho příkladů významných lidí, kteří zpronevěřili peníze, byli dopadeni a vsazeni do vězení. Člověk se může vyhnout vězeňskému trestu, ale nevyhne se trestu Nejvyššího Pána, Osobnosti Božství, který jedná prostřednictvím hmotné přírody. To popisuje Bhagavad-gītā (7.14): daivī hy eṣā guṇamayī mama māyā duratyayā. Příroda je velice krutá. Nikomu nepromine. Když na ni lidé nedbají, páchají nejrůznější hříšné činnosti, a proto musí trpět.

5.14.37

Verš

evaṁ vitta-vyatiṣaṅga-vivṛddha-vairānubandho ’pi pūrva-vāsanayā mitha udvahaty athāpavahati.

Synonyma

evam — takto; vitta-vyatiṣaṅga — kvůli finančním transakcím; vivṛddha — zvětšené; vaira-anubandhaḥ — panuje mezi nimi nepřátelství; api — ačkoliv; pūrva-vāsanayā — když jejich minulé bezbožné činnosti nesou své ovoce; mithaḥ — navzájem; udvahati — spojí se prostřednictvím svatby synů a dcer; atha — poté; apavahati — zruší manželství a rozvedou se.

Překlad

I když jsou lidé nepřáteli, chtějí znovu a znovu naplňovat své touhy, a proto někdy uzavírají svatby. Tato manželství bohužel nemají dlouhého trvání a zúčastněné osoby se zase rozvedou nebo se rozdělí nějakým jiným způsobem.

Význam

Již bylo řečeno, že každá podmíněná duše má sklony podvádět, a to platí i v manželství. Všude v tomto hmotném světě je jedna podmíněná duše nepřátelská vůči druhé. Na nějaký čas mohou být lidé přáteli, ale nakonec se znovu znepřátelí a bojují o peníze. Někdy uzavřou svatbu a pak se rozvedou nebo se rozdělí nějakým jiným způsobem. Všeobecně vzato, jednota není nikdy trvalá. Kvůli sklonu podvádět zůstávají obě strany navzájem nepřátelské. Dokonce i ve vědomí Kṛṣṇy dochází k odloučení a vzniká nepřátelství vlivem převládajících hmotných sklonů.

5.14.38

Verš

etasmin saṁsārādhvani nānā-kleśopasarga-bādhita āpanna-vipanno yatra yas tam u ha vāvetaras tatra visṛjya jātaṁ jātam upādāya śocan muhyan bibhyad-vivadan krandan saṁhṛṣyan gāyan nahyamānaḥ sādhu-varjito naivāvartate ’dyāpi yata ārabdha eṣa nara-loka-sārtho yam adhvanaḥ pāram upadiśanti.

Synonyma

etasmin — na této; saṁsāra — strastiplných podmínek; adhvani — cestě; nānā — různými druhy; kleśa — utrpení; upasarga — problémy hmotné existence; bādhitaḥ — obtěžovaný; āpanna — někdy získává; vipannaḥ — někdy ztrácí; yatra — v čemž; yaḥ — kdo; tam — jeho; u ha vāva — nebo; itaraḥ — někdo jiný; tatra — poté; visṛjya — vzdá se; jātam jātam — nově narozené; upādāya — přijímá; śocan — naříká; muhyan — pod vlivem iluze; bibhyat — obává se; vivadan — někdy hlasitě volá; krandan — někdy pláče; saṁhṛṣyan — někdy je spokojený; gāyan — zpívá; nahyamānaḥ — spoutaný; sādhu-varjitaḥ — daleko od světců; na — ne; eva — jistě; āvartate — získává; adya api — dokonce až dosud; yataḥ — od koho; ārabdhaḥ — započaté; eṣaḥ — toto; nara-loka — hmotného světa; sa-arthaḥ — živé bytosti, které sledují svůj vlastní zájem; yam — koho (Nejvyšší Osobnost Božství); adhvanaḥ — cesty hmotné existence; pāram — druhý konec; upadiśanti — světci naznačují.

Překlad

Cesta tohoto hmotného světa je plná hmotného utrpení a podmíněná duše je znepokojována mnoha problémy. Někdy ztrácí a jindy získává. V každém případě je cesta plná nebezpečí. Někdy je podmíněná duše smrtí nebo jinými okolnostmi odloučena od svého otce; poté na něho zapomene a postupně přilne k druhým, například ke svým dětem. Takto je někdy pod vlivem iluze a bojí se. Někdy strachy hlasitě naříká. Někdy je spokojená s tím, jak udržuje svou rodinu, a někdy má radost a sladce si zpívá. Tímto způsobem se zaplétá a zapomíná, že je od nepaměti odloučena od Nejvyšší Osobnosti Božství. Tak putuje po nebezpečné cestě hmotné existence a není na ní vůbec šťastná. Seberealizované osoby jednoduše přijímají útočiště u Nejvyšší Osobnosti Božství, aby se z této nebezpečné hmotné existence vymanily. Nikdo se nedostane ze zajetí hmotné existence, aniž by přijal cestu oddanosti. Závěr je, že nikdo nemůže být v hmotném životě šťastný. Je třeba začít rozvíjet vědomí Kṛṣṇy.

Význam

Každý zdravý člověk po důkladném rozboru materialistického způsobu života pochopí, že v tomto světě neexistuje ani trocha štěstí. Jelikož se však podmíněná duše již od nepaměti nachází na této cestě nebezpečí, aniž by se stýkala se světci, pod vlivem iluze si chce tohoto hmotného světa užívat. Hmotná energie jí někdy dává příležitost pocítit takzvané štěstí, ale zároveň ji neustále trestá. Proto je řečeno: daṇḍya-jane rājā yena nadīte cubāya (Cc. Madhya 20.118). Materialistický život znamená ustavičné neštěstí, ale někdy přijímáme jako štěstí to, co zakoušíme v přestávkách mezi neštěstím. Odsouzený člověk je někdy střídavě potápěn pod vodu a vytahován. To vše je ve skutečnosti součástí trestu, ale když je provinilec nad vodou, cítí se lépe. Taková je situace podmíněné duše. Všechny śāstry proto doporučují sdružovat se s oddanými a světci.

’sādhu-saṅga', ’sādhu-saṅga'—sarva-śāstre kaya
lava-mātra sādhu-saṅge sarva-siddhi haya

(Cc. Madhya 22.54)

Pouhá chvilka ve společnosti oddaných může přinést podmíněné duši vysvobození z této strastiplné hmotné situace. Hnutí pro vědomí Kṛṣṇy se proto snaží dát každému příležitost stýkat se se svatými lidmi. Všichni členové této Společnosti pro vědomí Kṛṣṇy proto musí být sami dokonalými sādhuy, aby byli nadějí pro pokleslé podmíněné duše. To je nejlepší humanitární činnost.

5.14.39

Verš

yad idaṁ yogānuśāsanaṁ na vā etad avarundhate yan nyasta-daṇḍā munaya upaśama-śīlā uparatātmānaḥ samavagacchanti.

Synonyma

yat — které; idam — toto svrchované sídlo Nejvyšší Osobnosti Božství; yoga-anuśāsanam — jehož lze dosáhnout jedině praktikováním oddané služby; na — ne; vā — ani; etat — tuto cestu osvobození; avarundhate — získají; yat — proto; nyasta-daṇḍāḥ — ti, kdo zanechali nepřátelství vůči druhým; munayaḥ — světci; upaśama-śīlāḥ — kteří jsou nyní naprosto klidní; uparata-ātmānaḥ — kteří ovládají mysl a smysly; samavagacchanti — velice snadno získají.

Překlad

Světci, kteří jsou přáteli všech živých bytostí, mají klidné vědomí. Ovládají své smysly a mysl a snadno dosahují cesty osvobození, cesty zpátky k Bohu. Materialista se s nimi však nedokáže stýkat, jelikož nešťastně přilnul ke strastiplným hmotným podmínkám.

Význam

Velký světec Jaḍa Bharata popsal strastiplnou situaci i způsob, jak se z ní dostat. Jedinou cestou ven jsou styky s oddanými, a ty jsou velice snadné. Tuto příležitost dostávají i nešťastníci, ale vlivem svého nešťastného stavu se nedokáží čistým oddaným odevzdat, a proto neustále trpí. Hnutí pro vědomí Kṛṣṇy přesto naléhá, aby se každý vydal touto cestou tak, že přijme zpívání Hare Kṛṣṇa mahā-mantry. Kazatelé vědomí Kṛṣṇy chodí ode dveří ke dveřím, aby sdělili lidem, jak se mohou osvobodit od strastiplných podmínek hmotného života. Jak prohlásil Śrī Caitanya Mahāprabhu: guru-kṛṣṇa-prasāde pāya bhakti-latā-bīja — milostí Kṛṣṇy a gurua může živá bytost dostat semínko oddané služby. Je-li alespoň trochu inteligentní, může rozvíjet vědomí Kṛṣṇy a zbavit se hmotného utrpení.

5.14.40

Verš

yad api dig-ibha-jayino yajvino ye vai rājarṣayaḥ kiṁ tu paraṁ mṛdhe śayīrann asyām eva mameyam iti kṛta-vairānubandhāyāṁ visṛjya svayam upasaṁhṛtāḥ.

Synonyma

yat api — ačkoliv; dik-ibha-jayinaḥ — kteří jsou vítězní na všech stranách; yajvinaḥ — zkušení ve vykonávání velkých obětí; ye — kteří všichni; vai — vskutku; rāja-ṛṣayaḥ — velcí svatí králové; kim tu — ale; param — pouze tuto Zemi; mṛdhe — v bitvě; śayīran — položili; asyām — na této (Zemi); eva — vskutku; mama — moje; iyam — toto; iti — takto uvažující; kṛta — na které je stvořen; vaira-anu-bandhāyām — nepřátelství s druhými; visṛjya — vzdali se; svayam — svého života; upasaṁhṛtāḥ — zabiti.

Překlad

Žilo mnoho velkých králů, kteří byli zkušení ve vykonávání obětních obřadů a úspěšně dobývali jiná království, ale přestože měli takovou moc, nebyli schopni dosáhnout láskyplné služby Nejvyšší Osobnosti Božství. Důvodem bylo, že nedokázali překonat ani falešné vědomí “jsem toto tělo a toto je mé vlastnictví”. Proto jen vytvářeli nepřátelství se soupeřícími králi, bojovali s nimi a zemřeli, aniž by naplnili skutečné životní poslání.

Význam

Skutečným posláním života podmíněné duše je znovu ustanovit zapomenutý vztah s Nejvyšší Osobností Božství a zaměstnat se v oddané službě, aby po opuštění těla mohla obnovit vědomí Kṛṣṇy. Člověk se nemusí vzdávat své pozice brāhmaṇy, kṣatriyi, vaiśyi, śūdry a podobně. V jakémkoliv postavení může při vykonávání svých předepsaných povinností rozvíjet vědomí Kṛṣṇy tím, že se bude stýkat s oddanými — zástupci Kṛṣṇy, kteří učí této vědě. Velcí politici a vůdci v hmotném světě bohužel jen vytvářejí nepřátelství a nezajímají se o duchovní pokrok. Obyčejný člověk může mít z hmotného pokroku velikou radost, ale nakonec ho čeká prohra, protože se ztotožňuje s hmotným tělem a považuje vše, co je s ním spojené, za své vlastnictví. To je nevědomost. Ve skutečnosti mu nepatří nic, dokonce ani tělo. Dostává určité tělo na základě své karmy, a pokud ho nevyužívá k potěšení Nejvyšší Osobnosti Božství, jsou všechny jeho činnosti marné. Skutečný smysl života je popsán ve Śrīmad-Bhāgavatamu (1.2.13):

ataḥ pumbhir dvija-śreṣṭhā
varṇāśrama-vibhāgaśaḥ
svanuṣṭhitasya dharmasya
saṁsiddhir hari-toṣaṇam

Skutečně nezáleží na tom, jakou činnost člověk vykonává. Dokáže-li uspokojovat Nejvyššího Pána, jeho život je úspěšný.

5.14.41

Verš

karma-vallīm avalambya tata āpadaḥ kathañcin narakād vimuktaḥ punar apy evaṁ saṁsārādhvani vartamāno nara-loka-sārtham upayāti evam upari gato ’pi.

Synonyma

karma-vallīm — popínavá rostlina plodonosného jednání; avalambya — přijme útočiště u; tataḥ — z té; āpadaḥ — nebezpečné nebo strastiplné situace; kathañcit — nějakým způsobem; narakāt — z pekelných podmínek života; vimuktaḥ — vysvobozený; punaḥ api — znovu; evam — takto; saṁsāra-adhvani — na cestě hmotné existence; vartamānaḥ — existuje; nara-loka-sa-artham — pole sobeckých hmotných činností; upayāti — vstupuje; evam — takto; upari — nahoru (na vyšší planetární soustavy); gataḥ api — i když je povýšený.

Překlad

Když podmíněná duše přijme útočiště u popínavé rostliny plodonosného jednání, může svými zbožnými činnostmi dosáhnout vyšších planetárních soustav, a tak se vysvobodit z pekelných podmínek. Naneštěstí tam však nemůže zůstat — poté, co sklidí výsledky svých zbožných činností, se musí vrátit na nižší planetární soustavy. Takto neustále putuje nahoru a dolů.

Význam

V této souvislosti říká Śrī Caitanya Mahāprabhu:

brahmāṇḍa bhramite kona bhāgyavān jīva
guru-kṛṣṇa-prasāde pāya bhakti-latā-bīja

(Cc. Madhya 19.151)

I když živá bytost putuje mnoho miliónů let, od doby stvoření po dobu zničení, nemůže se vysvobodit z cesty hmotné existence, dokud nezíská útočiště u lotosových nohou čistého oddaného. Tak jako se opice drží větve banyánu a myslí si, že si užívá, podmíněná duše, která nezná skutečný účel svého života, se drží cesty plodonosných činností (karma-kāṇḍa). Někdy díky těmto činnostem vystoupí nebeské planety a jindy znovu sestoupí na Zemi. To popisuje Śrī Caitanya Mahāprabhu slovy brahmāṇḍa bhramite. Má-li však Kṛṣṇovou milostí někdo to štěstí, že dosáhne útočiště u gurua, dostane se mu milostí Kṛṣṇy také poučení o tom, jak vykonávat oddanou službu Nejvyššímu Pánu. Tak získá klíč, jak se vymanit z tohoto nekonečného strastiplného stoupání a klesání v hmotném světě. Védský pokyn proto zní, že člověk má vyhledat duchovního mistra. Vedy prohlašují: tad-vijñānārthaṁ sa gurum evābhigacchet (Muṇḍaka Upaniṣad 1.2.12). Podobně v Bhagavad-gītě (4.34) Nejvyšší Osobnost Božství radí:

tad viddhi praṇipātena
paripraśnena sevayā
upadekṣyanti te jñānaṁ
jñāninas tattva-darśinaḥ

“Snaž se poznat pravdu tím, že se obrátíš na duchovního mistra. Pokorně se ho dotazuj a zároveň mu služ. Seberealizované duše ti mohou předat poznání, neboť uzřely pravdu.” Śrīmad-Bhāgavatam (11.3.21) dává podobnou radu:

tasmād guruṁ prapadyeta
jijñāsuḥ śreya uttamam
śābde pare ca niṣṇātaṁ
brahmaṇy upaśamāśrayam

“Každý, kdo si opravdu přeje dosáhnout skutečného štěstí, musí vyhledat pravého duchovního mistra a přijmout u něho útočiště prostřednictvím zasvěcení. Kvalifikací jeho duchovního mistra je, že na základě úvahy musí mít zrealizované závěry písem a musí být schopen o nich přesvědčit ostatní. Takové velké osobnosti, které se odevzdaly Nejvyššímu Bohu a ponechaly stranou všechny hmotné ohledy, je třeba chápat jako pravé duchovní mistry.” Rovněž Viśvanātha Cakravartī, velký vaiṣṇava, radí: yasya prasādād bhagavat-prasādaḥ — “Milostí duchovního mistra člověk získá milost Kṛṣṇy.” To je stejná rada jako ta, kterou dal Śrī Caitanya Mahāprabhu (guru-kṛṣṇa-prasāde pāya bhakti-latā-bīja). To je podstatné. Živá bytost musí dospět k vědomí Kṛṣṇy, a proto musí přijmout útočiště u čistého oddaného. Tak se může vysvobodit ze zajetí hmoty.

5.14.42

Verš

tasyedam upagāyanti —
ārṣabhasyeha rājarṣer
manasāpi mahātmanaḥ
nānuvartmārhati nṛpo
makṣikeva garutmataḥ

Synonyma

tasya — Jaḍa Bharaty; idam — toto oslavování; upagāyanti — zpívají; ārṣabhasya — Ṛṣabhadevova syna; iha — zde; rāja-ṛṣeḥ — velkého svatého krále; manasā api — byť jen v mysli; mahā-ātmanaḥ — velké osobnosti Jaḍa Bharaty; na — ne; anuvartma arhati — schopný následovat cestu; nṛpaḥ — jakýkoliv král; makṣikā — moucha; iva — jako; garutmataḥ — Garuḍy, jenž nosí Nejvyšší Osobnost Božství.

Překlad

Poté, co Śukadeva Gosvāmī shrnul učení Jaḍa Bharaty, pravil: Můj milý králi Parīkṣite, cesta naznačená Jaḍa Bharatou je jako cesta Garuḍy, jenž je Pánovým přepravcem, a obyčejní králové jsou jako mouchy. Mouchy nedokáží následovat cestu Garuḍy, a žádný z velkých králů a vítězných vůdců dosud nedokázal byť jen v mysli následovat tuto cestu oddané služby.

Význam

Kṛṣṇa říká v Bhagavad-gītě (7.3):

manuṣyāṇāṁ sahasreṣu
kaścid yatati siddhaye
yatatām api siddhānāṁ
kaścin māṁ vetti tattvataḥ

“Z mnoha tisíců lidí možná jeden usiluje o dokonalost a z těch, kteří dokonalosti dosáhli, Mě sotva jeden zná v pravdě.” Cesta oddané služby je velice obtížná; i pro velké krále, kteří porazili mnoho nepřátel. I když byli tito králové vítězní na bojišti, nedokázali překonat tělesné pojetí. Existuje mnoho velkých vůdců, yogīnů, svāmīch a takzvaných inkarnací, kteří se neustále oddávají mentální spekulaci a prohlašují se za dokonalé osobnosti, ale nakonec jsou neúspěšní. Následovat cestu oddané služby je nepochybně obtížné, ale může to být snadné, chce-li jít uchazeč ve stopách mahājany. V tomto věku je zde cesta Śrī Caitanyi Mahāprabhua, který přišel, aby osvobodil všechny pokleslé duše. Tato cesta je tak snadná, že se po ní může vydat každý, když začne zpívat svaté jméno Pána.

harer nāma harer nāma
harer nāmaiva kevalam
kalau nāsty eva nāsty eva
nāsty eva gatir anyathā

Jsme velice spokojeni, že hnutí pro vědomí Kṛṣṇy tuto cestu zpřístupňuje, protože mnoho evropských a amerických chlapců a dívek bere tuto filozofii vážně a postupně spěje k dokonalosti.

5.14.43

Verš

yo dustyajān dāra-sutān
suhṛd rājyaṁ hṛdi-spṛśaḥ
jahau yuvaiva malavad
uttamaśloka-lālasaḥ

Synonyma

yaḥ — tento Jaḍa Bharata, který byl dříve Mahārājem Bharatou, synem Mahārāje Ṛṣabhadeva; dustyajān — čeho je těžké se vzdát; dāra-sutān — manželky a dětí, toho nejhonosnějšího rodinného života; suhṛt — přátel a příznivců; rājyam — království, které se rozpínalo po celém světě; hṛdi-spṛśaḥ — to, co se nachází v hloubi srdce; jahau — vzdal se; yuvā eva — už jako mladý muž; mala-vat — jako výkaly; uttama-śloka-lālasaḥ — který tak rád sloužil Nejvyššímu Pánu, Osobnosti Božství, Jenž je známý jako Uttamaśloka.

Překlad

Velký Mahārāja Bharata se v rozkvětu mládí vzdal všeho, protože nadevše rád sloužil Uttamaślokovi, Nejvyšší Osobnosti Božství. Vzdal se své krásné ženy, hodných dětí, velkých přátel a obrovské říše. Vzdát se těchto věcí je velice obtížné, ale Mahārāja Bharata byl na takové úrovni, že je opustil stejně, jako člověk opustí svůj trus poté, co se vykálí. Taková byla vznešenost Jeho Veličenstva.

Význam

Bůh se jmenuje Kṛṣṇa, protože je tak přitažlivý, že čistý oddaný se pro Něho dokáže vzdát všeho v tomto hmotném světě. Mahārāja Bharata byl ideální král, učitel a vládce lidstva. Vlastnil veškeré bohatství hmotného světa, ale Kṛṣṇa je tak přitažlivý, že Mahārāje Bharatu od všeho jeho hmotného vlastnictví odlákal k Sobě. Král přesto z nějakého důvodu našel zalíbení v malém jelínkovi, poklesl ze svého postavení a musel v příštím životě přijmout tělo jelena. Díky nesmírné Kṛṣṇově milosti na své postavení nezapomněl a uvědomoval si, jak poklesl. V dalším životě si proto jako Jaḍa Bharata dával velký pozor, aby nemrhal svou energií, a vydával se za hluchého a němého. Tak se mohl soustředit na svou oddanou službu. Od slavného krále Bharaty se musíme učit, jak být při rozvoji vědomí Kṛṣṇy opatrní. Malá nepozornost může naši oddanou službu načas zbrzdit. Žádná služba Nejvyšší Osobnosti Božství přesto není nikdy ztracena. Svalpam apy asya dharmasya trāyate mahato bhayāt (Bg. 2.40). I trocha upřímné oddané služby je trvalým kladem. Śrīmad-Bhāgavatam (1.5.17) uvádí:

tyaktvā sva-dharmaṁ caraṇāmbujaṁ harer
bhajann apakvo 'tha patet tato yadi
yatra kva vābhadram abhūd amuṣya kiṁ
ko vārtha āpto 'bhajatāṁ sva-dharmataḥ

Když je člověk jakýmkoliv způsobem přitahován ke Kṛṣṇovi, pak každá oddaná služba, kterou vykoná, je trvalým kladem. I když kvůli nezralosti nebo špatné společnosti poklesne, to, čeho dosáhl v oddané službě, se mu nikdy neztratí. Existuje pro to mnoho příkladů — Ajāmila, Mahārāja Bharata a mnozí další. Toto hnutí pro vědomí Kṛṣṇy dává každému příležitost zaměstnat se alespoň na nějaký čas oddanou službou. Každá trocha služby bude člověku podnětem k pokroku, a jeho život tak bude úspěšný.

V tomto verši je Pán označen jako Uttamaśloka. Uttama znamená “nejlepší” a śloka znamená “věhlas”. Pán Kṛṣṇa oplývá v plné míře šesti vznešenými vlastnostmi a sláva je jednou z nich. Aiśvaryasya samagrasya vīryasya yaśasaḥ śriyaḥ. Kṛṣṇova sláva stále roste. My šíříme Kṛṣṇův věhlas prosazováním tohoto hnutí pro vědomí Kṛṣṇy. Kṛṣṇova sláva se i dnes, pět tisíc let po bitvě na Kurukṣetře, šíří po celém světě. Každý významný člověk již jistě o Kṛṣṇovi slyšel; zvláště nyní, díky hnutí pro vědomí Kṛṣṇy. Dokonce i lidé, kteří nás nemají v oblibě a chtějí hnutí potlačit, také v nějaké souvislosti vyslovují Hare Kṛṣṇa. Říkají: “Tomu hnutí Hare Kṛṣṇa musíme učinit přítrž!” Tito hlupáci si neuvědomují skutečnou hodnotu tohoto hnutí, ale samotná jejich snaha ho kritizovat jim dává příležitost vyslovovat Hare Kṛṣṇa, a tím je úspěšná.

5.14.44

Verš

yo dustyajān kṣiti-suta-svajanārtha-dārān
prārthyāṁ śriyaṁ sura-varaiḥ sadayāvalokām
naicchan nṛpas tad-ucitaṁ mahatāṁ madhudviṭ-
sevānurakta-manasām abhavo ’pi phalguḥ

Synonyma

yaḥ — kdo; dustyajān — velmi obtížné se vzdát; kṣiti — Země; suta — děti; sva-jana-artha-dārān — příbuzní, bohatství a krásná manželka; prārthyām — žádoucí; śriyam — bohyně štěstí; sura-varaiḥ — nejlepšími z polobohů; sa-daya-avalokām — jehož milostivý pohled; na — ne; aicchat — přál si; nṛpaḥ — král; tat-ucitam — což se k němu zcela hodí; mahatām — velkých osobností (mahātmů); madhu-dviṭ — Pána Kṛṣṇy, který zabil démona Madhua; sevā-anurakta — přitahovaná láskyplnou službou; manasām — těch, jejichž mysl; abhavaḥ api — dokonce i osvobození; phalguḥ — zanedbatelné.

Překlad

Śukadeva Gosvāmī pokračoval: Můj milý králi, činnosti Bharaty Mahārāje jsou úžasné. Vzdal se všeho, čeho je pro druhé těžké se vzdát. Opustil své království, svou manželku a rodinu. Jeho bohatství bylo tak veliké, že mu ho záviděli i polobozi, ale přesto se ho vzdal. K takové velké osobnosti, jako byl on, se zcela hodilo být velkým oddaným. Dokázal se zříci všeho, protože ho tolik přitahovala krása, bohatství, sláva, poznání, síla a odříkání Nejvyšší Osobnosti Božství, Kṛṣṇy. Kṛṣṇa je tak přitažlivý, že se pro Něho člověk dokáže vzdát všeho, co je jinak žádoucí. Ti, jejichž mysl přitahuje láskyplná služba Pánu, považují za zanedbatelné dokonce i osvobození.

Význam

Tento verš potvrzuje, že Kṛṣṇa je všepřitažlivý. Mahārāja Bharata byl ke Kṛṣṇovi tak přitahován, že se vzdal všeho svého hmotného vlastnictví. Materialisty obyčejně takové vlastnictví velice láká.

ato gṛha-kṣetra-sutāpta-vittair
janasya moho 'yam ahaṁ mameti

(Bhāg. 5.5.8)

“Člověk začíná být přitahovaný ke svému tělu, domovu, majetku, dětem, příbuzným a bohatství. Takto zvětšuje svou životní iluzi a uvažuje v pojmech ,já a moje’.” Připoutanost k hmotným věcem je výsledkem působení iluze. Být přitahován k těmto věcem nemá žádnou cenu, neboť podmíněnou duši rozptylují. Náš život je úspěšný, když se pohroužíme do přitažlivosti Kṛṣṇovy síly, krásy a zábav, jak je popisuje desátý zpěv Śrīmad-Bhāgavatamu. Māyāvādīny přitahuje splynutí s Pánem, ale Kṛṣṇa je přitažlivější nežli tato touha. Slovo abhavaḥ znamená “nezrodit se znovu v hmotném světě”. Oddaný se nestará o to, zda se znovu narodí nebo ne. Je spokojený, může-li sloužit Pánu, ať je to v jakýchkoliv podmínkách. To je skutečné mukti.

īhā yasya harer dāsye
karmaṇā manasā girā
nikhilāsv apy avasthāsu
jīvan-muktaḥ sa ucyate

“Kdo jedná tak, aby tělem, myslí, inteligencí a slovy sloužil Kṛṣṇovi, je osvobozený dokonce již v tomto hmotném světě.” (Bhakti-rasāmṛta-sindhu 1.2.187) Ten, kdo chce neustále sloužit Kṛṣṇovi, se zajímá o způsoby, jak přesvědčit lidi, že existuje Nejvyšší Osobnost Božství a že touto Nejvyšší Osobností Božství je Kṛṣṇa. Taková je jeho touha. Nezáleží mu na tom, zda je v nebi či v pekle. To se nazývá uttamaśloka-lālasa.

5.14.45

Verš

yajñāya dharma-pataye vidhi-naipuṇāya
yogāya sāṅkhya-śirase prakṛtīśvarāya
nārāyaṇāya haraye nama ity udāraṁ
hāsyan mṛgatvam api yaḥ samudājahāra

Synonyma

yajñāya — Nejvyššímu Pánu, Osobnosti Božství, který přijímá výsledky všech velkých obětí; dharma-pataye — vládci či učiteli náboženských zásad; vidhi-naipuṇāya — který dává oddanému inteligenci, jak zkušeně následovat náboženské zásady; yogāya — zosobnění mystické yogy; sāṅkhya-śirase — který učil sāṅkhyovou filozofii či který dává poznání sāṅkhyi lidem světa; prakṛti-īśvarāya — nejvyššímu vládci tohoto vesmírného projevu; nārāyaṇāya — útočišti nesčetných živých bytostí (nara znamená “živé bytosti” a ayana je “útočiště”); haraye — Nejvyššímu Pánu, Osobnosti Božství, známému jako Hari; namaḥ — uctivé poklony; iti — takto; udāram — velmi hlasitě; hāsyan — s úsměvem; mṛgatvam api — i když v těle jelena; yaḥ — kdo; samudājahāra — recitoval.

Překlad

I když byl Mahārāja Bharata v těle jelena, nezapomněl na Nejvyšší Osobnost Božství. Proto když toto tělo opouštěl, hlasitě pronášel následující modlitbu: “Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, je zosobněnou obětí. On je tím, kdo udílí výsledky obřadních činností. Je ochráncem náboženských systémů, zosobněním mystické yogy, zdrojem všeho poznání, vládcem celého stvoření a Nadduší v každé živé bytosti. Je krásný a přitažlivý. Opouštím toto tělo s tím, že se Mu klaním a doufám, že budu moci být neustále zaměstnaný Jeho transcendentální láskyplnou službou.” S těmito slovy Mahārāja Bharata opustil své tělo.

Význam

Celé Vedy jsou určeny pro pochopení karmy, jñāny a yogy—plodonosných činností, spekulativního poznání a mystické yogy. Bez ohledu na to, kterou cestu duchovní realizace přijmeme, je konečným cílem Nārāyaṇa, Nejvyšší Osobnost Božství. Živé bytosti jsou s Ním věčně spojené prostřednictvím oddané služby. Jak uvádí Śrīmad-Bhāgavatam: ante nārāyaṇa-smṛtiḥ — dokonalostí života je vzpomínat v okamžiku smrti na Nārāyaṇa. I když musel Bharata Mahārāja přijmout tělo jelena, vzpomínal při umírání v jelením těle na Nārāyaṇa, a následkem toho se poté narodil jako dokonalý oddaný v bráhmanské rodině. To potvrzuje výrok Bhagavad-gīty (6.41): śucīnāṁ śrīmatāṁ gehe yoga-bhraṣṭo 'bhijāyate—“Ten, kdo poklesne z cesty seberealizace, se narodí v rodině brāhmaṇů nebo bohaté aristokracie.” I když Mahārāja Bharata přišel na svět v královské rodině, zanedbal své povinnosti a v příštím životě se narodil jako jelen. Jelikož byl v jelením těle velice opatrný, narodil se poté v bráhmanské rodině jako Jaḍa Bharata. Během tohoto života si byl neustále dokonale vědom Kṛṣṇy a přímočaře kázal poselství vědomí Kṛṣṇy, počínaje jeho pokyny Mahārājovi Rahūgaṇovi. Významné je zde slovo yogāya. Madhvācārya uvádí, že účelem aṣṭāṅga-yogy je dosáhnout spojení s Nejvyšší Osobností Božství; nikoliv předvádět nějaké hmotné dokonalosti.

5.14.46

Verš

ya idaṁ bhāgavata-sabhājitāvadāta-guṇa-karmaṇo rājarṣer bharatasyānucaritaṁ svasty-ayanam āyuṣyaṁ dhanyaṁ yaśasyaṁ svargyāpavargyaṁ vānuśṛṇoty ākhyāsyaty abhinandati ca sarvā evāśiṣa ātmana āśāste na kāñcana parata iti.

Synonyma

yaḥ — každý, kdo; idam — toto; bhāgavata — vznešenými oddanými; sabhājita — vysoce uctívané; avadāta — čisté; guṇa — jehož vlastnosti; karmaṇaḥ — a činnosti; rāja-ṛṣeḥ — velkého svatého krále; bharatasya — Bharaty Mahārāje; anucaritam — vyprávění; svasti-ayanam — sídlo všeho příznivého; āyuṣyam — které prodlužuje život; dhanyam — zvětšuje štěstí; yaśasyam — přináší věhlas; svargya — umožňuje dosažení vyšších planetárních soustav (cíle karmīch); apavargyam — dává vysvobození z tohoto hmotného světa a umožňuje splynout s Nejvyšším (cíl jñānīch); vā — nebo; anuśṛṇoti — neustále naslouchá, na cestě oddané služby; ākhyāsyati — popisuje pro dobro druhých; abhinandati — oslavuje vlastnosti oddaných a Nejvyššího Pána; ca — a; sarvāḥ — všechna; eva — jistě; āśiṣaḥ — požehnání; ātmanaḥ — pro sebe; āśāste — získává; na — ne; kāñcana — cokoliv; parataḥ — od kohokoliv jiného; iti — takto.

Překlad

Oddaní, jejichž zájmem je naslouchání a opěvování (śravaṇaṁ kīrtanam), rozmlouvají pravidelně o ryzích vlastnostech Bharaty Mahārāje a velebí jeho činnosti. Když člověk pokorně naslouchá o všepříznivém Mahārājovi Bharatovi a opěvuje ho, nepochybně se mu prodlouží život a naroste jeho hmotné bohatství. Může se stát velice slavným a snadno dosáhnout nebeských planet nebo osvobození splynutím s Pánem. Pouhým posloucháním, líčením a oslavováním činností Mahārāje Bharaty může člověk získat vše, po čem touží, a tak dosáhnout naplnění veškerých hmotných i duchovních přání. Nemusí o tyto věci žádat nikoho jiného, protože pouhým studiem života Mahārāje Bharaty může mít vše, co si přeje.

Význam

Tato čtrnáctá kapitola souhrnně popisuje les hmotné existence. Slovo bhavāṭavī označuje cestu hmotného života. Obchodník je živá bytost, která přichází do lesa hmotné existence, aby se pokusila vydělat peníze na smyslový požitek. Šest lupičů jsou smysly — oči, uši, nos, jazyk, dotek a mysl. Špatným vůdcem je zvrácená inteligence. Inteligence je určena pro rozvoj vědomí Kṛṣṇy, ale v hmotném životě ji místo toho zaměřujeme na získávání hmotných prostředků. Vše patří Kṛṣṇovi, Nejvyšší Osobnosti Božství, ale kvůli své zvrácené mysli a smyslům drancujeme Pánův majetek a věnujeme se uspokojování svých smyslů. Šakalové a tygři v lese jsou členové naší rodiny, a byliny a popínavé rostliny jsou naše hmotné touhy. Horská jeskyně je náš šťastný domov, a komáři a hadi jsou naši nepřátelé. Krysy, šelmy a supi jsou různé druhy zlodějů, kteří nám berou naše vlastnictví, a gandharva-pura je přelud v podobě těla a domova. Bludička je náš sklon být přitahováni zlatem a jeho barvou, a hmotné sídlo a bohatství jsou přísady pro náš hmotný požitek. Hurikán je tendence být přitahován manželkou, a písečná bouře je oslepující vášeň prožívaná během sexu. Polobozi ovládají různé směry a cvrček představuje hrubá slova, kterými nás napadá nepřítel v naší nepřítomnosti. Sova je ten, kdo nás přímo uráží, a bezbožné stromy jsou bezbožní lidé. Vyschlá řeka představuje ateisty, kteří nám působí potíže v tomto i příštím světě. Masožraví démoni jsou vládní úředníci a bodavé trny jsou překážky v hmotném životě. Nepatrná chuť zažívaná při sexu je naše touha užívat si s manželkou někoho jiného a mouchy jsou opatrovníci žen, jako je manžel, tchán, tchyně a tak dále. Sama popínavá rostlina jsou ženy všeobecně a lev je kolo času. Volavky, vrány a supi jsou takzvaní polobozi, falešní svāmī, yogīni a inkarnace. Ti všichni jsou příliš malí na to, aby někomu pomohli. Labutě jsou dokonalí brāhmaṇové a opice jsou marnotratní śūdrové, kteří se věnují jedení, spaní, sexu a obraně. Stromy, na nichž opice žijí, jsou naše domácnosti a slon je smrt, která přichází nakonec. Tato kapitola tak popisuje všechny složky hmotné existence.

Takto končí Bhaktivedantovy výklady ke čtrnácté kapitole pátého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Hmotný svět jako velký les požitku”.

KAPITOLA PATNÁCTÁ

Sláva potomků krále Priyavraty

5.15.1

Verš

śrī-śuka uvāca
bharatasyātmajaḥ sumatir nāmābhihito yam u ha vāva kecit pākhaṇḍina ṛṣabha-padavīm anuvartamānaṁ cānāryā aveda-samāmnātāṁ devatāṁ sva-manīṣayā pāpīyasyā kalau kalpayiṣyanti.

Synonyma

śrī-śukaḥ uvāca — Śrī Śukadeva Gosvāmī pokračoval; bharatasya — Bharaty Mahārāje; ātma-jaḥ — syn; sumatiḥ nāma-abhihitaḥ — jménem Sumati; yam — jemuž; u ha vāva — vskutku; kecit — někteří; pākhaṇḍinaḥ — ateisté, lidé prostí védského poznání; ṛṣabha-padavīm — cestu krále Ṛṣabhadeva; anuvartamānam — následující; ca — a; anāryāḥ — nepatřící k Árjům, kteří striktně dodržují védské zásady; aveda-samāmnātām — neuvedený ve Vedách; devatām — že je Pánem Buddhou nebo podobným budhistickým božstvem; sva-manīṣayā — na základě své mentální spekulace; pāpīyasyā — hříšní; kalau — v tomto věku Kali; kalpayiṣyanti — budou si představovat.

Překlad

Śrīla Śukadeva Gosvāmī pokračoval: Syn Mahārāje Bharaty jménem Sumati následoval cestu Ṛṣabhadeva, ale někteří bezohlední lidé si představovali, že je samotným Pánem Buddhou. Tito lidé, kteří byli ve skutečnosti ateisty se špatným charakterem, si na podporu svých činností vykládali védské zásady pomyslným, hanebným způsobem. Tak tito hříšníci uznali Sumatiho za Pána Buddhadeva a šířili teorii, že každý má žít podle jeho zásad. Tímto způsobem se nechali unést mentálními výmysly.

Význam

Árjové striktně následují védské zásady, ale v tomto věku Kali vznikla skupina označovaná jako ārya-samāja, která nechápe důležitost předávání Ved systémem parampary. Její vůdci kritizují všechny pravé ācāryi a za skutečné následovníky védských zásad prohlašují sami sebe. Tito ācāryové, kteří se neřídí védskými zásadami, jsou v současné době známí jako ārya-samāja nebo džinisté. Nejenže se neřídí védskými zásadami, ale nemají žádný vztah ani s Pánem Buddhou. Napodobují chování Sumatiho a prohlašují se za potomky Ṛṣabhadeva. Vaiṣṇavové se obezřetně vyhýbají jejich společnosti, neboť tito lidé neznají cestu Ved. Kṛṣṇa říká v Bhagavad-gītě (15.15): vedaiś ca sarvair aham eva vedyaḥ—“Skutečným smyslem Ved je pochopit Mě.” To je pokyn všech védských písem. Toho, kdo nezná velikost Pána Kṛṣṇy, nelze považovat za Árju. Pán Buddha, inkarnace Pána Kṛṣṇy, přijal jisté prostředky pro šíření filozofie bhāgavata-dharmy. Kázal téměř výhradně mezi ateisty, kteří žádného Boha nechtějí, a proto říkal, že Bůh neexistuje. Přijal však prostředky, jak poučit své stoupence v jejich prospěch — kázal dvojakým způsobem a říkal, že žádný Bůh neexistuje, ale sám byl přitom inkarnací Boha.

5.15.2

Verš

tasmād vṛddhasenāyāṁ devatājin-nāma putro ’bhavat.

Synonyma

tasmāt — od Sumatiho; vṛddha-senāyām — v lůně jeho manželky Vṛddhaseny; devatājit-nāma — jménem Devatājit; putraḥ — syn; abhavat — narodil se.

Překlad

Sumatimu se z lůna jeho manželky Vṛddhaseny narodil syn jménem Devatājit.

5.15.3

Verš

athāsuryāṁ tat-tanayo devadyumnas tato dhenumatyāṁ sutaḥ parameṣṭhī tasya suvarcalāyāṁ pratīha upajātaḥ.

Synonyma

atha — poté; āsuryām — v lůně jeho manželky Āsurī; tat-tanayaḥ — jeden Devatājitův syn; deva-dyumnaḥ — jménem Devadyumna; tataḥ — od Devadyumny; dhenu-matyām — v lůně Dhenumatī, Devadyumnovy manželky; sutaḥ — jeden syn; parameṣṭhī — jménem Parameṣṭhī; tasya — Parameṣṭhīho; suvarcalāyām — v lůně jeho manželky Suvarcaly; pratīhaḥ — syn jménem Pratīha; upajātaḥ — přišel na svět.

Překlad

Devatājit poté zplodil v lůně své manželky Āsurī syna Devadyumnu. Devadyumna zplodil se svou ženou Dhenumatī syna, který se jmenoval Parameṣṭhī, a Parameṣṭhī zplodil v lůně své manželky Suvarcaly syna jménem Pratīha.

5.15.4

Verš

ya ātma-vidyām ākhyāya svayaṁ saṁśuddho mahā-puruṣam anusasmāra.

Synonyma

yaḥ — kdo (král Pratīha); ātma-vidyām ākhyāya — poté, co poučil mnoho lidí o seberealizaci; svayam — osobně; saṁśuddhaḥ — velice pokročilý a očištěný seberealizací; mahā-puruṣam — Nejvyšší Osobnost Božství, Viṣṇua; anusasmāra — dokonale chápal a vždy na Něho vzpomínal.

Překlad

Král Pratīha osobně hlásal principy seberealizace. Takto se nejen očistil, ale stal se také velkým oddaným Nejvyšší Osoby, Pána Viṣṇua, a přímo Ho realizoval.

Význam

Slovo anusasmāra je velice významné. Vědomí Boha není imaginární či smyšlené. Oddaný, který je čistý a pokročilý, realizuje Boha takového, jaký je. Mahārāja Pratīha této úrovně dosáhl a na základě své přímé realizace Pána Viṣṇua hlásal seberealizaci a stal se kazatelem. Skutečný kazatel nemůže být falešný — v první řadě musí realizovat Pána Viṣṇua takového, jaký je. Bhagavad-gītā (4.34) potvrzuje: upadekṣyanti te jñānaṁ jñāninas tattva-darśinaḥ — “Ten, kdo uzřel pravdu, může předávat poznání.” Slovo tattva-darśī označuje toho, kdo dokonale realizoval Nejvyšší Osobnost Božství. Taková osoba se může stát guruem a učit vaiṣṇavskou filozofii po celém světě. Ideálním příkladem pravých kazatelů a guruů je král Pratīha.

5.15.5

Verš

pratīhāt suvarcalāyāṁ pratihartrādayas traya āsann ijyā-kovidāḥ sūnavaḥ pratihartuḥ stutyām aja-bhūmānāv ajaniṣātām.

Synonyma

pratīhāt — od krále Pratīhy; suvarcalāyām — v lůně jeho manželky Suvarcaly; pratihartṛ-ādayaḥ trayaḥ — tři synové: Pratihartā, Prastotā a Udgātā; āsan — přišli na svět; ijyā-kovidāḥ — kteří byli všichni velmi zkušení ve vykonávání védských obřadů; sūnavaḥ — synové; pratihartuḥ — od Pratiharty; stutyām — v lůně Stutī, jeho manželky; aja-bhūmānau — dva synové: Aja a Bhūmā; ajaniṣātām — narodili se.

Překlad

V lůně své manželky Suvarcaly zplodil Pratīha tři syny, jež se jmenovali Pratihartā, Prastotā a Udgātā. Tito tři synové byli velmi zkušení ve vykonávání védských obřadů. Pratihartā zplodil v lůně své manželky Stutī dva syny, kteří se jmenovali Aja a Bhūmā.

5.15.6

Verš

bhūmna ṛṣikulyāyām udgīthas tataḥ prastāvo devakulyāyāṁ prastāvān niyutsāyāṁ hṛdayaja āsīd vibhur vibho ratyāṁ ca pṛthuṣeṇas tasmān nakta ākūtyāṁ jajñe naktād druti-putro gayo rājarṣi-pravara udāra-śravā ajāyata sākṣād bhagavato viṣṇor jagad-rirakṣiṣayā gṛhīta-sattvasya kalātmavattvādi-lakṣaṇena mahā-puruṣatāṁ prāptaḥ.

Synonyma

bhūmnaḥ — od krále Bhūmy; ṛṣi-kulyāyām — v lůně jeho manželky Ṛṣikulyi; udgīthaḥ — syn jménem Udgītha; tataḥ — poté od krále Udgīthy; prastāvaḥ — syn jménem Prastāva; deva-kulyāyām — jeho manželka Devakulyā; prastāvāt — od krále Prastāvy; niyutsāyām — v lůně jeho manželky Niyutsy; hṛdaya-jaḥ — syn; āsīt — byl zplozen; vibhuḥ — jménem Vibhu; vibhoḥ — od krále Vibhua; ratyām — v lůně jeho manželky Ratī; ca — také; pṛthu-ṣeṇaḥ — jménem Pṛthuṣeṇa; tasmāt — od něho (krále Pṛthuṣeṇy); naktaḥ — syn jménem Nakta; ākūtyām — v lůně jeho manželky Ākūtī; jajñe — byl zplozen; naktāt — od krále Nakty; druti-putraḥ — syn v lůně Druti; gayaḥ — král Gaya; rāja-ṛṣi-pravaraḥ — nejvznešenější ze svatých králů; udāra-śravāḥ — proslulý jako velice zbožný král; ajāyata — narodil se; sākṣāt bhagavataḥ — přímo Nejvyšší Osobnosti Božství; viṣṇoḥ — Pána Viṣṇua; jagat-rirak-ṣiṣayā — aby chránil celý svět; gṛhīta — který je přijímán; sattvasya — ve vlastnostech na úrovni śuddha-sattvy; kalā-ātma- vattva-ādi — jakožto přímá inkarnace Pána; lakṣaṇena — příznaky; mahā-puruṣatām — význačné postavení vůdce lidské společnosti (jako Pán Viṣṇu, hlavní vůdce všech živých bytostí); prāptaḥ — získal.

Překlad

V lůně své manželky Ṛṣikulyi zplodil král Bhūmā syna Udgīthu. Udgīthově manželce Devakulye se narodil syn jménem Prastāva, a ten se svou manželkou Niyutsou zplodil syna jménem Vibhu. Vibhu zplodil v lůně své manželky Ratī syna Pṛthuṣeṇu, který v lůně své manželky Ākūtī zplodil syna jménem Nakta. Naktovou manželkou byla Druti a z jejího lůna se narodil velký král Gaya. Gaya byl velice slavný a zbožný; byl nejlepším ze svatých králů. Pán Viṣṇu a Jeho expanze, Jež chrání vesmír, jsou vždy na úrovni transcendentální kvality dobra zvané viśuddha-sattva. Král Gaya se jakožto přímá expanze Pána Viṣṇua nacházel rovněž ve viśuddha-sattvě; byl proto plně obdařen transcendentálním poznáním, a z toho důvodu ho nazývali Mahāpuruṣa.

Význam

Z tohoto verše vyplývá, že inkarnace Boha jsou rozmanité. Některé jsou nedílnými částmi přímých expanzí a jiné přímými expanzemi Pána Viṣṇua. Přímá inkarnace Nejvyšší Osobnosti Božství se nazývá aṁśa nebo svāṁśa, zatímco inkarnace aṁśi se nazývá kalā. Do kategorie kalā patří vibhinnāṁśa-jīvy neboli živé bytosti. Ty se započítávají mezi jīva-tattvy. Ti, kdo pocházejí přímo z Pána Viṣṇua, se nazývají viṣṇu-tattva a někdy jsou označováni jako Mahāpuruṣa. Mahāpuruṣa je dalším jménem Kṛṣṇy, a oddaný je někdy nazýván mahā-pauruṣika.

5.15.7

Verš

sa vai sva-dharmeṇa prajā-pālana-poṣaṇa-prīṇanopalālanānuśāsana-lakṣaṇenejyādinā ca bhagavati mahā-puruṣe parāvare brahmaṇi sarvātmanārpita-paramārtha-lakṣaṇena brahmavic-caraṇānusevayāpādita-bhagavad-bhakti-yogena cābhīkṣṇaśaḥ paribhāvitāti-śuddha-matir uparatānātmya ātmani svayam upalabhyamāna-brahmātmānubhavo ’pi nirabhimāna evāvanim ajūgupat.

Synonyma

saḥ — ten král Gaya; vai — vskutku; sva-dharmeṇa — svou povinností; prajā-pālana — ochrany poddaných; poṣaṇa — jejich udržování; prīṇana — zajišťování, aby byli po všech stránkách šťastní; upalālana — zacházení s nimi jako se syny; anuśāsana — jejich občasného kárání za jejich chyby; lakṣaṇena — příznaky krále; ijyā-ādinā — vykonáváním obřadů doporučovaných ve Vedách; ca — také; bhagavati — Nejvyšší Osobnosti Božství, Viṣṇuovi; mahā-puruṣe — hlavní ze všech živých bytostí; para-avare — zdroj všech živých bytostí, od nejvyšší (Pána Brahmy) po nejnižší (jako jsou nepatrní mravenci); brahmaṇi — Parabrahmanu, Nejvyšší Osobnosti Božství, Vāsudevovi; sarva-ātmanā — v každém ohledu; arpita — odevzdanosti; parama-artha-lakṣaṇena — s duchovními příznaky; brahma-vit — seberealizovaných, svatých oddaných; caraṇa-anusevayā — službou lotosovým nohám; āpādita — získal; bhagavat-bhakti-yogena — praktikováním oddané služby Pánu; ca — také; abhīkṣṇaśaḥ — neustále; paribhāvita — nasycené; ati-śuddha-matiḥ — jehož zcela čisté vědomí (plná realizace toho, že tělo a mysl jsou oddělené od duše); uparata-anātmye — čímž bylo ukončeno ztotožňování se s hmotnými věcmi; ātmani — v sobě samotném; svayam — osobně; upalabhyamāna — realizované; brahma-ātma-anubhavaḥ — vnímání svého postavení Nejvyšší Duše; api — ačkoliv; nirabhimānaḥ — prostý falešné prestiže; eva — takto; avanim — celému světu; ajūgupat — vládl striktně podle védských zásad.

Překlad

Král Gaya poskytoval občanům plnou ochranu a bezpečí, aby jejich osobní vlastnictví neohrožovaly nežádoucí živly. Dohlížel také na to, aby byl dostatek potravy pro všechny (to se nazývá poṣaṇa). Někdy rozdával občanům dary, aby je uspokojil (to se nazývá prīṇana). Občas svolával shromáždění a uspokojoval občany sladkými slovy (to se nazývá upalālana). Dával jim také cenné pokyny, jak se stát prvotřídními občany (to se nazývá anuśāsana). Tak vypadalo jeho královské působení. Kromě toho byl hospodářem, který striktně dodržoval pravidla rodinného života. Vykonával oběti a byl čistým oddaným Nejvyšší Osobnosti Božství. Byl známý jako Mahāpuruṣa, protože jako král poskytoval občanům všechny prostředky a jako hospodář plnil všechny povinnosti, takže se nakonec stal striktním oddaným Nejvyššího Pána. Jakožto oddaný byl neustále připravený vzdávat úctu ostatním oddaným a oddaně sloužit Pánu. Tak vypadá proces bhakti-yogy. Díky všem těmto transcendentálním činnostem byl král Gaya vždy osvobozený od tělesného pojetí. Plně realizoval Brahman, a proto se vždy radoval a neznal hmotný nářek. Přestože byl v každém ohledu dokonalý, nebyl pyšný ani nedychtil vládnout království.

Význam

Pán Kṛṣṇa říká v Bhagavad-gītě, že když sestupuje na Zemi, má dvojí poslání — chránit zbožné a ničit démony (paritrāṇāya sādhūnāṁ vināśāya ca duṣkṛtām). Jelikož je král zástupcem Nejvyšší Osobnosti Božství, je někdy nazýván nara-deva, Pán jakožto lidská bytost. Podle védských pokynů je uctíván jako Bůh na hmotné úrovni. Jako představitel Nejvyššího Pána má král povinnost dokonale chránit občany, aby si nemuseli dělat starosti o jídlo a ochranu a žili radostně. Král dodával vše pro jejich prospěch, a za tímto účelem vybíral daně. Pokud král nebo vláda vybírá daně pro jiné účely, bere na sebe zodpovědnost za hříšné činnosti občanů. V Kali-yuze je monarchie zrušena, protože vlivu Kali-yugy podléhají i samotní králové. Z Rāmāyaṇy se dozvídáme, že když se Bibhīṣaṇa spřátelil s Pánem Rāmacandrou, slíbil, že pokud nedopatřením nebo úmyslně poruší zákony přátelství s Ním, stane se brāhmaṇou nebo králem v Kali-yuze. Naznačil tak, že brāhmaṇové i králové jsou v tomto věku špatní. Žádní králové ani brāhmaṇové nyní ve skutečnosti neexistují, a kvůli jejich nepřítomnosti je celý svět v chaotickém stavu a všichni jsou nešťastní. Ve srovnání se současnou úrovní představoval Mahārāja Gaya skutečného zástupce Pána Viṣṇua; proto byl známý jako Mahāpuruṣa.

5.15.8

Verš

tasyemāṁ gāthāṁ pāṇḍaveya purāvida upagāyanti.

Synonyma

tasya — krále Gayi; imām — tyto; gāthām — oslavné verše; pāṇḍaveya — ó Mahārāji Parīkṣite; purā-vidaḥ — znalci historických událostí popsaných v Purāṇách; upagāyanti — zpívají.

Překlad

Můj milý králi Parīkṣite, učení znalci historických příběhů z Purāṇ oslavují a velebí krále Gayu následujícími verši.

Význam

Historické odkazy na vznešené krále slouží jako dobrý příklad pro současné vládce. Ti, kdo v tuto chvíli vládnou světu, by se měli poučit z jednání krále Gayi, krále Yudhiṣṭhira a krále Pṛthua a vládnout tak, aby byli občané šťastní. V současné době vlády vybírají daně, aniž by jakkoliv zlepšovaly kulturní, náboženskou, společenskou či politickou úroveň občanů. To podle Ved není doporučené.

5.15.9

Verš

gayaṁ nṛpaḥ kaḥ pratiyāti karmabhir
yajvābhimānī bahuvid dharma-goptā
samāgata-śrīḥ sadasas-patiḥ satāṁ
sat-sevako ’nyo bhagavat-kalām ṛte

Synonyma

gayam — král Gaya; nṛpaḥ — král; kaḥ — kdo; pratiyāti — vyrovná se; karmabhiḥ — svým vykonáváním obřadů; yajvā — jenž vykonával všechny oběti; abhimānī — velice uznávaný po celém světě; bahu-vit — plně si vědom závěru védské literatury; dharma-goptā — ochránce předepsaných povinností každého; samāgata-śrīḥ — vlastnící všechny druhy bohatství; sadasaḥ-patiḥ satām — představený shromáždění ušlechtilých osob; sat-sevakaḥ — služebník oddaných; anyaḥ — někdo jiný; bhagavat-kalām — úplná inkarnace Nejvyšší Osobnosti Božství; ṛte — kromě.

Překlad

Velký král Gaya vykonával všechny druhy védských obřadů. Byl vysoce inteligentní a zkušený ve studiu veškeré védské literatury. Udržoval náboženské zásady a oplýval všemi druhy bohatství. Byl vůdčí osobností mezi ušlechtilými lidmi a služebníkem oddaných. Byl dokonale kvalifikovanou úplnou expanzí Nejvyšší Osobnosti Božství. Kdo by se mu tedy mohl vyrovnat ve vykonávání obrovských obřadů?

5.15.10

Verš

yam abhyaṣiñcan parayā mudā satīḥ
satyāśiṣo dakṣa-kanyāḥ saridbhiḥ
yasya prajānāṁ duduhe dharāśiṣo
nirāśiṣo guṇa-vatsa-snutodhāḥ

Synonyma

yam — jehož; abhyaṣiñcan — koupaly; parayā — s velkým; mudā — uspokojením; satīḥ — všechny počestné a oddané svým manželům; satya — pravdivá; āśiṣaḥ — jejichž požehnání; dakṣa-kanyāḥ — dcery krále Dakṣi; saridbhiḥ — posvěcenou vodou; yasya — jehož; prajānām — občanů; duduhe — splnila; dharā — planeta Země; āśiṣaḥ — všech tužeb; nirāśiṣaḥ — ačkoliv sám neměl žádnou touhu; guṇa-vatsa-snuta-udhāḥ — když Země viděla vlastnosti krále Gayi při jeho vládnutí občanům, byla jako kráva, které přetéká vemeno.

Překlad

Všechny počestné dcery Mahārāje Dakṣi, jako Śraddhā, Maitrī a Dayā, jejichž požehnání byla vždy účinná, koupaly Mahārāje Gayu v posvěcené vodě a byly s ním velice spokojené. Zosobněná planeta Země přišla v podobě krávy, a když viděla všechny dobré vlastnosti Mahārāje Gayi, dávala hojnost mléka, jako kdyby spatřila své tele. Jinými slovy, Mahārāja Gaya dokázal získat ze Země veškerý prospěch, a tak uspokojovat touhy svých občanů. Sám však po ničem netoužil.

Význam

Země pod vládou Mahārāje Gayi je přirovnána ke krávě. Jeho dobré vlastnosti — projevené v tom, jak se staral o občany a vládl jim — jsou přirovnány k teleti. Stejně jako kráva dává mléko v přítomnosti svého telete, tak i kráva-Země plnila touhy Mahārāje Gayi, který dokázal využívat všechny její zdroje ve prospěch svých občanů. To bylo možné proto, že ho počestné Dakṣovy dcery koupaly v posvěcené vodě. Král či vládce, který nemá požehnání od autorit, nebude vládnout příliš uspokojivě. Má-li vládce dobré vlastnosti, pak je mají i občané a jsou šťastní.

5.15.11

Verš

chandāṁsy akāmasya ca yasya kāmān
dudūhur ājahrur atho baliṁ nṛpāḥ
pratyañcitā yudhi dharmeṇa viprā
yadāśiṣāṁ ṣaṣṭham aṁśaṁ paretya

Synonyma

chandāṁsi — nejrůznější části Ved; akāmasya — toho, kdo netouží po osobním smyslovém požitku; ca — také; yasya — jehož; kāmān — všechny žádoucí věci; dudūhuḥ — poskytnuté; ājahruḥ — nabízeli; atho — takto; balim — dary; nṛpāḥ — všichni králové; pratyañcitāḥ — uspokojení jeho bojem proti nim; yudhi — ve válce; dharmeṇa — náboženskými zásadami; viprāḥ — všichni brāhmaṇové; yadā — když; āśiṣām — požehnání; ṣaṣṭham aṁśam — jednu šestinu; paretya — v příštím životě.

Překlad

I když král Gaya osobně netoužil po smyslovém požitku, všechna jeho přání se splnila díky jeho vykonávání védských obřadů. Všichni králové, s nimiž se Mahārāja Gaya musel střetnout v boji, byli nuceni bojovat podle náboženských zásad. Byli s jeho bojem velice spokojeni a dávali mu dary všeho druhu. Také všichni brāhmaṇové v jeho království byli velmi spokojeni s jeho štědrými milodary, a proto věnovali šestinu svých zbožných činností ve prospěch jeho blaha v příštím životě.

Význam

Jako kṣatriya neboli vládce musel Mahārāja Gaya někdy bojovat s podřízenými králi, aby udržel svou vládu, ale u podřízených králů to nevyvolávalo nespokojenost, protože věděli, že bojuje pro náboženské zásady. Přijali proto své podřízené postavení a přinášeli mu dary všeho druhu. Brāhmaṇy vykonávající védské obřady král potěšil natolik, že se s ním ochotně podělili o šestinu svých zbožných činností, aby získal prospěch v příštím životě. Všichni brāhmaṇové a kṣatriyové tedy byli s Mahārājem Gayou díky jeho dobré vládě spokojeni. Jinými slovy, Mahārāja Gaya uspokojoval kšatrijské krále svým bojem a brāhmaṇy svými milodary. Rovněž vaiśyi povzbuzoval laskavými slovy a láskyplným jednáním, a díky jeho neustálým obětím byli i śūdrové uspokojováni bohatou stravou a milodary. Takto se Mahārāja Gaya staral o trvalou spokojenost všech občanů. Když jsou brāhmaṇové a světci ctěni, dělí se o své zbožné činnosti a dávají je těm, kdo je ctí a slouží jim. Proto — jak je řečeno v Bhagavad-gītě (4.34): tad viddhi praṇipātena paripraśnena sevayā — člověk se má snažit pokorně obrátit na duchovního mistra a sloužit mu.

5.15.12

Verš

yasyādhvare bhagavān adhvarātmā
maghoni mādyaty uru-soma-pīthe
śraddhā-viśuddhācala-bhakti-yoga-
samarpitejyā-phalam ājahāra

Synonyma

yasya — jehož (krále Gayi); adhvare — v jeho různých obětích; bhagavān — Nejvyšší Osobnost Božství; adhvara-ātmā — nejvyšší příjemce všech obětí, yajña-puruṣa; maghoni — když král Indra; mādyati — opojený; uru — velice; soma-pīthe — pitím omamného nápoje zvaného soma; śraddhā — oddaností; viśuddha — očištěnou; acala — a stálou; bhakti-yoga — oddanou službou; samarpita — nabízenou; ijyā — uctívání; phalam — výsledek; ājahāra — Osobně přijal.

Překlad

Na obětích Mahārāje Gayi byla hojnost omamného nápoje zvaného soma. Král Indra pravidelně přicházel a opíjel se velkými dávkami soma-rasy. Přišel i Pán Viṣṇu, Nejvyšší Osobnost Božství (yajña-puruṣa), a Osobně přijal všechny oběti, které Mu byly v obětní aréně nabízeny s čistou a stálou oddaností.

Význam

Mahārāja Gaya byl tak dokonalý, že uspokojoval všechny polobohy v čele s nebeským králem Indrou. I Pán Viṣṇu Osobně přišel do obětní arény přijmout obětiny. Mahārāja Gaya dostal všechna požehnání polobohů a Samotného Nejvyššího Pána, aniž by je chtěl.

5.15.13

Verš

yat-prīṇanād barhiṣi deva-tiryaṅ-
manuṣya-vīrut-tṛṇam āviriñcāt
prīyeta sadyaḥ sa ha viśva-jīvaḥ
prītaḥ svayaṁ prītim agād gayasya

Synonyma

yat-prīṇanāt — potěšením Nejvyšší Osobnosti Božství; barhiṣi — v obětní aréně; deva-tiryak — polobozi a nižší zvířata; manuṣya — lidská společnost; vīrut — rostliny a stromy; tṛṇam — tráva; ā-viriñcāt — počínaje Pánem Brahmou; prīyeta — je spokojený; sadyaḥ — okamžitě; saḥ — ten Nejvyšší Pán, Osobnost Božství; ha — vskutku; viśva-jīvaḥ — udržuje živé bytosti v celém vesmíru; prītaḥ — i když přirozeně spokojený; svayam — Osobně; prītim — uspokojení; agāt — získal; gayasya — Mahārāje Gayi.

Překlad

Když je Nejvyšší Pán spokojený s něčím jednáním, jsou automaticky spokojeni i všichni polobozi, lidské bytosti, zvířata, ptáci, včely, popínavé rostliny, stromy, traviny a všechny ostatní živé bytosti, počínaje Pánem Brahmou. Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, je Nadduší každého a je přirozeně vždy dokonale spokojený. Přesto přišel do arény Mahārāje Gayi a pravil: “Jsem plně spokojen.”

Význam

Zde je výslovně řečeno, že uspokojením Nejvyšší Osobnosti Božství člověk uspokojí polobohy a všechny ostatní živé bytosti bez rozdílu. Zaléváním kořene stromu dostávají výživu všechny jeho větve, výhonky, květy i listy. I když je Nejvyšší Pán spokojený Sám v Sobě, chování Mahārāje Gayi Ho tak potěšilo, že Osobně přišel do obětní arény a řekl: “Jsem plně spokojen.” Kdo se může s Mahārājem Gayou srovnávat?

5.15.14-15

Verš

gayād gayantyāṁ citrarathaḥ sugatir avarodhana iti trayaḥ putrā babhūvuś citrarathād ūrṇāyāṁ samrāḍ ajaniṣṭa; tata utkalāyāṁ marīcir marīcer bindumatyāṁ bindum ānudapadyata tasmāt saraghāyāṁ madhur nāmābhavan madhoḥ sumanasi vīravratas tato bhojāyāṁ manthu-pramanthū jajñāte manthoḥ satyāyāṁ bhauvanas tato dūṣaṇāyāṁ tvaṣṭājaniṣṭa tvaṣṭur virocanāyāṁ virajo virajasya śatajit-pravaraṁ putra-śataṁ kanyā ca viṣūcyāṁ kila jātam.

Synonyma

gayāt — od Mahārāje Gayi; gayantyām — jeho manželce Gayantī; citra-rathaḥ — jménem Citraratha; sugatiḥ — jménem Sugati; avarodhanaḥ — jménem Avarodhana; iti — takto; trayaḥ — tři; putrāḥ — synové; babhūvuḥ — narodili se; citrarathāt — od Citrarathy; ūrṇāyām — v lůně Ūrṇy; samrāṭ — jménem Samrāṭ; ajaniṣṭa — narodil se; tataḥ — od něho; utkalāyām — jeho manželce Utkale; marīciḥ — jménem Marīci; marīceḥ — od Marīciho; bindu-matyām — v lůně jeho manželky Bindumatī; bindum — syn jménem Bindu; ānudapadyata — narodil se; tasmāt — od něho; saraghāyām — v lůně jeho manželky Saraghy; madhuḥ — Madhu; nāma — jménem; abhavat — narodil se; madhoḥ — od Madhua; sumanasi — v lůně jeho manželky Sumany; vīra-vrataḥ — syn jménem Vīravrata; tataḥ — od Vīravraty; bhojāyām — v lůně jeho manželky Bhoji; manthu-pramanthū — dva synové se jmény Manthu a Pramanthu; jajñāte — narodili se; manthoḥ — od Manthua; satyāyām — jeho manželce Satye; bhauvanaḥ — syn jménem Bhauvana; tataḥ — od něho; dūṣaṇāyām — v lůně jeho manželky Dūṣaṇy; tvaṣṭā — jeden syn jménem Tvaṣṭā; ajaniṣṭa — narodil se; tvaṣṭuḥ — od Tvaṣṭy; virocanāyām — jeho manželce Virocaně; virajaḥ — syn jménem Viraja; virajasya — krále Viraji; śatajit-pravaram — v čele se Śatajitem; putra-śatam — sto synů; kanyā — dcera; ca — také; viṣūcyām — jeho manželce Viṣūcī; kila — vskutku; jātam — narodili se.

Překlad

V lůně Gayantī zplodil Mahārāja Gaya tři syny, kteří se jmenovali Citraratha, Sugati a Avarodhana. Citraratha zplodil v lůně své ženy Ūrṇy syna jménem Samrāṭ. Jeho manželkou byla Utkalā a v jejím lůně zplodil Samrāṭ syna, který se jmenoval Marīci. Marīci zplodil v lůně své manželky Bindumatī syna jménem Bindu. Bindu zplodil v lůně své manželky Saraghy syna jménem Madhu, a ten zplodil v lůně své ženy Sumany syna Vīravratu. Vīravrata zplodil v lůně své manželky Bhoji dva syny, kteří dostali jména Manthu a Pramanthu. Manthu zplodil v lůně své manželky Satyi syna Bhauvanu, a ten zplodil v lůně své manželky Dūṣaṇy syna Tvaṣṭu. Tvaṣṭā zplodil v lůně své manželky Virocany syna jménem Viraja. Manželkou Viraji byla Viṣūcī a v jejím lůně zplodil Viraja sto synů a jednu dceru. Nejvýznačnější z těchto synů se jmenoval Śatajit.

5.15.16

Verš

tatrāyaṁ ślokaḥ —
praiyavrataṁ vaṁśam imaṁ
virajaś caramodbhavaḥ
akarod aty-alaṁ kīrtyā
viṣṇuḥ sura-gaṇaṁ yathā

Synonyma

tatra — v té souvislosti; ayam ślokaḥ — existuje tento slavný verš; praiyavratam — pocházející od krále Priyavraty; vaṁśam — dynastii; imam — tuto; virajaḥ — král Viraja; carama-udbhavaḥ — původce sta synů (v čele se Śatajitem); akarot — ozdobil; ati-alam — velice; kīrtyā — svou slávou; viṣṇuḥ — Pán Viṣṇu, Nejvyšší Osobnost Božství; sura-gaṇam — polobohy; yathā — jako.

Překlad

O králi Virajovi pojednává jeden slavný verš: “Král Viraja se díky svým vznešeným vlastnostem a velké slávě stal klenotem dynastie krále Priyavraty, stejně jako Pán Viṣṇu Svou transcendentální mocí zdobí a obšťastňuje polobohy.”

Význam

Kvetoucí strom v zahradě získává díky svým voňavým květům dobrou pověst. Je-li v rodu nějaký slavný muž, je přirovnán k vonící květině v lese. Díky němu se může celý rod zapsat do dějin. Yaduovci a yaduovská dynastie zůstávají navždy slavní, protože v této dynastii se narodil Pán Kṛṣṇa, a rod Mahārāje Priyavraty zůstává navždy slavný díky králi Virajovi.

Takto končí Bhaktivedantovy výklady k patnácté kapitole pátého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Sláva potomků krále Priyavraty”.

KAPITOLA ŠESTNÁCTÁ

Popis Jambūdvīpu

5.16.1

Verš

rājovāca
uktas tvayā bhū-maṇḍalāyāma-viśeṣo yāvad ādityas tapati yatra cāsau jyotiṣāṁ gaṇaiś candramā vā saha dṛśyate.

Synonyma

rājā uvāca — Mahārāja Parīkṣit řekl; uktaḥ — již bylo řečeno; tvayā — tebou; bhū-maṇḍala — planetárního systému zvaného Bhū-maṇḍala; āyāma-viśeṣaḥ — poloměr; yāvat — kam až; ādityaḥ — Slunce; tapati — hřeje; yatra — kdekoliv; ca — také; asau — to; jyotiṣām — svítících těles; gaṇaiḥ — spoustou; candramā — Měsíc; vā — také; saha — s; dṛśyate — je vidět.

Překlad

Král Parīkṣit řekl Śukadevovi Gosvāmīmu: Ó brāhmaṇo, již jsi mi sdělil, že poloměr Bhū-maṇḍaly sahá tak daleko, kam až se šíří světlo a teplo Slunce a kde je ještě vidět Měsíc a všechny hvězdy.

Význam

Zde je řečeno, že planetární systém zvaný Bhū-maṇḍala sahá až po meze dosahu slunečního světla. Podle moderní vědy dopadá sluneční světlo na Zemi ze vzdálenosti téměř 150 000 000 kilometrů. Budeme-li počítat s ohledem na tuto moderní informaci, lze pokládat necelých 150 000 000 kilometrů za poloměr Bhū-maṇḍaly. V Gāyatrī mantře recitujeme oṁ bhūr bhuvaḥ svaḥ — slovo bhūr zde označuje Bhū-maṇḍalu. Tat savitur vareṇyam — sluneční světlo se šíří po celé Bhū-maṇḍale. Proto je Slunce hodné uctívání. Hvězdy, označované slovem nakṣatra, nejsou další slunce, jak se moderní astronomové domnívají. Z Bhagavad-gīty (10.21) víme, že hvězdy se podobají Měsíci (nakṣatrāṇām ahaṁ śaśī). Podobně jako Měsíc, i hvězdy odrážejí sluneční svit. Ponecháme-li stranou naše moderní uznávané odhady rozmístění různých planetárních soustav, můžeme pochopit, že nebe a jeho různé planety byly studovány již dávno před sestavením Śrīmad-Bhāgavatamu. Śukadeva Gosvāmī vysvětloval rozmístění planet, a to svědčí o tom, že tyto informace byly známé již dlouho předtím, než je Śukadeva Gosvāmī předal Mahārājovi Parīkṣitovi. Mudrcům, kterým se ve védských dobách dařilo, nebylo rozmístění různých planetárních soustav neznámé.

5.16.2

Verš

tatrāpi priyavrata-ratha-caraṇa-parikhātaiḥ saptabhiḥ sapta sindhava upakḷptā yata etasyāḥ sapta-dvīpa-viśeṣa-vikalpas tvayā bhagavan khalu sūcita etad evākhilam ahaṁ mānato lakṣaṇataś ca sarvaṁ vi-jijñāsāmi.

Synonyma

tatra api — v této Bhū-maṇḍale; priyavrata-ratha-caraṇa-parikhātaiḥ — brázdami vytvořenými koly vozu, který používal Priyavrata Mahārāja, když následoval Slunce okolo hory Sumeru; saptabhiḥ — sedmi; sapta — sedm; sindhavaḥ — oceánů; upakḷptāḥ — vytvořeno; yataḥ — kvůli čemuž; etasyāḥ — této Bhū-maṇḍaly; sapta-dvīpa — sedmi ostrovů; viśeṣa-vikalpaḥ — způsob vytvoření; tvayā — tebou; bhagavan — ó velký světče; khalu — vskutku; sūcitaḥ — popsáno; etat — toto; eva — jistě; akhilam — celý předmět; aham — já; mānataḥ — z hlediska rozměrů; lakṣaṇataḥ — a charakteristik; ca — také; sarvam — vše; vijijñāsāmi — přeji si znát.

Překlad

Můj milý pane, otáčející se kola vozu Mahārāje Priyavraty vytvořila sedm brázd, v nichž vzniklo sedm oceánů, které dělí Bhū-maṇḍalu na sedm ostrovů. Podal jsi velice obecný popis jejich rozměrů, jmen a charakteristik. Nyní si přeji dozvědět se o nich další podrobnosti. Prosím, splň mi moji touhu.

5.16.3

Verš

bhagavato guṇamaye sthūla-rūpa āveśitaṁ mano hy aguṇe ’pi sūkṣmatama ātma-jyotiṣi pare brahmaṇi bhagavati vāsudevākhye kṣamam āveśituṁ tad u haitad guro ’rhasy anuvarṇayitum iti.

Synonyma

bhagavataḥ — Nejvyšší Osobnosti Božství; guṇa-maye — do vnějších rysů, sestávajících ze tří kvalit hmotné přírody; sthūla-rūpe — do hrubé podoby; āveśitam — vstoupila; manaḥ — mysl; hi — vskutku; aguṇe — transcendentální; api — ačkoliv; sūkṣmatame — ve Své menší podobě Paramātmy sídlící v srdci; ātma-jyotiṣi — která je plná záře Brahmanu; pare — nejvyšší; brahmaṇi — duchovní bytost; bhagavati — Nejvyšší Osobnost Božství; vāsudeva-ākhye — známá jako Bhagavān Vāsudeva; kṣamam — vhodné; āveśitum — pohroužit; tat — to; u ha — vskutku; etat — toto; guro — ó můj drahý duchovní mistře; arhasi anuvarṇayitum — prosím popiš podle skutečnosti; iti — takto.

Překlad

Když je mysl upřená na Nejvyššího Pána, Osobnost Božství, v Jeho vnějším rysu vytvořeném z hmotných kvalit přírody — na hrubou vesmírnou podobu — je přivedena na úroveň čistého dobra. V tomto transcendentálním stavu může živá bytost pochopit Nejvyšší Osobnost Božství, Vāsudeva, který je ve Své jemnější podobě Sám zdrojem Své vlastní záře a je nad kvalitami hmotné přírody. Ó můj pane, popiš mi prosím názorně, jak je vnímána tato podoba, která zahrnuje celý vesmír.

Význam

Mahārāja Parīkṣit již dostal od Śukadeva Gosvāmīho radu, aby upíral mysl na vesmírnou podobu Pána. Následoval tedy radu svého duchovního mistra a neustále na onu podobu myslel. Vesmírná podoba je samozřejmě hmotná, ale jelikož je vše expanzí energie Nejvyšší Osobnosti Božství, z konečného hlediska není hmotné nic. Mysl Mahārāje Parīkṣita byla proto nasycená duchovním vědomím. Śrīla Rūpa Gosvāmī prohlásil:

prāpañcikatayā buddhyā
hari-sambandhi-vastunaḥ
mumukṣubhiḥ parityāgo
vairāgyaṁ phalgu kathyate

Vše — i to, co je hmotné — je spojené s Nejvyšší Osobností Božství. Vše by proto mělo být zaměstnáno ve službě Pánu. Śrīla Bhaktisiddhānta Sarasvatī Ṭhākura tento verš překládá takto:

hari-sevāya yāhā haya anukūla
viṣaya baliyā tāhāra tyāge haya bhula

“Člověk se nemá zříkat ničeho, co je spojené s Nejvyšší Osobností Božství, s představou, že je to hmotné a že to uspokojuje hmotné smysly.” I smysly jsou duchovní, jsou-li očištěné. Když Mahārāja Parīkṣit myslel na vesmírnou podobu Pána, jeho mysl byla nepochybně na transcendentální úrovni. I když tedy neměl důvod zajímat se o podrobné informace o vesmíru, myslel na vesmír ve vztahu s Nejvyšším Pánem, a tudíž nebylo toto zeměpisné poznání hmotné, ale transcendentální. Na jiném místě Śrīmad-Bhāgavatamu (1.5.20) Nārada Muni pravil: idaṁ hi viśvaṁ bhagavān ivetaraḥ — celý vesmír je také Nejvyšší Osobnost Božství, přestože vypadá, že se od Pána liší. I když tedy Mahārāja Parīkṣit nepotřeboval zeměpisné poznání o tomto vesmíru, i toto poznání bylo duchovní a transcendentální, neboť na celý vesmír myslel jako na expanzi energie Pána.

Při naší kazatelské práci jsme také ve styku s velkým množstvím majetku a peněz a mnoha prodanými a koupenými knihami, ale jelikož se všechny tyto záležitosti týkají hnutí pro vědomí Kṛṣṇy, nikdy by neměly být považovány za hmotné. To, že je někdo pohroužen v myšlenkách na takové organizační činnosti, neznamená, že nemá vědomí Kṛṣṇy. Dodržuje-li striktně usměrňující zásadu zpívat každý den šestnáct kol mahā-mantry, pak se jeho jednání s hmotným světem za účelem šířit hnutí pro vědomí Kṛṣṇy neliší od duchovního rozvoje vědomí Kṛṣṇy.

5.16.4

Verš

ṛṣir uvāca
na vai mahārāja bhagavato māyā-guṇa-vibhūteḥ kāṣṭhāṁ manasā vacasā vādhigantum alaṁ vibudhāyuṣāpi puruṣas tasmāt prādhān-yenaiva bhū-golaka-viśeṣaṁ nāma-rūpa-māna-lakṣaṇato vyākhyāsyāmaḥ.

Synonyma

ṛṣiḥ uvāca — Śrī Śukadeva Gosvāmī pokračoval; na — ne; vai — vskutku; mahā-rāja — ó velký králi; bhagavataḥ — Nejvyšší Osobnosti Božství; māyā-guṇa-vibhūteḥ — proměny kvalit hmotné energie; kāṣṭhām — konec; manasā — myslí; vacasā — slovy; vā — nebo; adhigantum — plně pochopit; alam — schopný; vibudha-āyuṣā — s tak dlouhým životem, jako má Brahmā; api — dokonce; puruṣaḥ — osoba; tasmāt — proto; prādhānyena — obecným popisem hlavních míst; eva — jistě; bhū-golaka-viśeṣam — zejména popis Bhūloky; nāma-rūpa — jména a podoby; māna — rozměry; lakṣaṇataḥ — podle charakteristik; vyākhyāsyāmaḥ — pokusím se vysvětlit.

Překlad

Velký ṛṣi Śukadeva Gosvāmī řekl: Můj milý králi, expanze hmotné energie Nejvyšší Osobnosti Božství je neomezená. Tento hmotný svět je proměnou hmotných kvalit (sattva-guṇy, rajo-guṇy a tamo-guṇy), ale přesto by ho nikdo nedokázal dokonale popsat ani tehdy, kdyby měl život dlouhý jako Pán Brahmā. Nikdo v hmotném světě není dokonalý a nedokonalá osoba by ho nebyla schopná popsat ani po dlouhodobé spekulaci. Ó králi, přesto se ti pokusím vylíčit jeho hlavní oblasti, jako je Bhū-golaka (Bhūloka), s jejich jmény, podobami, rozměry a různými charakteristikami.

Význam

Hmotný svět představuje pouze jednu čtvrtinu stvoření Nejvyšší Osobnosti Božství, ale je neomezený a nikdo by ho nedokázal poznat či popsat, ani kdyby měl život dlouhý jako Brahmā, který žije milióny let. Moderní vědci a astronomové se snaží vysvětlit, jak vesmír vypadá a jak rozlehlý je prostor, a někteří z nich věří, že zářící hvězdy jsou různá slunce. Z Bhagavad-gīty ovšem víme, že všechny tyto hvězdy (nakṣatra) jsou jako Měsíc — v tom smyslu, že odrážejí sluneční svit. Nejsou to nezávislá svítící tělesa. Bhūloka je popsána jako ta část vesmíru, po jejíž hranice se šíří teplo a světlo Slunce. Přirozeným závěrem proto je, že tento vesmír sahá až tam, kam dohlédneme, a je plný zářících hvězd. Śrīla Śukadeva Gosvāmī doznal, že vyložit všechny podrobnosti o tomto rozlehlém hmotném vesmíru je nemožné, ale přesto chtěl králi předat veškeré poznání, které získal prostřednictvím systému paramparā. Z toho můžeme usoudit, že když člověk nedokáže pochopit hmotné expanze Nejvyšší Osobnosti Božství, jistě není schopen odhadnout rozsah duchovního světa. To potvrzuje Brahma-saṁhitā (5.33):

advaitam acyutam anādim ananta-rūpam
ādyaṁ purāṇa-puruṣaṁ nava-yauvanaṁ ca

Meze expanzí Govindy, Nejvyšší Osobnosti Božství, nedokáže nikdo odhadnout; ani osoba tak dokonalá, jako je Brahmā — nemluvě o nepatrných vědcích, jejichž smysly a nástroje jsou nedokonalé a kteří nám nedokáží poskytnout informace ani o tomto jednom vesmíru. Měli bychom se proto spokojit s informacemi dostupnými z védských zdrojů a předkládanými autoritami, jako je Śukadeva Gosvāmī.

5.16.5

Verš

yo vāyaṁ dvīpaḥ kuvalaya-kamala-kośābhyantara-kośo niyuta-yojana-viśālaḥ samavartulo yathā puṣkara-patram.

Synonyma

yaḥ — který; vā — či; ayam — tento; dvīpaḥ — ostrov; kuvalaya — Bhūloka; kamala-kośa — kalich lotosového květu; abhyantara — vnitřní; kośaḥ — kalich; niyuta-yojana-viśālaḥ — široký 100 000 yojanů (1 280 000 kilometrů); samavartulaḥ — oblý, stejné délky a šířky; yathā — jako; puṣkara-patram — list lotosu.

Překlad

Planetární systém zvaný Bhū-maṇḍala připomíná lotos a jeho sedm ostrovů připomíná kalich lotosového květu. Délka a šířka ostrova zvaného Jambūdvīp, který se nachází uprostřed tohoto kalichu, je 100 000 yojanů (1 280 000 kilometrů). Jambūdvīp je zakulacený jako list lotosu.

5.16.6

Verš

yasmin nava varṣāṇi nava-yojana-sahasrāyāmāny aṣṭabhir maryādā-giribhiḥ suvibhaktāni bhavanti.

Synonyma

yasmin — na tom Jambūdvīpu; nava — devět; varṣāṇi — území; nava-yojana-sahasra — 115 200 kilometrů na délku; āyāmāni — která měří; aṣṭabhiḥ — osmi; maryādā — jež vyznačují hranice; giribhiḥ — horami; suvibhaktāni — navzájem jasně oddělené; bhavanti — jsou.

Překlad

Na Jambūdvīpu se rozkládá devět území, z nichž každé je dlouhé 9 000 yojanů (115 200 kilometrů). Tyčí se tam osm hor, které vyznačují hranice těchto území a jasně je od sebe oddělují.

Význam

Śrīla Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura uvádí následující citát z Vāyu Purāṇy, jenž popisuje rozmístění různých hor, počínaje Himalájemi.

dhanurvat saṁsthite jñeye dve varṣe dakṣiṇottare; dīrghāṇi tatra catvāri caturasram ilāvṛtam iti dakṣiṇottare bhāratottara-kuru-varṣe catvāri kiṁpuruṣa-harivarṣa-ramyaka-hiraṇmayāni varṣāṇi nīla-niṣadhayos tiraścinībhūya samudra-praviṣṭayoḥ saṁlagnatvam aṅgīkṛtya bhadrāśva-ketumālayor api dhanur-ākṛtitvam; atas tayor dairghyata eva madhye saṅkucitatvena nava-sahasrāyāmatvam; ilāvṛtasya tu meroḥ sakāśāt catur-dikṣu nava-sahasrāyāmatvaṁ saṁbhavet vastutas tv ilāvṛta-bhadrāśva-ketumālānāṁ catus-triṁśat-sahasrāyāmatvaṁ jñeyam.

5.16.7

Verš

eṣāṁ madhye ilāvṛtaṁ nāmābhyantara-varṣaṁ yasya nābhyām avasthitaḥ sarvataḥ sauvarṇaḥ kula-giri-rājo merur dvīpāyāma-samunnāhaḥ karṇikā-bhūtaḥ kuvalaya-kamalasya mūrdhani dvā-triṁśat sahasra-yojana-vitato mūle ṣoḍaśa-sahasraṁ tāvat āntar-bhūmyāṁ praviṣṭaḥ.

Synonyma

eṣām — všechna tato území Jambūdvīpu; madhye — mezi; ilāvṛtam nāma — jménem Ilāvṛta-varṣa; abhyantara-varṣam — vnitřní část; yasya — které; nābhyām — v pupku; avasthitaḥ — umístěná; sarvataḥ — zcela; sauvarṇaḥ — ze zlata; kula-giri-rājaḥ — nejslavnější ze slavných hor; meruḥ — hora Meru; dvīpa-āyāma-samunnāhaḥ — jejíž výška je stejná jako šířka Jambūdvīpu; karṇikā-bhūtaḥ — existuje jako oplodí; kuvalaya — tohoto planetárního systému; kamalasya — jako lotos; mūrdhani — na vrcholu; dvā-triṁśat — třicet dva; sahasra — tisíc; yojana — yojanů (každý představuje 12,8 kilometrů); vitataḥ — rozpínající se; mūle — na úpatí; ṣoḍaśa-sahasram — šestnáct tisíc yojanů; tāvat — tolik; āntaḥ-bhūmyām — v zemi; praviṣṭaḥ — vsazené.

Překlad

Mezi těmito územími neboli varṣami je varṣa jménem Ilāvṛta, jež se nachází uprostřed kalichu lotosového květu. V Ilāvṛta-varṣe se tyčí hora Sumeru, která je celá ze zlata. Hora Sumeru je jako oplodí lotosu, jímž je planetární systém Bhū-maṇḍala. Výška této hory je stejná jako šířka Jambūdvīpu, tedy 100 000 yojanů (1 280 000 kilometrů), z čehož 16 000 yojanů (204 800 kilometrů) spočívá pod zemí. Výška hory nad zemí je tudíž 84 000 yojanů (1 075 200 kilometrů). Šířka Sumeru je 32 000 yojanů (409 600 kilometrů) na vrcholu a 16 000 yojanů na úpatí.

5.16.8

Verš

uttarottareṇelāvṛtaṁ nīlaḥ śvetaḥ śṛṅgavān iti trayo ramyaka-hiraṇmaya-kurūṇāṁ varṣāṇāṁ maryādā-girayaḥ prāg-āyatā ubhayataḥ kṣārodāvadhayo dvi-sahasra-pṛthava ekaikaśaḥ pūrvasmāt pūrvasmād uttara uttaro daśāṁśādhikāṁśena dairghya eva hrasanti.

Synonyma

uttara-uttareṇa ilāvṛtam — dále a dále na sever od Ilāvṛta-varṣi; nīlaḥ — Nīla; śvetaḥ — Śveta; śṛṅgavān — Śṛṅgavān; iti — takto; trayaḥ — tři hory; ramyaka — Ramyaka; hiraṇmaya — Hiraṇmaya; kurūṇām — území Kuru; varṣāṇām — varṣ; maryādā-girayaḥ — hory vyznačující hranice; prāk-āyatāḥ — sahající na východní straně; ubhayataḥ — na východ a na západ; kṣāroda — oceán slané vody; avadhayaḥ — dosahující k; dvi-sahasra-pṛthavaḥ — které jsou široké dva tisíce yojanů; eka-ekaśaḥ — jedna za druhou; pūrvasmāt — nežli předchozí; pūrvasmāt — nežli předchozí; uttaraḥ — dále na sever; uttaraḥ — dále na sever; daśa-aṁśa-adhika-aṁśena — jednou desetinou předchozí; dairghyaḥ — na délku; eva — vskutku; hrasanti — zkracují se.

Překlad

Přímo na sever od Ilāvṛta-varṣi a potom dále severním směrem se tyčí postupně tři hory — Nīla, Śveta a Śṛṅgavān. Ty vyznačují hranice tří varṣ zvaných Ramyaka, Hiraṇmaya a Kuru a oddělují jednu varṣu od druhé. Šířka těchto hor je 2 000 yojanů (25 600 kilometrů) a sahají na východ a západ až po břehy oceánu slané vody. Při postupu z jihu na sever se délka každé hory zkracuje o jednu desetinu délky předchozí hory, ale všechny jsou stejně vysoké.

Význam

V této souvislosti cituje Madhvācārya tyto verše z Brahmāṇḍa Purāṇy:

yathā bhāgavate tūktaṁ
bhauvanaṁ kośa-lakṣaṇam
tasyāvirodhato yojyam
anya-granthāntare sthitam

maṇḍode puraṇaṁ caiva
vyatyāsaṁ kṣīra-sāgare
rāhu-soma-ravīṇāṁ ca
maṇḍalād dvi-guṇoktitām
vinaiva sarvam unneyaṁ
yojanābhedato ’tra tu

Z těchto veršů je zřejmé, že vedle Slunce a Měsíce existuje ještě neviditelná planeta zvaná Rāhu, jejíž pohyby způsobují sluneční a měsíční zatmění. Je možné, že moderní výpravy, které se pokoušejí doletět na Měsíc, putují omylem na planetu Rāhu.

5.16.9

Verš

evaṁ dakṣiṇenelāvṛtaṁ niṣadho hemakūṭo himālaya iti prāg-āyatā yathā nīlādayo ’yuta-yojanotsedhā hari-varṣa-kimpuruṣa-bhāratānāṁ yathā-saṅkhyam.

Synonyma

evam — takto; dakṣiṇena — postupem na jižní stranu; ilāvṛtam — Ilāvṛta-varṣi; niṣadhaḥ hema-kūṭaḥ himālayaḥ — tři hory, zvané Niṣadha, Hemakūṭa a Himālaya; iti — takto; prāk-āyatāḥ — sahající na východ; yathā — stejně jako; nīla-ādayaḥ — hory počínaje Nīlou; ayuta-yojana-utsedhāḥ — deset tisíc yojanů vysoké; hari-varṣa — území zvané Hari-varṣa; kimpuruṣa — území zvané Kimpuruṣa; bhāratānām — území zvané Bhārata-varṣa; yathā-saṅkhyam — podle počtu.

Překlad

I jižním směrem od Ilāvṛta-varṣi se tyčí postupně tři velké hory, které sahají od východu na západ. Jmenují se Niṣadha, Hemakūṭa a Himālaya, a každá z nich je vysoká 10 000 yojanů (128 000 kilometrů). Vyznačují hranice tří varṣ — Hari-varṣi, Kimpuruṣa-varṣi a Bhārata-varṣi (Indie).

5.16.10

Verš

tathaivelāvṛtam apareṇa pūrveṇa ca mālyavad-gandhamādanāv ānīla-niṣadhāyatau dvi-sahasraṁ paprathatuḥ ketumāla-bhadrāśvayoḥ sīmānaṁ vidadhāte.

Synonyma

tathā eva — přesně tak; ilāvṛtam apareṇa — na západní straně Ilāvṛta-varṣi; pūrveṇa ca — a na východní straně; mālyavad-gandha-mādanau — hraniční hory: Mālyavān na západě a Gandhamādana na východě; ā-nīla-niṣadha-āyatau — na severní straně až po horu zvanou Nīla a na jižní straně až po horu zvanou Niṣadha; dvi-sahasram — dva tisíce yojanů; paprathatuḥ — sahají; ketumāla-bhadrāśvayoḥ — dvou varṣ, které se nazývají Ketumāla a Bhadrāśva; sīmānam — hranici; vidadhāte — určují.

Překlad

Na západní a východní straně Ilāvṛta-varṣi jsou také dvě velké hory—Mālyavān na západě a Gandhamādana na východě. Jejich výška je 2 000 yojanů (25 600 kilometrů) a sahají až po hory Nīlu na severu a Niṣadhu na jihu. Vyznačují hranice Ilāvṛta-varṣi, jakož i varṣ zvaných Ketumāla a Bhadrāśva.

Význam

Celkově existuje obrovské množství hor, dokonce i na této planetě Zemi. Nemyslíme si, že rozměry všech byly skutečně zjištěny. Když jsme přelétali nad hornatou oblastí z Mexika do Caracasu, viděli jsme tolik hor, že pochybujeme, zda jejich výška, délka a šířka byly skutečně správně změřeny. Tudíž — jak naznačuje Śukadeva Gosvāmī ve Śrīmad-Bhāgavatamu — bychom se neměli snažit pochopit velké hornaté oblasti vesmíru pouze na základě svých výpočtů. Śukadeva Gosvāmī již prohlásil, že takové výpočty by byly obtížné i pro toho, kdo by žil stejně dlouho jako Brahmā. Měli bychom se jednoduše spokojit s výroky autorit, jako je Śukadeva Gosvāmī, a oceňovat, jak celý vesmírný projev existuje díky vnější energii Nejvyšší Osobnosti Božství. Zde uvedené rozměry—například 10 000 yojanů nebo 100 000 yojanů — je třeba považovat za správné, protože je uvádí Śukadeva Gosvāmī. Naše experimentální poznání nemůže údaje Śrīmad-Bhāgavatamu ověřit ani vyvrátit. Měli bychom proto o těchto údajích naslouchat od autorit. Dokážeme-li ocenit obrovskou energii Nejvyšší Osobnosti Božství, přinese nám to prospěch.

5.16.11

Verš

mandaro merumandaraḥ supārśvaḥ kumuda ity ayuta-yojana-vistāronnāhā meroś catur-diśam avaṣṭambha-giraya upakḷptāḥ.

Synonyma

mandaraḥ — hora Mandara; meru-mandaraḥ — hora Merumandara; supārśvaḥ — hora Supārśva; kumudaḥ — hora Kumuda; iti — takto; ayuta-yojana-vistāra-unnāhāḥ — které měří deset tisíc yojanů na výšku a na šířku; meroḥ — Sumeru; catuḥ-diśam — čtyři strany; avaṣṭambha-girayaḥ — hory, které jsou jako pásy Sumeru; upakḷptāḥ — umístěné.

Překlad

Na čtyřech stranách velké hory zvané Sumeru ční čtyři hory — Mandara, Merumandara, Supārśva a Kumuda — které jsou jako její pásy. Jejich délka i výška je 10 000 yojanů (128 000 kilometrů).

5.16.12

Verš

caturṣv eteṣu cūta-jambū-kadamba-nyagrodhāś catvāraḥ pādapa-pravarāḥ parvata-ketava ivādhi-sahasra-yojanonnāhās tāvad viṭapa-vitatayaḥ śata-yojana-pariṇāhāḥ.

Synonyma

caturṣu — na čtyřech; eteṣu — na těchto horách počínaje Mandarou; cūta-jambū-kadamba — stromů, jako je mangovník, jambū a kadamba; nyagrodhāḥ — a banyán; catvāraḥ — čtyři druhy; pādapa-pravarāḥ — nejlepší ze stromů; parvata-ketavaḥ — stožáry na horách; iva — jako; adhi — přes; sahasra-yojana-unnāhāḥ — tisíc yojanů vysoké; tāvat — tolik také; viṭapa-vitatayaḥ — délka větví; śata-yojana — sto yojanů; pariṇāhāḥ — široké.

Překlad

Jako stožáry se na vrcholcích těchto čtyř hor tyčí mangovník, strom jambū, strom kadamba a banyán. Šířka těchto stromů je 100 yojanů (1 280 kilometrů) a výška 1 100 yojanů (14 080 kilometrů). Poloměr jejich koruny je také 1 100 yojanů.

5.16.13-14

Verš

hradāś catvāraḥ payo-madhv-ikṣurasa-mṛṣṭa-jalā yad-upasparśina upadeva-gaṇā yogaiśvaryāṇi svābhāvikāni bharatarṣabha dhārayanti; devodyānāni ca bhavanti catvāri nandanaṁ caitrarathaṁ vaibhrājakaṁ sarvatobhadram iti.

Synonyma

hradāḥ — jezera; catvāraḥ — čtyři; payaḥ — mléko; madhu — med; ikṣu-rasa — šťáva z cukrové třtiny; mṛṣṭa-jalāḥ — plné čisté vody; yat — jichž; upasparśinaḥ — ti, kdo používají tyto tekutiny; upadeva-gaṇāḥ — polobozi; yoga-aiśvaryāṇi — všechny dokonalosti mystické yogy; svābhāvikāni — aniž by o ně usilovali; bharata-ṛṣabha — ó nejlepší z bharatovské dynastie; dhārayanti — vlastní; deva-udyānāni — nebeské zahrady; ca — také; bhavanti — jsou tam; catvāri — čtyři; nandanam — zahrada Nandana; caitra-ratham — zahrada Caitraratha; vaibhrājakam — zahrada Vaibhrājaka; sarvataḥ-bhadram — zahrada Sarvatobhadra; iti — takto.

Překlad

Ó Mahārāji Parīkṣite, nejlepší z bharatovské dynastie, mezi těmito čtyřmi horami se rozprostírají čtyři obrovská jezera. Voda prvního chutná jako mléko, voda druhého jako med a voda třetího jako šťáva z cukrové třtiny. Čtvrté jezero je plné čisté vody. Nebeské bytosti, jako jsou Siddhové, Cāraṇové a Gandharvové, známí také jako polobozi, těchto čtyř jezer využívají, a proto přirozeně oplývají dokonalostmi mystické yogy—schopností být menší než nejmenší nebo větší než největší a podobně. Dále jsou tam také čtyři nebeské zahrady — Nandana, Caitraratha, Vaibhrājaka a Sarvatobhadra.

5.16.15

Verš

yeṣv amara-parivṛḍhāḥ saha sura-lalanā-lalāma-yūtha-pataya upadeva-gaṇair upagīyamāna-mahimānaḥ kila viharanti.

Synonyma

yeṣu — v nichž; amara-parivṛḍhāḥ — nejlepší z polobohů; saha — s; sura-lalanā — manželek všech polobohů a nižších polobohů; lalāma — těch žen, které jsou jako ozdoby; yūtha-patayaḥ — manželé; upadeva-gaṇaiḥ — nižšími polobohy (Gandharvy); upagīyamāna — opěvovaná; mahimānaḥ — jejichž sláva; kila — vskutku; viharanti — užívají si zábav.

Překlad

V těchto zahradách se setkávají a užívají si nejlepší z polobohů v doprovodu svých manželek, které jsou jako ozdoby nebeské krásy. Nižší polobozi, známí jako Gandharvové, přitom opěvují jejich slávu.

5.16.16

Verš

mandarotsaṅga ekādaśa-śata-yojanottuṅga-devacūta-śiraso giri-śikhara-sthūlāni phalāny amṛta-kalpāni patanti.

Synonyma

mandara-utsaṅge — na dolních svazích hory Mandary; ekādaśa-śata-yojana-uttuṅga — 1 100 yojanů vysoký; devacūta-śirasaḥ — z vrcholku mangovníku jménem Devacūta; giri-śikhara-sthūlāni — které jsou velké jako vrcholky hor; phalāni — plody; amṛta-kalpāni — sladké jako nektar; patanti — padají.

Překlad

Na dolních svazích hory Mandary stojí mangovník jménem Devacūta, který je 1 100 yojanů vysoký. Manga velká jako vrcholky hor a sladká jako nektar padají z jeho vrcholu pro požitek nebeských obyvatel.

Význam

O tomto stromu se zmiňují také velcí mudrci ve Vāyu Purāṇě:

aratnīnāṁ śatāny aṣṭāv
eka-ṣaṣṭy-adhikāni ca
phala-pramāṇam ākhyātam
ṛṣibhis tattva-darśibhiḥ

5.16.17

Verš

teṣāṁ viśīryamāṇānām ati-madhura-surabhi-sugandhi-bahulāruṇa-rasodenāruṇodā nāma nadī mandara-giri-śikharān nipatantī pūrveṇelāvṛtam upaplāvayati.

Synonyma

teṣām — všech mangových plodů; viśīryamāṇānām — rozbitých pádem z vrcholku; ati-madhura — velice sladká; surabhi — voňavá; sugandhi — obohacená dalšími vůněmi; bahula — velké množství; aruṇa-rasa-udena — načervenalou šťávou; aruṇodā — Aruṇodā; nāma — jménem; nadī — řeka; mandara-giri-śikharāt — z vrcholku hory Mandary; nipatantī — padá; pūrveṇa — na východní straně; ilāvṛtam — Ilāvṛta-varṣou; upaplāvayati — protéká.

Překlad

Když tyto pevné plody spadnou z takové výšky, vždy se rozbijí a vytéká z nich sladká, voňavá šťáva, jejíž vůně ještě sílí, když se mísí s dalšími vůněmi. Tato šťáva padá z hory ve vodopádech a stává se řekou Aruṇodou, která protéká východní stranou Ilāvṛty.

5.16.18

Verš

yad-upajoṣaṇād bhavānyā anucarīṇāṁ puṇya-jana-vadhūnām avayava-sparśa-sugandha-vāto daśa-yojanaṁ samantād anuvāsayati.

Synonyma

yat — jejíž; upajoṣaṇāt — jelikož používají voňavou vodu; bhavānyāḥ — Bhavānī, manželky Pána Śivy; anucarīṇām — pomáhajících služebných; puṇya-jana-vadhūnām — které jsou manželkami těch nejzbožnějších Yakṣů; avayava — tělesných údů; sparśa — ze styku; sugandha-vātaḥ — vítr, který se stává voňavým; daśa-yojanam — až do vzdálenosti deseti yojanů (téměř sto třiceti kilometrů); samantāt — všude kolem; anuvāsayati — naplňuje příjemnou vůní.

Překlad

Zbožné manželky Yakṣů pomáhají Bhavānī, manželce Pána Śivy, jako osobní služebné. Jelikož pijí vodu řeky Aruṇody, jejich těla voní, a jak vítr tuto vůni roznáší, provoňuje celou atmosféru do vzdálenosti sto třiceti kilometrů.

5.16.19

Verš

evaṁ jambū-phalānām atyucca-nipāta-viśīrṇānām anasthi-prāyāṇām ibha-kāya-nibhānāṁ rasena jambū nāma nadī meru-mandara-śikharād ayuta-yojanād avani-tale nipatantī dakṣiṇenātmānaṁ yāvad ilāvṛtam upasyandayati.

Synonyma

evam — podobně; jambū-phalānām — plodů jménem jambū; ati-ucca-nipāta — pádem z veliké výšky; viśīrṇānām — které jsou rozbité na kusy; anasthi-prāyāṇām — které mají velice malá semínka; ibha-kāya-nibhānām — a které jsou velké jako těla slonů; rasena — šťávou; jambū nāma nadī — řeka jménem Jambū-nadī; meru-mandara-śikharāt — z vrcholku hory Merumandary; ayuta-yojanāt — deset tisíc yojanů vysoké; avani-tale — na zem; nipatantī — padá; dakṣiṇena — na jižní straně; ātmānam — sama; yāvat — celou; ilāvṛtam — Ilāvṛta-varṣou; upasyandayati — protéká.

Překlad

Také plody stromu jambū, které jsou dužinaté a mají jen drobná semínka, padají z veliké výšky a rozbíjejí se na kusy. Jsou velké jako těla slonů a šťáva, která z nich vytéká, se stává řekou zvanou Jambū-nadī. Tato řeka padá z výšky 10 000 yojanů, z vrcholku Merumandary, na jižní stranu Ilāvṛty a zaplavuje touto šťávou celou zemi.

Význam

Můžeme si jen představit, kolik šťávy musí být v plodu, který má velikost slona a jen velmi drobná semínka. Šťáva z rozbitých plodů jambū přirozeně tvoří vodopády a zaplavuje celou oblast Ilāvṛty. Jak bude vysvětleno v dalších verších, tato šťáva vytváří nesmírné množství zlata.

5.16.20-21

Verš

tāvad ubhayor api rodhasor yā mṛttikā tad-rasenānuvidhyamānā vāyv-arka-saṁyoga-vipākena sadāmara-lokābharaṇaṁ jāmbū-nadaṁ nāma suvarṇaṁ bhavati; yad u ha vāva vibudhādayaḥ saha yuvatibhir mukuṭa-kaṭaka-kaṭi-sūtrādy-ābharaṇa-rūpeṇa khalu dhārayanti.

Synonyma

tāvat — naprosto; ubhayoḥ api — obou; rodhasoḥ — břehů; yā — které; mṛttikā — bahno; tat-rasena — šťávou z plodů jambū, která teče v řece; anuvidhyamānā — nasycené; vāyu-arka-saṁyoga-vipākena — díky chemické reakci se vzduchem a slunečním světlem; sadā — vždy; amara-loka-ābharaṇam — jehož se používá na ozdoby pro polobohy, obyvatele nebeských planet; jāmbū-nadam nāma — jménem Jāmbū-nada; suvarṇam — zlato; bhavati — stává se; yat — které; u ha vāva — vskutku; vibudha-ādayaḥ — velcí polobozi; saha — se; yuvatibhiḥ — svými věčně mladými manželkami; mukuṭa — koruny; kaṭaka — náramky; kaṭi-sūtra — pásy; ādi — a tak dále; ābharaṇa — nejrůznějších ozdob; rūpeṇa — v podobě; khalu — vskutku; dhārayanti — vlastní.

Překlad

Bahno na obou březích řeky Jambū-nadī, smáčené tekoucí šťávou a pak vysoušené vzduchem a slunečním světlem, vytváří velké množství zlata zvaného Jāmbū-nada. Obyvatelé nebes toto zlato používají na různé ozdoby. Všichni, kdo žijí na nebeských planetách, jsou proto i se svými mladými manželkami bohatě ozdobeni zlatými helmicemi, náramky a pásy, a tak si užívají života.

Význam

Řízením Nejvyšší Osobnosti Božství vytvářejí řeky na některých planetách na svých březích zlato. Chudí obyvatelé této Země jsou kvůli svému neúplnému poznání uneseni, když vidí takzvaného bhagavāna, který dovede vytvořit malé množství zlata. Zde se však dozvídáme, že na vyšším planetárním systému tohoto hmotného světa se bahno na březích Jambū-nadī mísí se šťávou jambū, na vzduchu reaguje se slunečním světlem a automaticky vytváří obrovské množství zlata. Díky tomu se tam muži a ženy zdobí různými zlatými šperky a vypadají nádherně. Na Zemi je bohužel takový nedostatek zlata, že se ho vlády snaží uchovat a tisknou papírové peníze. Jelikož tyto bankovky nejsou kryté zlatem, je papír, který vlády vydávají jako peníze, naprosto bezcenný — přesto jsou však lidé na Zemi velice pyšní na hmotný pokrok. Dívky a ženy v moderních dobách nosí místo zlatých šperků ozdoby z umělé hmoty a rovněž místo zlatého nádobí se používá umělohmotné, ale lidé jsou přesto pyšní na své hmotné bohatství. Proto jsou lidé tohoto věku označeni slovy mandāḥ sumanda-matayo manda-bhāgyā hy upadrutāḥ (Bhāg. 1.1.10). Jinými slovy, jsou nesmírně zkažení a pomalí v chápání bohatství Nejvyšší Osobnosti Božství. Jsou sumanda-matayaḥ, protože jejich pojetí je tak omezené, že podvodníka, který vytvoří trochu zlata, považují za Boha. Jelikož sami žádné zlato nemají, je jejich postavení skutečně ubohé, a proto jsou považováni za nešťastníky.

Někdy se tito nešťastní lidé chtějí dostat na nebeské planety, aby dosáhli šťastného postavení, které popisuje tento verš, ale čistí oddaní Pána se o takové bohatství vůbec nezajímají. Oddaní dokonce někdy přirovnávají barvu zlata k barvě zářivě zlatých výkalů. Śrī Caitanya Mahāprabhu učil oddané, aby se nenechali svést zlatými šperky a krásně ozdobenými ženami. Na dhanaṁ na janaṁ na sundarīm — oddaný se nemá nechat okouzlit zlatem, krásnými ženami nebo pýchou na množství stoupenců. Śrī Caitanya Mahāprabhu se proto důvěrně modlil: mama janmani janmanīśvare bhavatād bhaktir ahaitukī tvayi — “Můj Pane, prosím, požehnej mi Svou oddanou službou. Nechci nic jiného.” Oddaný se může modlit o vysvobození z tohoto hmotného světa. To je jediné, oč se uchází.

ayi nanda-tanuja kiṅkaraṁ
patitaṁ māṁ viṣame bhavāmbudhau
kṛpayā tava pāda-paṅkaja-
sthita-dhūlī-sadṛśam vicintaya

Pokorný oddaný se jen modlí k Pánu: “Vyzdvihni mě laskavě z tohoto hmotného světa, který oplývá různými druhy hmotného bohatství, a poskytni mi útočiště u Svých lotosových nohou.”

Śrīla Narottama dāsa Ṭhākura se modlí:

hā hā prabhu nanda-suta,

vṛṣabhānu-sutā-yuta,
karuṇā karaha ei-bāra
narottama-dāsa kaya,

nā ṭheliha rāṅgā-pāya,
tomā vine ke āche āmāra

“Ó můj Pane, ó synu Nandy Mahārāje, nyní přede mnou stojíš se Svou chotí, dcerou Vṛṣabhānua, Śrīmatī Rādhārāṇī. Přijmi mě laskavě jako prach Svých lotosových nohou. Prosím, nevyháněj mě — nemám jiné útočiště.”

Podobně Prabodhānanda Sarasvatī naznačuje, že postavení polobohů, jež zdobí zlaté helmice a jiné šperky, není o nic lepší než přelud (tri-daśa-pūr ākāśa-puṣpāyate). Oddaného takové bohatství nikdy nezláká. Jediné, oč se uchází, je stát se prachem u lotosových nohou Pána.

5.16.22

Verš

yas tu mahā-kadambaḥ supārśva-nirūḍho yās tasya koṭarebhyo viniḥsṛtāḥ pañcāyāma-pariṇāhāḥ pañca madhu-dhārāḥ supārśva-śikharāt patantyo ’pareṇātmānam ilāvṛtam anumodayanti.

Synonyma

yaḥ — který; tu — ale; mahā-kadambaḥ — strom jménem Mahākadamba; supārśva-nirūḍhaḥ — který stojí na úbočí hory Supārśvy; yāḥ — který; tasya — toho; koṭarebhyaḥ — z dutin; viniḥsṛtāḥ — vytéká; pañca — pět; āyāma — vyāma, délková jednotka (přibližně 2,4 metry); pariṇāhāḥ — jejichž rozměr; pañca — pět; madhu-dhārāḥ — proudů medu; supārśva-śikharāt — z vrcholu hory Supārśvy; patantyaḥ — stéká; apareṇa — na západní straně hory Sumeru; ātmānam — celou; ilāvṛtam — Ilāvṛta-varṣu; anumodayanti — naplňuje vůní.

Překlad

Na úbočí hory Supārśvy stojí velký strom jménem Mahākadamba, který je velice proslulý. Z jeho dutin vytéká pět řek medu, z nichž každá je široká zhruba pět vyām. Tento tekoucí med neustále padá z vrcholku hory Supārśvy a protéká celou Ilāvṛta-varṣou, počínaje její západní stranou. Celá země proto příjemně voní.

Význam

Jedna vyāma je vzdálenost mezi dlaněmi rozepjatých paží, což činí necelých 2,5 metru. Každá řeka je tedy široká více než dvanáct metrů a jejich celková šířka přesahuje šedesát metrů.

5.16.23

Verš

yā hy upayuñjānānāṁ mukha-nirvāsito vāyuḥ samantāc chata-yojanam anuvāsayati.

Synonyma

yāḥ — které (tyto proudy medu); hi — jistě; upayuñjānānām — těch, kteří pijí; mukha-nirvāsitaḥ vāyuḥ — vzduch vycházející z úst; samantāt — všude kolem; śata-yojanam — až do vzdálenosti sta yojanů (1 280 kilometrů); anuvāsayati — naplňuje sladkou vůní.

Překlad

Vzduch nesoucí vůni z úst těch, kdo pijí tento med, provoňuje zemi do vzdálenosti sta yojanů.

5.16.24

Verš

evaṁ kumuda-nirūḍho yaḥ śatavalśo nāma vaṭas tasya skandhebhyo nīcīnāḥ payo-dadhi-madhu-ghṛta-guḍānnādy-ambara-śayyāsanābharaṇādayaḥ sarva eva kāma-dughā nadāḥ kumudāgrāt patantas tam uttareṇelāvṛtam upayojayanti.

Synonyma

evam — takto; kumuda-nirūḍhaḥ — rostoucí na hoře jménem Kumuda; yaḥ — ten; śata-valśaḥ nāma — strom zvaný Śatavalśa (protože má stovky nových kmenů); vaṭaḥ — banyán; tasya — jeho; skandhebhyaḥ — ze silných větví; nīcīnāḥ — stékající; payaḥ — mléko; dadhi — jogurt; madhu — med; ghṛta — přečištěné máslo; guḍa — melasa; anna — obilí; ādi — a tak dále; ambara — oděvy; śayyā — lůžka; āsana — sedátka; ābharaṇa-ādayaḥ — nesoucí ozdoby a tak dále; sarve — vše; eva — jistě; kāma-dughāḥ — plnící všechna přání; nadāḥ — velké řeky; kumuda-agrāt — z vrcholku hory Kumudy; patantaḥ — padající; tam — na tu; uttareṇa — na severní stranu; ilāvṛtam — zemi zvané Ilāvṛta-varṣa; upayojayanti — přinášejí štěstí.

Překlad

Na hoře jménem Kumuda se tyčí velký banyán, který se nazývá Śatavalśa, protože má sto hlavních větví. Z těchto větví se spouští mnoho kořenů, z nichž vytéká mnoho řek. Tyto řeky stékají z vrcholku hory na severní stranu Ilāvṛta-varṣi ve prospěch těch, kdo tam žijí. Všichni lidé mají díky těmto řekám velké zásoby mléka, jogurtu, medu, přečištěného másla (ghí), melasy, obilí, oděvů, lůžek, sedátek a ozdob. Je jim v hojném množství dodáváno vše, po čem touží, aby mohli žít v blahobytu, a proto jsou velice šťastní.

Význam

Prosperita lidstva nezávisí na démonské civilizaci, jež nemá žádnou kulturu a poznání, ale jen obrovské mrakodrapy a velké automobily, které se bez ustání řítí po dálnicích. Dary přírody jsou dostačující. Obyvatelé jsou skutečně bohatí, je-li hojnost mléka, jogurtu, medu, obilí, ghí, melasy, dhotí, sárí, lůžek, sedátek a ozdob. Když zemi zaplavuje dostatečné množství vody z řek, lze získat všechny tyto věci a ničeho nebude nedostatek. To vše ovšem závisí na vykonávání oběti, jak je popsáno ve védské literatuře.

annād bhavanti bhūtāni
parjanyād anna-sambhavaḥ
yajñād bhavati parjanyo
yajñaḥ karma-samudbhavaḥ

“Všechna živá těla závisejí na obilí, jehož růst zajišťují deště. Deště přicházejí díky yajñi (oběti) a yajña se rodí z vykonávání předepsaných povinností.” To jsou předpisy dané v Bhagavad-gītě (3.14). Budou-li se lidé řídit těmito zásadami v plném vědomí Kṛṣṇy, jejich společnost bude prosperovat a budou šťastní v tomto i příštím životě.

5.16.25

Verš

yān upajuṣāṇānāṁ na kadācid api prajānāṁ valī-palita-klama-sveda-daurgandhya-jarāmaya-mṛtyu-śītoṣṇa-vaivarṇyopasargādayas tāpa-viśeṣā bhavanti yāvaj jīvaṁ sukhaṁ niratiśayam eva.

Synonyma

yān — které (všechny produkty získané z výše zmíněných řek); upajuṣāṇānām — těch, kdo plně využívají; na — ne; kadācit — kdykoliv; api — jistě; prajānām — občanů; valī — vrásky; palita — šediny; klama — únava; sveda — pot; daurgandhya — nepříjemný zápach nečistého potu; jarā — stáří; āmaya — nemoc; mṛtyu — předčasná smrt; śīta — tuhá zima; uṣṇa — spalující horko; vaivarṇya — ztráta tělesného lesku; upasarga — potíže; ādayaḥ — a tak dále; tāpa — utrpení; viśeṣāḥ — různé druhy; bhavanti — jsou; yāvat — dokud; jīvam — život; sukham — štěstí; niratiśayam — neomezené; eva — pouze.

Překlad

Obyvatelé hmotného světa, kteří se těší z produktů těchto řek, nemají žádné vrásky ani šediny. Nikdy necítí únavu a pot nedodává jejich tělům nepříjemný zápach. Nesouží je stáří a nemoc, neumírají předčasně, netrpí mrazivou zimou ani spalujícím horkem a jejich těla neztrácejí svůj lesk. Až do smrti žijí všichni velice šťastně, bez jakékoliv úzkosti.

Význam

Tento verš poukazuje na to, co je dokonalostí lidské společnosti dokonce i v tomto hmotném světě. Strastiplné podmínky hmotného světa lze odstranit dostatkem mléka, jogurtu, medu, ghí, melasy, obilí, ozdob, lůžek, sedátek a tak dále. To je lidská civilizace. Hojné množství obilí lze získat zemědělským podnikáním a bohaté zásoby mléka, jogurtu a ghí lze zajistit ochranou krav. Jsou-li chráněny lesy, lze získat spoustu medu. V moderní civilizaci se bohužel neustále zabíjejí krávy, které jsou zdrojem jogurtu, mléka a ghí, kácejí se všechny stromy, které dávají med, a místo práce v zemědělství se otevírají továrny na výrobu matic, šroubů, automobilů a vína. Jak by potom mohli být lidé šťastní? Neustále musí trpět veškerou bídou materialismu. Přibývá jim vrásek a postupně chřadnou, až se z nich stávají téměř trpaslíci, a šíří kolem sebe nepříjemný zápach nečistého potu, který je výsledkem toho, že jedí odporné věci všeho druhu. To není lidská civilizace. Jestliže si lidé skutečně přejí dosáhnout v tomto životě štěstí a připravit se na co nejlepší příští život, musí přijmout védskou civilizaci, kde je vždy dostatek všech výše uvedených potřeb.

5.16.26

Verš

kuraṅga-kurara-kusumbha-vaikaṅka-trikūṭa-śiśira-pataṅga-rucaka-niṣadha-śinīvāsa-kapila-śaṅkha-vaidūrya-jārudhi-haṁsa-ṛṣabha-nāga-kālañjara-nāradādayo viṁśati-girayo meroḥ karṇikāyā iva kesara-bhūtā mūla-deśe parita upakḷptāḥ.

Synonyma

kuraṅga — Kuraṅga; kurara — Kurara; kusumbha-vaikaṅka-trikūṭa-śiśira-pataṅga-rucaka-niṣadha-śinīvāsa-kapila- śaṅkha-vaidūrya-jārudhi-haṁsa-ṛṣabha-nāga-kālañjara-nārada — jména hor; ādayaḥ — a tak dále; viṁśati-girayaḥ — dvacet hor; meroḥ — hory Sumeru; karṇikāyāḥ — kalichu lotosového květu; iva — jako; kesara-bhūtāḥ — jako nitky tyčinek; mūla-deśe — na úpatí; paritaḥ — všude kolem; upakḷptāḥ — umístěné Nejvyšší Osobností Božství.

Překlad

Jako nitky tyčinek kolem kalichu lotosového květu jsou kolem úpatí hory Meru krásně umístěné ještě další hory. Jmenují se Kuraṅga, Kurara, Kusumbha, Vaikaṅka, Trikūṭa, Śiśira, Pataṅga, Rucaka, Niṣadha, Sinīvāsa, Kapila, Śaṅkha, Vaidūrya, Jārudhi, Haṁsa, Ṛṣabha, Nāga, Kālañjara a Nārada.

5.16.27

Verš

jaṭhara-devakūṭau meruṁ pūrveṇāṣṭādaśa-yojana-sahasram udagāyatau dvi-sahasraṁ pṛthu-tuṅgau bhavataḥ; evam apareṇa pavana-pāriyātrau dakṣiṇena kailāsa-karavīrau prāg-āyatāv evam uttaratas triśṛṅga-makarāv aṣṭabhir etaiḥ parisṛto ’gnir iva paritaś cakāsti kāñcana-giriḥ.

Synonyma

jaṭhara-devakūṭau — hory Jaṭhara a Devakūṭa; merum — hora Sumeru; pūrveṇa — na východní straně; aṣṭādaśa-yojana-sahasram — osmnáct tisíc yojanů; udagāyatau — táhnoucí se od severu na jih; dvi-sahasram — dva tisíce yojanů; pṛthu-tuṅgau — na šířku a na výšku; bhavataḥ — jsou; evam — podobně; apareṇa — na západní straně; pavana-pāriyātrau — hory Pavana a Pāriyātra; dakṣiṇena — na jižní straně; kailāsa-karavīrau — hory Kailāsa a Karavīra; prāk-āyatau — táhnoucí se od východu na západ; evam — podobně; uttarataḥ — na severní straně; triśṛṅga-makarau — hory Triśṛṅga a Makara; aṣṭabhiḥ etaiḥ — těmito osmi horami; paristṛtaḥ — obklopená; agniḥ iva — jako oheň; paritaḥ — celá; cakāsti — jasně září; kāñcana-giriḥ — zlatá hora jménem Sumeru či Meru.

Překlad

Na východní straně hory Sumeru se tyčí dvě hory, Jaṭhara a Devakūṭa, jež se táhnou od severu k jihu na vzdálenost 18 000 yojanů (230 400 kilometrů). I na západní straně hory Sumeru jsou dvě hory, Pavana a Pāriyātra, které se táhnou od severu na jih na tutéž vzdálenost. Na jižní straně hory Sumeru se tyčí hory Kailāsa a Karavīra, jež sahají od východu k západu na vzdálenost 18 000 yojanů, a na severní straně hory Sumeru—zaujímající co se týče jejich rozlohy od východu k západu tutéž vzdálenost — jsou hory Triśṛṅga a Makara. Šířka a výška těchto osmi hor je 2 000 yojanů (25 600 kilometrů). Všechny obklopují horu Sumeru, která je z ryzího zlata a září jako oheň.

5.16.28

Verš

meror mūrdhani bhagavata ātma-yoner madhyata upakḷptāṁ purīm ayuta-yojana-sāhasrīṁ sama-caturasrāṁ śātakaumbhīṁ vadanti.

Synonyma

meroḥ — hory Sumeru; mūrdhani — na vrcholu; bhagavataḥ — nejmocnější bytosti; ātma-yoneḥ — Pána Brahmy; madhyataḥ — uprostřed; upakḷptām — umístěné; purīm — velké město; ayuta-yojana — deset tisíc yojanů; sāhasrīm — jeden tisíc; sama-caturasrām — stejné délky na všech stranách; śāta-kaumbhīm — celé ze zlata; vadanti — velcí mudrci říkají.

Překlad

Uprostřed vrcholu hory Meru se rozkládá město Pána Brahmy. Délka každé z jeho čtyř stran je deset miliónů yojanů (128 000 000 kilometrů). Je celé ze zlata, a proto ho učenci a mudrci nazývají Śātakaumbhī.

5.16.29

Verš

tām anuparito loka-pālānām aṣṭānāṁ yathā-diśaṁ yathā-rūpaṁ turīya-mānena puro ’ṣṭāv upakḷptāḥ.

Synonyma

tām — ono velké město jménem Brahmapurī; anuparitaḥ — obklopující; loka-pālānām — vládců planet; aṣṭānām — osmi; yathā-diśam — podle stran; yathā-rūpam — přesně se podobající městu Brahmapurī; turīya-mānena — s rozměrem jen jedné čtvrtiny; puraḥ — města; aṣṭau — osm; upakḷptāḥ — umístěná.

Překlad

Brahmapurī obklopují na všech stranách sídla osmi hlavních vládců planetárních soustav, počínaje králem Indrou. Tato sídla se podobají Brahmapurī, ale zaujímají jen jednu čtvrtinu jeho velikosti.

Význam

Śrīla Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura potvrzuje, že města Pána Brahmy a osmi podřízených vládců planetárních soustav, počínaje Indrou, jsou uvedena v dalších Purāṇách.

merau nava-pūrāṇi syur
manovaty amarāvatī
tejovatī saṁyamanī
tathā kṛṣṇāṅganā parā

śraddhāvatī gandhavatī
tathā cānyā mahodayā
yaśovatī ca brahmendra
bahyādīnāṁ yathā-kramam

Brahmovo město se nazývá Manovatī a města jeho pomocníků, jako je Indra a Agni, se nazývají Amarāvatī, Tejovatī, Saṁyamanī, Kṛṣṇāṅganā, Śraddhāvatī, Gandhavatī, Mahodayā a Yaśovatī. Brahmapurī se nachází uprostřed, obklopené dalšími osmi purī na všech stranách.

Takto končí Bhaktivedantovy výklady k šestnácté kapitole pátého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Popis Jambūdvīpu”.

KAPITOLA SEDMNÁCTÁ

Původ a sestup řeky Gangy

5.17.1

Verš

śrī-śuka uvāca
tatra bhagavataḥ sākṣād yajña-liṅgasya viṣṇor vikramato vāma-pādāṅguṣṭha-nakha-nirbhinnordhvāṇḍa-kaṭāha-vivareṇāntaḥ-praviṣṭā yā bāhya-jala-dhārā tac-caraṇa-paṅkajāvanejanāruṇa-kiñjalkoparañjitākhila-jagad-agha-malāpahopasparśanāmalā sākṣād bhagavat-padīty anupalakṣita-vaco ’bhidhīyamānāti-mahatā kālena yuga-sahasropalakṣaṇena divo mūrdhany avatatāra yat tad viṣṇu-padam āhuḥ.

Synonyma

śrī-śukaḥ uvāca — Śrī Śukadeva Gosvāmī řekl; tatra — tehdy; bhagavataḥ — inkarnace Nejvyšší Osobnosti Božství; sākṣāt — přímo; yajña-liṅgasya — příjemce výsledků všech obětí; viṣṇoḥ — Pána Viṣṇua; vikramataḥ — když dělal druhý krok; vāma-pāda — Své levé nohy; aṅguṣṭha — palce; nakha — nehtem; nirbhinna — prorazil; ūrdhva — vrchní; aṇḍa-kaṭāha — – obal vesmíru (sestávající ze sedmi vrstev – země, vody, ohně atd); vivareṇa — otvorem; antaḥ-praviṣṭā — vnikl do vesmíru; yā — který; bāhya-jala-dhārā — proud vody z Oceánu Příčin vně vesmíru; tat — Jeho; caraṇa-paṅkaja — lotosových nohou; avanejana — omytím; aruṇa-kiñjalka — načervenalým práškem; uparañjitā — zabarvený; akhila-jagat — celého světa; agha-mala — hříšné činnosti; apahā — ničí; upasparśana — dotek čeho; amalā — zcela čistý; sākṣāt — přímo; bhagavat-padī — vyvěrající z lotosových nohou Nejvyšší Osobnosti Božství; iti — takto; anupalakṣita — popsaný; vacaḥ — jménem; abhidhīyamānā — nazývaný; ati-mahatā kālena — po dlouhé době; yuga-sahasra-upalakṣaṇena — sestávající z tisíce věků; divaḥ — nebe; mūrdhani — na hlavu (Dhruvaloku); avatatāra — sestoupil; yat — který; tat — ten; viṣṇu-padam — lotosové nohy Pána Viṣṇua; āhuḥ — nazývají.

Překlad

Śukadeva Gosvāmī řekl: Můj milý králi, Pán Viṣṇu, příjemce všech obětí, se zjevil jako Vāmanadeva v obětní aréně Baliho Mahārāje. Pak natáhl Svou levou nohu k hranici vesmíru a nehtem palce prorazil otvor ve vesmírném obalu. Tudy vnikla do vesmíru čistá voda Oceánu Příčin jako řeka Ganga. Jelikož voda Gangy omyla lotosové nohy Pána, pokryté načervenalým práškem, získala nádhernou růžovou barvu. Každá živá bytost může dotekem transcendentální vody Gangy okamžitě očistit svou mysl od hmotných nečistot, ale tato voda zůstává přesto věčně čistá. Protože se Ganga před svým sestupem do tohoto vesmíru přímo dotýká lotosových nohou Pána, nazývá se Viṣṇupadī. Později dostala další jména, jako například Jāhnavī a Bhāgīrathī. Po tisíci věcích sestoupila voda Gangy na Dhruvaloku, nejvyšší planetu v tomto vesmíru, a proto všichni mudrci a učenci o Dhruvaloce prohlašují, že je Viṣṇupada (“spočívající na lotosových nohách Pána Viṣṇua”).

Význam

V tomto verši popisuje Śukadeva Gosvāmī slávu řeky Gangy. Voda Gangy se nazývá patita-pāvanī, “zachránkyně všech hříšných živých bytostí”. Je dokázáno, že ten, kdo se v ní pravideně koupe, je vnějšně i vnitřně očištěn. Navenek jeho tělo získává odolnost vůči všem nemocem a uvnitř postupně vyvíjí postoj oddanosti vůči Nejvyšší Osobnosti Božství. Po celé Indii žije na březích Gangy mnoho tisíc lidí a tím, že se pravidelně koupou v jejích vodách, se nepochybně očišťují po duchovní i hmotné stránce. Mnoho mudrců (včetně Śaṅkarācāryi) složilo modlitby velebící Gangu a sama indická země se stala slavnou díky tomu, že jejím územím protékají takové řeky, jako je Ganga, Yamunā, Godāvarī, Kāverī, Kṛṣṇā a Narmadā. Každý, kdo žije poblíž těchto řek, je přirozeně pokročilý v duchovním vědomí. Śrīla Madhvācārya říká:

vārāhe vāma-pādaṁ tu
tad-anyeṣu tu dakṣiṇam
pādaṁ kalpeṣu bhagavān
ujjahāra trivikramaḥ

Pán Vāmana, stojící na pravé noze a natahující levou nohu k okraji vesmíru, se proslavil jako Trivikrama — inkarnace, která vykonala tři hrdinské skutky.

5.17.2

Verš

yatra ha vāva vīra-vrata auttānapādiḥ parama-bhāgavato ’smat-kula-devatā-caraṇāravindodakam iti yām anusavanam utkṛṣyamāṇa-bhagavad-bhakti-yogena dṛḍhaṁ klidyamānāntar-hṛdaya autkaṇṭhya-vivaśāmīlita-locana-yugala-kuḍmala-vigalitāmala-bāṣpa-kalayābhivyajyamāna-roma-pulaka-kulako ’dhunāpi paramādareṇa śirasā bibharti.

Synonyma

yatra ha vāva — na Dhruvaloce; vīra-vrataḥ — pevně odhodlaný; auttānapādiḥ — slavný syn Mahārāje Uttānapādy; parama-bhāgavataḥ — nejvznešenější oddaný; asmat — našeho; kula-devatā — rodinného Božstva; caraṇa-aravinda — lotosových nohou; udakam — ve vodě; iti — takto; yām — jež; anusavanam — neustále; utkṛṣyamāṇa — narůstající; bhagavat-bhakti-yogena — oddanou službou Pánu; dṛḍham — velice; klidyamāna-antaḥ-hṛdayaḥ — obměkčený v hloubi srdce; autkaṇṭhya — velkou úzkostí; vivaśa — spontánně; amīlita — přivřených; locana — očí; yugala — pár; kuḍmala — z těch, které jsou jako květy; vigalita — vycházející; amala — neznečištěné; bāṣpa-kalayā — se slzami; abhivyajyamāna — projevené; roma-pulaka-kulakaḥ — jehož příznaky extáze na těle; adhunā api — ještě nyní; parama-ādareṇa — s velkou úctou; śirasā — na hlavě; bibharti — nosí.

Překlad

Dhruva Mahārāja, slavný syn Mahārāje Uttānapādy, je díky svému pevnému odhodlání ve vykonávání oddané služby známý jako nejvznešenější oddaný Nejvyššího Pána. Jelikož ví, že posvátná voda Gangy omývá lotosové nohy Pána Viṣṇua, dodnes tuto vodu s velkou oddaností přijímá na svou hlavu. Sídlí na své planetě, a protože v hloubi srdce neustále velmi oddaně myslí na Kṛṣṇu, je zaplaven extatickou úzkostí. Z přivřených očí mu tečou slzy a na celém jeho těle se projevují příznaky extáze.

Význam

Ten, kdo je upevněný v oddané službě Nejvyšší Osobnosti Božství, je označován jako vīra-vrata, plně odhodlaný. Takový oddaný čím dál více zvětšuje svou extázi v oddané službě, a jakmile si vzpomene na Pána Viṣṇua, oči se mu zalijí slzami. To je příznak mahā-bhāgavaty. Dhruva Mahārāja setrvával v této extázi oddanosti a také Śrī Caitanya Mahāprabhu nám ukázal praktický příklad transcendentální extáze během Svého života v Jagannātha Purī. O Jeho tamních zábavách podrobně vypráví Caitanya-caritāmṛta.

5.17.3

Verš

tataḥ sapta ṛṣayas tat prabhāvābhijñā yāṁ nanu tapasa ātyantikī siddhir etāvatī bhagavati sarvātmani vāsudeve ’nuparata-bhakti-yoga-lābhenaivopekṣitānyārthātma-gatayo muktim ivāgatāṁ mumukṣava iva sabahu-mānam adyāpi jaṭā-jūṭair udvahanti.

Synonyma

tataḥ — poté; sapta ṛṣayaḥ — sedm velkých mudrců (v čele s Marīcim); tat prabhāva-abhijñāḥ — kteří dobře vědí o vlivu řeky Gangy; yām — tuto vodu Gangy; nanu — vskutku; tapasaḥ — naší askeze; ātyantikī — konečná; siddhiḥ — dokonalost; etāvatī — tolik; bhagavati — Nejvyšší Osobnost Božství; sarva-ātmani — ve všeprostupujícím; vāsudeve — Kṛṣṇovi; anuparata — neustálý; bhakti-yoga — mystického procesu oddané služby; lābhena — pouhým dosažením této úrovně; eva — jistě; upekṣita — opomenuté; anya — jiné; artha-ātma-gatayaḥ — všechny ostatní cesty k dokonalosti (náboženství, hospodářský rozvoj, uspokojování smyslů a osvobození); muktim — vysvobození z hmotných pout; iva — jako; āgatām — získané; mumukṣavaḥ — těmi, kdo touží po osvobození; iva — jako; sa-bahu-mānam — s velkou poctou; adya api — ještě dnes; jaṭā-jūṭaiḥ — s rozcuchanými kadeřemi vlasů; udvahanti — nosí.

Překlad

Sedm velkých mudrců (Marīci, Vasiṣṭha, Atri a další) sídlí na planetách pod Dhruvalokou. Jsou si dobře vědomi vlivu vody Gangy, a proto ji dodnes nosí na hlavách v kadeřích svých vlasů. Došli k závěru, že to je nejvyšší bohatství, dokonalost veškeré askeze a nejlepší způsob praktikování transcendentálního života. Jelikož dosáhli nepřerušované oddané služby Nejvyšší Osobnosti Božství, opomíjejí všechny ostatní prospěšné procesy, jako je náboženství, hospodářský rozvoj, uspokojování smyslů, a dokonce i splynutí s Nejvyšším. Tak jako si jñānī myslí, že splynutí s Pánem je nejvyšší pravdou, těchto sedm vznešených osobností uznává za dokonalost života oddanou službu.

Význam

Transcendentalisté se dělí na dvě základní skupiny: nirviśeṣavādīny neboli impersonalisty a bhakty neboli oddané. Impersonalisté neuznávají duchovní rozmanitost života a chtějí splynout s Nejvyšším Pánem v Jeho aspektu Brahmanu (brahmajyoti). Oddaní se ovšem chtějí podílet na transcendentálních činnostech Nejvyšší Osobnosti Božství. Ve vyšším planetárním systému je nejvyšší planetou Dhruvaloka a pod ní se nachází sedm planet, jež obývají velcí mudrci v čele s Marīcim, Vasiṣṭhou a Atrim. Ti všichni považují oddanou službu za nejvyšší dokonalost života, a proto nosí na hlavách svatou vodu Gangy. Tento verš dokazuje, že pro toho, kdo dosáhl úrovně čisté oddané služby, není nic jiného důležité; ani takzvané osvobození (kaivalya). Śrīla Śrīdhara Svāmī prohlašuje, že teprve až po dosažení čisté oddané služby Pánu může člověk zavrhnout všechna ostatní zaměstnání jako zanedbatelná. Prabodhānanda Sarasvatī jeho prohlášení potvrzuje následovně:

kaivalyaṁ narakāyate tri-daśa-pūr ākāśa-puṣpāyate
durdāntendriya-kāla-sarpa-paṭalī protkhāta-daṁṣṭrāyate
viśvaṁ pūrṇa-sukhāyate vidhi-mahendrādiś ca kīṭāyate
yat kāruṇya-kaṭākṣa-vaibhavavatāṁ taṁ gauram eva stumaḥ

(Caitanya-candrāmṛta 5)

Śrī Caitanya Mahāprabhu dokonale formuloval a šířil proces bhakti-yogy. Pro každého, kdo přijal útočiště u lotosových nohou Śrī Caitanyi Mahāprabhua, je proto nejvyšší dokonalost māyāvādīnů — kaivalya neboli splynutí s Nejvyšším — pekelnou představou; o snaze karmīch dosáhnout nebeských planet ani nemluvě. Oddaný považuje takové cíle za bezcenné přeludy. Existují také yogīni, kteří se snaží ovládnout své smysly, ale to se jim nikdy nepodaří, aniž by dosáhli stádia oddané služby. Smysly jsou přirovnávány k jedovatým hadům, ale smysly bhakty, který se zaměstnává službou Pánu, jsou jako hadi s vytrženými jedovými zuby. Yogīni se snaží své smysly potlačit, ale i velcí mystici, jako byl Viśvāmitra, ve svém pokusu selhávají. Viśvāmitra podlehl svým smyslům, když ho během jeho meditace okouzlila Menakā, jež později porodila Śakuntalu. Nejmoudřejší lidé na světě jsou proto bhakti-yogīni, což potvrzuje Pán Kṛṣṇa v Bhagavad-gītě (6.47):

yoginām api sarveṣāṁ
mad-gatenāntarātmanā
śraddhāvān bhajate yo māṁ
sa me yuktatamo mataḥ

“Ten z yogīnů, který se ke Mně s velkou vírou neustále upíná, v nitru na Mě myslí a poskytuje Mi transcendentální láskyplnou službu, je se Mnou nejdůvěrněji spojen prostřednictvím yogy a je ze všech nejvyšší. To je Můj názor.”

5.17.4

Verš

tato ’neka-sahasra-koṭi-vimānānīka-saṅkula-deva-yānenāvatar-antīndu maṇḍalam āvārya brahma-sadane nipatati.

Synonyma

tataḥ — po očištění sedmi planet sedmi velkých mudrců; aneka — mnoha; sahasra — tisíci; koṭi — milióny; vimāna-anīka — řadami letadel; saṅkula — plnými; deva-yānena — vesmírnými cestami polobohů; avatarantī — sestupuje; indu-maṇḍalam — planeta Měsíc; āvārya — zaplavená; brahma-sadane — do sídla Pána Brahmy na vrcholu Sumeru-parvaty; nipatati — padá.

Překlad

Po očištění sedmi planet poblíž Dhruvaloky (Polárky) je voda Gangy přepravována vesmírnými cestami polobohů v miliardách nebeských letadel. Pak zaplavuje Měsíc (Candraloku) a nakonec dosahuje sídla Pána Brahmy na vrcholu hory Meru.

Význam

Měli bychom mít neustále na paměti, že řeka Ganga pochází z Oceánu Příčin, jenž leží za obalem vesmíru. Poté, co voda Oceánu Příčin pronikne otvorem, který vytvořil Pán Vāmanadeva, stéká na Dhruvaloku (Polárku) a potom na sedm planet pod Dhruvalokou. Dále je přepravována nesčetnými nebeskými letadly na Měsíc a poté padá na vrchol hory Meru, známé jako Sumeru-parvata. Takto se voda Gangy nakonec dostane na nižší planety a na vrcholky Himalájí, odkud protéká Hardwarem a pláněmi Indie a očišťuje celou zem. Zde je vysvětleno, jak se Ganga dostává z nejvyšší části vesmíru na různé planety — z planet mudrců je přepravována nebeskými letadly. Takzvaní pokročilí vědci moderní doby se snaží doletět na vyšší planety, ale přitom se potýkají s nedostatkem energie na Zemi. Kdyby byli skutečně schopnými vědci, dokázali by osobně létat letadly na jiné planety, ale to je nad jejich síly. Nyní zanechali svých výletů na Měsíc a pokoušejí se dosáhnout jiných planet, ale bezúspěšně.

5.17.5

Verš

tatra caturdhā bhidyamānā caturbhir nāmabhiś catur-diśam abhispandantī nada-nadī-patim evābhiniviśati sītālakanandā cakṣur bhadreti.

Synonyma

tatra — tam (na vrcholu hory Meru); caturdhā — na čtyři ramena; bhidyamānā — dělí se; caturbhiḥ — se čtyřmi; nāmabhiḥ — jmény; catuḥ-diśam — čtyři strany (východ, západ, sever a jih); abhispandantī — s mocným proudem; nada-nadī-patim — rezervoár všech velkých řek (oceán); eva — jistě; abhiniviśati — dostává se do; sītā-alakanandā — Sītā a Alakanandā; cakṣuḥ — Cakṣu; bhadrā — Bhadrā; iti — známá pod těmito jmény.

Překlad

Na vrcholu hory Meru se Ganga dělí na čtyři ramena, z nichž každé teče na jinou stranu (na východ, západ, sever a jih). Tato ramena, známá pod jmény Sītā, Alakanandā, Cakṣu a Bhadrā, stékají do oceánu.

5.17.6

Verš

sītā tu brahma-sadanāt kesarācalādi-giri-śikharebhyo ’dho ’dhaḥ prasravantī gandhamādana-mūrdhasu patitvāntareṇa bhadrāśva-varṣaṁ prācyāṁ diśi kṣāra-samudram abhipraviśati.

Synonyma

sītā — rameno jménem Sītā; tu — jistě; brahma-sadanāt — z Brahmapurī; kesarācala-ādi — Kesarācaly a jiných velkých pohoří; giri — kopce; śikharebhyaḥ — z vrcholů; adhaḥ adhaḥ — dolů; prasravantī — teče; gandhamādana — hory Gandhamādana; mūrdhasu — na vrchol; patitvā — padá; antareṇa — v; bhadrāśva-varṣam — provincii zvané Bhadrāśva; prācyām — na západní; diśi — straně; kṣāra-samudram — oceán slané vody; abhipraviśati — vstupuje do.

Překlad

Rameno Gangy jménem Sītā protéká Brahmapurīm na hoře Meru a odtamtud stéká na blízké vrcholy pohoří Kesarācaly, které jsou téměř stejně vysoké jako samotná Meru. Z těchto hor, jež jsou jako nitky tyčinek kolem hory Meru, padá Ganga na vrchol hory Gandhamādana a poté teče na území Bhadrāśva-varṣi. Nakonec dosahuje oceánu slané vody na západní straně.

5.17.7

Verš

evaṁ mālyavac-chikharān niṣpatantī tato ’nuparata-vegā ketumālam abhi cakṣuḥ pratīcyāṁ diśi sarit-patiṁ praviśati.

Synonyma

evam — takto; mālyavat-śikharāt — z vrcholu hory jménem Mālyavān; niṣpatantī — padá; tataḥ — poté; anuparata-vegā — jejíž proud je nepřetržitý; ketumālam abhi — do země zvané Ketumāla-varṣa; cakṣuḥ — rameno jménem Cakṣu; pratīcyām — na západě; diśi — strana; sarit-patim — oceán; praviśati — vstupuje do.

Překlad

Rameno Gangy Cakṣu padá na vrchol hory jménem Mālyavān a odtamtud ve vodopádech na území Ketumāla-varṣi. Ganga proudí bez ustání Ketumāla-varṣou a dosahuje oceánu slané vody rovněž na západě.

5.17.8

Verš

bhadrā cottarato meru-śiraso nipatitā giri-śikharād giri-śikharam atihāya śṛṅgavataḥ śṛṅgād avasyandamānā uttarāṁs tu kurūn abhita udīcyāṁ diśi jaladhim abhipraviśati.

Synonyma

bhadrā — rameno zvané Bhadrā; ca — také; uttarataḥ — na severní stranu; meru-śirasaḥ — z vrcholu hory Meru; nipatitā — poté, co padá; giri-śikharāt — z vrcholu Kumudy; giri-śikharam — na vrchol Nīly; atihāya — teče přes, jako by se ani nedotýkala; śṛṅgavataḥ — hory zvané Śṛṅgavān; śṛṅgāt — z vrcholu; avasyandamānā — teče; uttarān — severní; tu — ale; kurūn — země zvaná Kuru; abhitaḥ — na všech stranách; udīcyām — na severní; diśi — straně; jaladhim — oceán slané vody; abhipraviśati — vstupuje do.

Překlad

Rameno Gangy zvané Bhadrā stéká ze severní strany hory Meru a jeho vody postupně padají na vrcholy hor Kumudy, Nīly, Śvety a Śṛṅgavānu. Poté Bhadrā stéká do provincie Kuru a po překonání tohoto území se vlévá do oceánu slané vody na severu.

5.17.9

Verš

tathaivālakanandā dakṣiṇena brahma-sadanād bahūni giri-kūṭāny atikramya hemakūṭād dhaimakūṭāny ati-rabhasatara-raṁhasā luṭhayantī bhāratam abhivarṣaṁ dakṣiṇasyāṁ diśi jaladhim abhipraviśati yasyāṁ snānārthaṁ cāgacchataḥ puṁsaḥ pade pade ’śvamedha-rājasūyādīnāṁ phalaṁ na durlabham iti.

Synonyma

tathā eva — podobně; alakanandā — rameno zvané Alakanandā; dakṣiṇena — jižní stranou; brahma-sadanāt — z města jménem Brahmapurī; bahūni — mnohé; giri-kūṭāni — vrcholy hor; atikramya — překonává; hemakūṭāt — z hory Hemakūṭy; haimakūṭāni — a Himakūṭy; ati-rabhasatara — prudčeji; raṁhasā — s velkou silou; luṭhayantī — pustoší; bhāratam abhivarṣam — na všech stranách Bharata-varṣi; dakṣiṇasyām — na jižní; diśi — straně; jaladhim — oceán slané vody; abhipraviśati — vstupuje do; yasyām — v níž; snāna-artham — aby se vykoupal; ca — a; āgacchataḥ — toho, kdo přichází; puṁsaḥ — osoba; pade pade — na každém kroku; aśvamedha-rājasūya-ādīnām — velkých obětí, jako je Aśvamedha yajña a Rājasūya yajña; phalam — výsledek; na — ne; durlabham — velmi obtížné získat; iti — takto.

Překlad

Rameno Gangy jménem Alakanandā stéká z jižní strany Brahmapurī (Brahma-sadany). Poté, co překoná vrcholy hor v různých zemích, řítí se s velkou dravostí na vrcholy hor Hemakūṭy a Himakūṭy, zaplavuje je a padá dolů na území zvané Bhārata-varṣa, které rovněž zaplavuje. Potom Ganga vtéká do oceánu slané vody na jižní straně. Těm, kdo se do této řeky přicházejí koupat, přeje štěstí. Není pro ně nijak obtížné získávat na každém kroku výsledky vykonávání velkých obětí, jako jsou Rājasūya a Aśvamedha yajña.

Význam

Místo, kde se Ganga vlévá do slané vody Bengálského zálivu, se dodnes nazývá Gaṅgā-sāgara neboli “místo setkání Gangy s Bengálským zálivem”. Na Makara-saṅkrānti, v lednu až únoru, se tam dodnes přicházejí vykoupat tisíce lidí s nadějí na vysvobození. Zde je potvrzeno, že tímto způsobem mohou vysvobození skutečně dosáhnout. Pro ty, kdo se kdykoliv koupou v řece Ganze, není nijak obtížné získat výsledky velkých obětí, jako je Aśvamedha a Rājasūya yajña. Většina lidí v Indii se dodnes chce koupat v Ganze, a k tomu existuje mnoho příhodných míst. V Prayāgu (Allahabadu) se během ledna scházejí tisíce lidí, aby se vykoupali v soutoku Gangy s Yamunou. Poté se jich mnoho odebere vykoupat na místo, kde Ganga ústí do Bengálského zálivu. Všichni lidé v Indii tedy mají zvláštní výhodu v tom, že se mohou koupat ve vodách Gangy na tolika poutních místech.

5.17.10

Verš

anye ca nadā nadyaś ca varṣe varṣe santi bahuśo merv-ādi-giri-duhitaraḥ śataśaḥ.

Synonyma

anye — mnohé jiné; ca — také; nadāḥ — řeky; nadyaḥ — říčky; ca — a; varṣe varṣe — na každém území; santi — jsou; bahuśaḥ — mnoha druhů; meru-ādi-giri-duhitaraḥ — dcery hor počínaje Meru; śataśaḥ — ve stovkách.

Překlad

Z vrcholu hory Meru stékají ještě mnohé jiné řeky, velké i malé. Každá z těchto řek je jako dcera hory a všechny ve stovkách ramen tečou na různá území.

5.17.11

Verš

tatrāpi bhāratam eva varṣaṁ karma-kṣetram anyāny aṣṭa varṣāṇi svargiṇāṁ puṇya-śeṣopabhoga-sthānāni bhaumāni svarga-padāni vyapadiśanti.

Synonyma

tatra api — z nich všech; bhāratam — známé jako Bhārata-varṣa; eva — jistě; varṣam — území; karma-kṣetram — pole činností; anyāni — ostatní; aṣṭa varṣāṇi — osm území; svargiṇām — živých bytostí, které mimořádně zbožným jednáním dosáhly nebeských planet; puṇya — výsledků zbožných činností; śeṣa — zbytku; upabhoga-sthānāni — místa pro hmotný požitek; bhaumāni svarga-padāni — jako nebeská místa na Zemi; vyapadiśanti — označují.

Překlad

Mezi devíti varṣami je území známé jako Bhārata-varṣa pokládáno za pole plodonosných činností. Učenci a světci prohlašují, že zbývajících osm území je určeno pro velmi pokročilé zbožné osoby, které si v těchto osmi pozemských varṣách užívají zbytky výsledků svých zbožných činností po návratu z nebeských planet.

Význam

Nebeská místa požitku se dělí do tří skupin: na nebeské planety, nebeská místa na Zemi a nebeská místa bila, jež se nacházejí v nižších oblastech. Mezi těmito třemi druhy nebeských míst představuje nebeská místa na Zemi (bhauma-svarga-padāni) osm ostatních varṣ mimo Bhārata-varṣu. V Bhagavad-gītě (9.21) Kṛṣṇa říká: kṣīṇe puṇye martya-lokaṁ viśanti — když ti, kdo žijí na nebeských planetách, vyčerpají výsledky svých zbožných činností, vracejí se na tuto Zemi. Dosahují tedy nebeských planet a opět klesají na zemské planety. Tento proces se nazývá brahmāṇḍa bhramaṇa, putování vesmíry nahoru a dolů. Ti, kdo jsou inteligentní — kdo nepozbyli své inteligence — se do tohoto putování nahoru a dolů nezaplétají. Praktikují oddanou službu Pánu, aby mohli nakonec proniknout obalem vesmíru a vstoupit do duchovního království. Pak se dostávají na jednu z planet známých jako Vaikuṇṭhaloky nebo ještě výše, na Kṛṣṇaloku (Goloku Vṛndāvanu). Oddaný není nikdy uvězněn v procesu dosahování nebeských planet a opětovného sestupování na Zemi. Śrī Caitanya Mahāprabhu proto říká:

ei rūpe brahmāṇḍa bhramite kona bhāgyavān jīva
guru-kṛṣṇa-prasāde pāya bhakti-latā-bīja

Among all the living entities wandering throughout the universe, one who is most fortunate comes in contact with a representative of the Supreme Personality of Godhead and thus gets the opportunity to execute devotional service.

Ze všech živých bytostí putujících vesmírem se jedna, která má veliké štěstí, dostane do styku s představitelem Nejvyšší Osobnosti Božství, a tak získá příležitost vykonávat oddanou službu. Ti, kdo s upřímností usilují o přízeň Kṛṣṇy, se setkají s guruem, pravým představitelem Kṛṣṇy. Māyāvādīni, kteří si libují v mentální spekulaci, a karmī, kteří touží po výsledcích svých činností, se guruy stát nemohou. Guru musí být přímým zástupcem Kṛṣṇy, který šíří Kṛṣṇovy pokyny beze změny. Do styku s guruem tedy přijdou jen ti nejšťastlivější lidé. Védská literatura potvrzuje: tad-vijñānārthaṁ sa gurum evābhigacchet — člověk musí vyhledat gurua, aby pochopil dění v duchovním světě. Totéž dokládá i Śrīmad-Bhāgavatam: tasmād guruṁ prapadyeta jijñāsuḥ śreya uttamam — ten, kdo má velkou touhu pochopit činnosti probíhající v duchovním světě, musí jít za guruem, pravým zástupcem Kṛṣṇy. Ze všech hledisek je tedy slovo guru zvláště určeno pro pravého zástupce Kṛṣṇy a nikoho jiného. Padma Purāṇa uvádí: avaiṣṇavo gurur na syāt. Kdo není vaiṣṇava — kdo není představitel Kṛṣṇy — nemůže být guru. Ani ten nejkvalifikovanější brāhmaṇa se nemůže stát guruem, není-li představitelem Kṛṣṇy. Od brāhmaṇů se očekává, že budou splňovat šest příznivých předpokladů: stanou se velkými učenci (paṭhana) a kvalifikovanými učiteli (pāṭhana); budou odborníky v uctívání Pána či polobohů (yajana) a budou totéž učit druhé (yājana); kvalifikují se jako oprávnění příjemci almužen od druhých (pratigraha) a budou rozdávat bohatství v podobě milodarů (dāna). Přesto ani brāhmaṇa, který tyto předpoklady splňuje, se nemůže stát guruem, není-li představitelem Kṛṣṇy (gurur na syāt). Vaiṣṇavaḥ śva-paco guruḥ—zato vaiṣṇava, pravý představitel Nejvyšší Osobnosti Božství, Viṣṇua, se může stát guruem, i když je śva-paca, člen rodiny pojídačů psů. Ze tří kategorií nebeských planet (svarga-loka) je území Bhārata-varṣi nazývané Kašmír někdy označováno za bhauma-svargu. V této oblasti jsou nepochybně příznivé podmínky pro hmotný smyslový požitek, ale to není cíl čistého transcendentalisty. Rūpa Gosvāmī popisuje jednání čistého transcendentalisty takto:

anyābhilāṣitā-śūnyaṁ
jñāna-karmādy-anāvṛtam
ānukūlyena kṛṣṇānu-
śīlanaṁ bhaktir uttamā

“Oddaný má vykonávat transcendentální láskyplnou službu Nejvyššímu Pánu Kṛṣṇovi s příznivým postojem a bez touhy po hmotném prospěchu či zisku z plodonosných činností nebo filozofické spekulace. To se nazývá čistá oddaná služba.” Ti, kdo se plně zaměstnávají oddanou službou Kṛṣṇovi jen pro Jeho potěšení, se nezajímají o tři kategorie nebeských míst, zvané divya-svarga, bhauma-svarga a bila-svarga.

5.17.12

Verš

eṣu puruṣāṇām ayuta-puruṣāyur-varṣāṇāṁ deva-kalpānāṁ nāgāyuta-prāṇānāṁ vajra-saṁhanana-bala-vayo-moda-pramudita-mahā-saurata-mithuna-vyavāyāpavarga-varṣa-dhṛtaika-garbha-kalatrāṇāṁ tatra tu tretā-yuga-samaḥ kālo vartate.

Synonyma

eṣu — v těchto (osmi) varṣách neboli územích; puruṣāṇām — všech lidí; ayuta — deset tisíc; puruṣa — podle lidských počtů; āyuḥ-varṣāṇām — těch, jejichž roky života; deva-kalpānām — kteří jsou jako polobozi; nāga-ayuta-prāṇānām — silní jako deset tisíc slonů; vajra-saṁhanana — těly pádnými jako blesky; bala — tělesnou silou; vayaḥ — mládím; moda — hojným smyslovým požitkem; pramudita — vzrušení; mahā-saurata — hojností pohlavního; mithuna — spojení muže a ženy; vyavāya-apavarga — na konci jejich období sexuálního požitku; varṣa — v posledním roce; dhṛta-eka-garbha — jež počnou jedno dítě; kalatrāṇām — těch, kteří mají manželky; tatra — tam; tu — ale; tretā-yuga-samaḥ — přesně jako Tretā-yuga (kdy neexistuje utrpení); kālaḥ — čas; vartate — existuje.

Překlad

V těchto osmi varṣách žijí lidské bytosti podle pozemských počtů deset tisíc let. Všichni obyvatelé jsou téměř jako polobozi; mají tělesnou sílu deseti tisíc slonů a jejich těla jsou pádná jako blesky. Jejich životy, prožité v mládí, jsou velice příjemné a muži i ženy si po dlouhou dobu s velkým potěšením užívají pohlavního spojení. Po letech smyslového požitku — když zbývá poslední rok života — počne manželka dítě. Obyvatelé těchto nebeských oblastí tedy prožívají stejné radosti jako lidé, kteří žili v Tretā-yuze.

Význam

Yugy jsou celkem čtyři: Satya, Tretā, Dvāpara a Kali. Během první yugy (Satya) byli lidé velice zbožní. Každý praktikoval systém mystické jógy určený k duchovnímu porozumění a realizaci Boha. Jelikož byli všichni neustále pohrouženi v samādhi, nikdo se nezajímal o hmotný smyslový požitek. V Tretā-yuze si lidé užívali smyslových radostí, aniž by poznali utrpení. Hmotné strádání začalo v Dvāpara-yuze, ale nebylo příliš kruté. Skutečně kruté hmotné utrpení začalo s příchodem Kali-yugy.

Dalším sdělením tohoto verše je, že ve všech osmi nebeských varṣách si muži a ženy užívají sexu, aniž by to vedlo k těhotenství. K těhotenství dochází pouze v životě na nižší úrovni. Zvířata jako psi a prasata jsou například březí dvakrát do roka a pokaždé vrhnou alespoň půl tuctu potomků. Ještě nižší životní druhy, jako jsou například hadi, rodí stovky mláďat najednou. Tento verš nás informuje, že na vyšších úrovních života, než je naše, se vyskytuje těhotenství jednou za život. Lidé tam neustále holdují sexu, ale nevede to k otěhotnění. V duchovním světě lidi díky jejich vznešenému postoji oddanosti sex příliš nepřitahuje. Prakticky tam žádný sex není, a i když k němu někdy dojde, nikdy nenásleduje těhotenství. Na planetě Zemi ovšem lidské bytosti přicházejí do jiného stavu, i když se chtějí dětem vyhnout. V tomto hříšném věku Kali se lidé dokonce uchylují k zabíjení dětí v lůně. To je ta nejhanebnější praktika, která může jedině prodloužit jejich strastiplnou hmotnou existenci.

5.17.13

Verš

yatra ha deva-patayaḥ svaiḥ svair gaṇa-nāyakair vihita-mahārhaṇāḥ sarvartu-kusuma-stabaka-phala-kisalaya-śriyānamyamāna-viṭapa-latā-viṭapibhir upaśumbhamāna-rucira-kānanāśramāyatana-varṣa-giri-droṇīṣu tathā cāmala-jalāśayeṣu vikaca-vividha-nava-vanaruhāmoda-mudita-rāja-haṁsa-jala-kukkuṭa-kāraṇḍava-sārasa-cakravākādibhir madhukara-nikarākṛtibhir upakūjiteṣu jala-krīḍādibhir vicitra-vinodaiḥ sulalita-sura-sundarīṇāṁ kāma-kalila-vilāsa-hāsa-līlāvalokākṛṣṭa-mano-dṛṣṭayaḥ svairaṁ viharanti.

Synonyma

yatra ha — na těch osmi územích; deva-patayaḥ — vládci polobohů, například Pán Indra; svaiḥ svaiḥ — svými příslušnými; gaṇa-nāyakaiḥ — hlavními služebníky; vihita — zaopatřováni; mahā-arhaṇāḥ — drahocennými dary, jako je santálová dřeň a girlandy; sarva-ṛtu — ve všech ročních obdobích; kusuma-stabaka — trsů květů; phala — plodů; kisalaya-śriyā — množstvím ratolestí; ānamyamāna — prohýbají se; viṭapa — jejichž větve; latā — a popínavé rostliny; viṭapibhiḥ — mnoha stromy; upaśumbhamāna — plně vyzdobené; rucira — krásné; kānana — zahrady; āśrama-āyatana — a mnoho pousteven; varṣa-giri-droṇīṣu — údolí mezi horami vyznačujícími hranice území; tathā — jakož i; ca — také; amala-jala-āśayeṣu — v jezerech s čistou vodou; vikaca — čerstvě rozvité; vividha — různé druhy; nava-vanaruha-āmoda — vůní lotosů; mudita — nadšené; rāja-haṁsa — velké labutě; jala-kukkuṭa — vodní ptactvo; kāraṇḍava — kachny kāraṇḍavy; sārasa — jeřábi; cakravāka-ādibhiḥ — ptáky zvanými cakravākové a tak dále; madhukara-nikara-ākṛtibhiḥ — čmeláky; upakūjiteṣu — které zní; jala-krīḍā-ādibhiḥ — jako jsou vodní hry; vicitra — různými; vinodaiḥ — zábavami; su-lalita — přitažlivé; sura-sundarīṇām — žen polobohů; kāma — z chtíče; kalila — zrozené; vilāsa — zábavy; hāsa — úsměvy; līlā-avaloka — laškovnými pohledy; ākṛṣṭa-manaḥ — jejichž mysl je přitahována; dṛṣṭayaḥ — a jejichž pohled je přitahován; svairam — velice volně; viharanti — věnují se rozmarnému požitku.

Překlad

Na každém z těchto území je mnoho zahrad, které jsou v příslušných ročních obdobích vždy plné různých květů a plodů, a nacházejí se tam také krásně vyzdobené poustevny. Mezi velkými horami, jež vyznačují hranice těchto území, leží rozlehlá jezera průzračné vody, plná čerstvě vyrostlých lotosů. Vodní ptáky, jako jsou labutě, kachny a jeřábi, velice vzrušuje vůně lotosových květů a vzduch je naplněn libozvučným bzučením čmeláků. V oněch zemích sídlí důležití vůdci polobohů, kteří si užívají života v zahradách na březích jezer, přičemž je neustále obsluhují jejich osobní služebníci. V těchto příjemných podmínkách se ženy polobohů na své manžely laškovně usmívají a pohlížejí na ně s chtivými touhami. Služebníci neustále přinášejí všem polobohům a jejich manželkám santálovou dřeň a květinové girlandy. Takto si všichni obyvatelé osmi nebeských varṣ užívají, přitahováni činnostmi opačného pohlaví.

Význam

Zde je popis nižších nebeských planet. Jejich obyvatelé se radují ze života v příjemné atmosféře průzračných jezer s mnoha čerstvě vyrostlými lotosy a zahrad plných plodů, květů, různých druhů ptáků a bzučících včel. V této atmosféře si užívají se svými nádhernými manželkami, které jsou neustále pohlavně vzrušené. Všichni — jak vysvětlí následující verše — jsou však oddanými Nejvyšší Osobnosti Božství. Obyvatelé této Země také touží po takovém nebeském požitku, ale když nějakým způsobem dosáhnou napodobeniny těchto radostí v podobě sexu a omamných látek, zcela zapomenou na službu Nejvyššímu Pánu. Přestože obyvatelé nebeských planet prožívají smyslový požitek na mnohem vyšší úrovni, nikdy nezapomínají na své postavení věčných služebníků Svrchované Bytosti.

5.17.14

Verš

navasv api varṣeṣu bhagavān nārāyaṇo mahā-puruṣaḥ puruṣāṇāṁ tad-anugrahāyātma-tattva-vyūhenātmanādyāpi sannidhīyate.

Synonyma

navasu — na devíti; api — jistě; varṣeṣu — územích zvaných varṣi; bhagavān — Nejvyšší Osobnost Božství; nārāyaṇaḥ — Pán Viṣṇu; mahā-puruṣaḥ — Nejvyšší Osoba; puruṣāṇām — Svým různým oddaným; tat-anugrahāya — aby projevil Svou milost; ātma-tattva-vyūhena — osobními expanzemi ve čtveřici podob Vāsudeva, Saṅkarṣaṇa, Pradyumny a Aniruddhy; ātmanā — Osobně; adya api — dosud; sannidhīyate — je nablízku oddaným, aby přijímal jejich služby.

Překlad

Nejvyšší Osobnost Božství, Pán Nārāyaṇa, se na každém z těchto devíti území expanduje do čtveřice podob — Vāsudeva, Saṅkarṣaṇa, Pradyumny a Aniruddhy — aby projevil milost Svým oddaným. Takto jim zůstává nablízku, aby přijímal jejich službu.

Význam

V této souvislosti nás Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura informuje, že polobozi uctívají Nejvyššího Pána v podobách Jeho různých Božstev (arcā-vigraha), protože mimo duchovní svět nelze uctívat Nejvyšší Osobnost Božství přímo. V hmotném světě je Pán vždy uctíván jako arcā-vigraha neboli Božstvo v chrámu. Mezi arcā-vigrahou a původní Osobou není žádný rozdíl, a proto je třeba vědět, že ti, kdo s veškerým přepychem uctívají Božstvo v chrámu — i na této planetě — jsou nepochybně v přímém styku s Nejvyšší Osobností Božství. Śāstry přikazují: arcye viṣṇau śilā-dhīr guruṣu nara-matiḥ — “Nikdo nemá považovat Božstvo v chrámu za kámen či kov a duchovního mistra za obyčejného člověka.” Je třeba se striktně řídit příkazy śāster a uctívat Božstvo, Nejvyšší Osobnost Božství, bez přestupků. Duchovní mistr je přímý zástupce Pána a nikdo ho nemá pokládat za obyčejnou lidskou bytost. Vyhýbáním se přestupkům proti Božstvu a duchovnímu mistrovi může člověk pokročit v duchovním životě, ve vědomí Kṛṣṇy.

V této souvislosti je v Laghu-bhāgavatāmṛtě následující citát:

pādme tu parama-vyomnaḥ
pūrvādye dik-catuṣṭaye
vāsudevādayo vyūhaś
catvāraḥ kathitāḥ kramāt

tathā pāda-vibhūtau ca
nivasanti kramādi me
jalāvṛti-stha-vaikuṇṭha-
sthita vedavatī-pure

satyordhve vaiṣṇave loke
nityākhye dvārakā-pure
śuddhodād uttare śveta-
dvīpe cairāvatī-pure
kṣīrāmbudhi-sthitānte
kroḍa-paryaṅka-dhāmani

sātvatīye kvacit tantre
nava vyūhāḥ prakīrtitāḥ
catvāro vāsudevādyā
nārāyaṇa-nṛsiṁhakau

hayagrīvo mahā-kroḍo
brahmā ceti navoditāḥ
tatra brahmā tu vijñeyaḥ
pūrvokta-vidhayā hariḥ

“V Padma Purāṇě je řečeno, že v duchovním světě se Pán Osobně expanduje do všech stran a je uctíván jako Vāsudeva, Saṅkarṣaṇa, Pradyumna a Aniruddha. Tentýž Bůh je v hmotném světě, který zaujímá pouze jednu čtvrtinu Jeho stvoření, zastoupen Božstvem. Vāsudeva, Saṅkarṣaṇa, Pradyumna a Aniruddha jsou přítomní i na čtyřech stranách tohoto hmotného světa. Je zde Vaikuṇṭhaloka pokrytá vodou a na ní leží místo zvané Vedavatī, kde sídlí Vāsudeva. Další planeta známá jako Viṣṇuloka se nachází nad Satyalokou a je sídlem Saṅkarṣaṇa. Ve Dvārakā-purī je zase vládcem Pradyumna. Na ostrově Śvetadvīpu se rozprostírá oceán mléka a uprostřed něho je místo zvané Airāvatī-pura, kde leží Aniruddha na Anantovi. V některých sātvata-tantrách je popis devíti varṣ a vládnoucích Božstev uctívaných na každé z nich: (1) Vāsudeva, (2) Saṅkarṣaṇa, (3) Pradyumna, (4) Aniruddha, (5) Nārāyaṇa, (6) Nṛsiṁha, (7) Hayagrīva, (8) Mahāvarāha a (9) Brahmā.” Zde uvedený Pán Brahmā je Nejvyšší Osobnost Božství. Když není přítomná způsobilá lidská bytost, kterou by bylo možné zplnomocnit jako Pána Brahmu, zaujme toto postavení Samotný Nejvyšší Pán. Tatra brahmā tu vijñeyaḥ pūrvokta-vidhayā hariḥ. Brahmā, o Němž se zde hovoří, je Samotný Hari.

5.17.15

Verš

ilāvṛte tu bhagavān bhava eka eva pumān na hy anyas tatrāparo nirviśati bhavānyāḥ śāpa-nimitta-jño yat-pravekṣyataḥ strī-bhāvas tat paścād vakṣyāmi.

Synonyma

ilāvṛte — na území zvaném Ilāvṛta-varṣa; tu — ale; bhagavān — nejmocnější; bhavaḥ — Pán Śiva; eka — jediný; eva — jistě; pumān — muž; na — ne; hi — jistě; anyaḥ — jiný; tatra — tam; aparaḥ — kromě; nirviśati — vstoupí; bhavānyāḥ śāpa-nimitta-jñaḥ — kdo zná příčinu prokletí od Bhavānī, manželky Pána Śivy; yat-pravekṣyataḥ — toho, kdo násilím vnikne na toto území; strī-bhāvaḥ — proměna v ženu; tat — to; paścāt — později; vakṣyāmi — vysvětlím.

Překlad

Śukadeva Gosvāmī řekl: Na území zvaném Ilāvṛta-varṣa je jediným mužským obyvatelem Pán Śiva, nejmocnější polobůh. Bohyně Durgā, jeho manželka, si nepřeje, aby tam vstupoval jakýkoliv jiný muž. Pokud se toho nějaký blázen opováží, Durgā ho okamžitě promění v ženu. To vysvětlím později (v devátém zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu).

5.17.16

Verš

bhavānī-nāthaiḥ strī-gaṇārbuda-sahasrair avarudhyamāno bhagavataś catur-mūrter mahā-puruṣasya turīyāṁ tāmasīṁ mūrtiṁ prakṛtim ātmanaḥ saṅkarṣaṇa-saṁjñām ātma-samādhi-rūpeṇa sannidhāpyaitad abhigṛṇan bhava upadhāvati.

Synonyma

bhavānī-nāthaiḥ — společností Bhavānī; strī-gaṇa — žen; arbuda-sahasraiḥ — deseti miliardami; avarudhyamānaḥ — neustále obsluhovaný; bhagavataḥ catuḥ-mūrteḥ — Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, který se expanduje do čtyř; mahā-puruṣasya — Nejvyšší Osoby; turīyām — čtvrtá expanze; tāmasīm — ve vztahu ke kvalitě nevědomosti; mūrtim — podoba; prakṛtim — jako zdroj; ātmanaḥ — sebe (Pána Śivy); saṅkarṣaṇa-saṁjñām — známý jako Saṅkarṣaṇa; ātma-samādhi-rūpeṇa — meditací o Něm v tranzu; sannidhāpya — přibližuje Ho; etat — toto; abhigṛṇan — jasně přednášející; bhavaḥ — Pán Śiva; upadhāvati — uctívá.

Překlad

V Ilāvṛta-varṣe Pána Śivu neustále obklopuje deset miliard služebnic bohyně Durgy, které mu věrně slouží. Čtyřnásobnou expanzi Nejvyššího Pána tvoří Vāsudeva, Pradyumna, Aniruddha a Saṅkarṣaṇa. Saṅkarṣaṇa jakožto čtvrtá expanze je bezpochyby transcendentální, ale jelikož Jeho činnosti — zničení hmotného světa — náleží ke kvalitě nevědomosti, je známý jako tāmasī, Pánova podoba v kvalitě nevědomosti. Pán Śiva ví, že Saṅkarṣaṇa je původní příčinou jeho vlastní existence, a proto o Něm neustále v tranzu medituje recitováním následující mantry.

Význam

Někdy můžeme vidět obrazy Pána Śivy v meditaci. Tento verš vysvětluje, že Pán Śiva neustále v tranzu medituje o Pánu Saṅkarṣaṇovi. Pán Śiva má na starosti zničení hmotného světa. Pán Brahmā hmotný svět tvoří, Pán Viṣṇu ho udržuje a Pán Śiva ho ničí. Jelikož ničení patří do kvality nevědomosti, jsou Pán Śiva a jeho uctívané Božstvo, Saṅkarṣaṇa, odborně nazýváni tāmasī. Pán Śiva je inkarnací tamo-guṇy. On i Saṅkarṣaṇa jsou vždy osvícení a zaujímají transcendentální postavení, a proto nemají s kvalitami hmotné přírody — dobrem, vášní a nevědomostí — nic společného, ale jelikož jejich činnosti vyžadují, aby byli ve styku s kvalitou nevědomosti, jsou někdy označováni slovem tāmasī.

5.17.17

Verš

śrī-bhagavān uvāca
oṁ namo bhagavate mahā-puruṣāya sarva-guṇa-saṅkhyānāyānantāyāvyaktāya nama iti.

Synonyma

śrī-bhagavān uvāca — nejmocnější Pán Śiva říká; om namo bhagavate — ó Nejvyšší Pane, Osobnosti Božství, skládám Ti uctivé poklony; mahā-puruṣāya — který jsi Nejvyšší Osobou; sarva-guṇa-saṅkhyānāya — rezervoár všech transcendentálních vlastností; anantāya — neomezený; avyaktāya — neprojevený v hmotném světě; namaḥ — uctivé poklony; iti — takto.

Překlad

Nejmocnější Pán Śiva říká: Ó Nejvyšší Pane, Osobnosti Božství, skládám Ti v Tvé expanzi jako Pán Saṅkarṣaṇa uctivé poklony. Jsi rezervoárem všech transcendentálních vlastností. I když jsi neomezený, pro neoddané zůstáváš neprojevený.

5.17.18

Verš

bhaje bhajanyāraṇa-pāda-paṅkajaṁ
bhagasya kṛtsnasya paraṁ parāyaṇam
bhakteṣv alaṁ bhāvita-bhūta-bhāvanaṁ
bhavāpahaṁ tvā bhava-bhāvam īśvaram

Synonyma

bhaje — uctívám; bhajanya — ó Pane, Jenž jsi hoden uctívání; araṇa-pāda-paṅkajam — Jehož lotosové nohy chrání Jeho oddané před všemi hrůzostrašnými situacemi; bhagasya — vznešených vlastností; kṛtsnasya — všech druhů (bohatství, slávy, síly, poznání, krásy a odříkání); param — nejlepší; parāyaṇam — konečné útočiště; bhakteṣu — oddaným; alam — nedocenitelné; bhāvita-bhūta-bhāvanam — Jenž projevuje Své různé podoby pro uspokojení Svých oddaných; bhava-apaham — Jenž zastavuje opakované rození a umírání oddaných; tvā — Tebe; bhava-bhāvam — Jenž je původem hmotného stvoření; īśvaram — Nejvyšší Osobnost Božství.

Překlad

Ó můj Pane, jsi jediná osoba hodná uctívání, jelikož jsi Nejvyšší Osobnost Božství, rezervoár všech vznešených vlastností. Tvé bezpečné lotosové nohy jsou jediným zdrojem ochrany pro všechny Tvé oddané, které uspokojuješ tím, že se projevuješ v mnoha různých podobách. Ó můj Pane, Své oddané vysvobozuješ z pout hmotné existence, ale neoddaní v ní Tvou vůlí zůstávají zapleteni. Přijmi mě prosím za Svého věčného služebníka.

5.17.19

Verš

na yasya māyā-guṇa-citta-vṛttibhir
nirīkṣato hy aṇv api dṛṣṭir ajyate
īśe yathā no ’jita-manyu-raṁhasāṁ
kas taṁ na manyeta jigīṣur ātmanaḥ

Synonyma

na — nikdy; yasya — Jehož; māyā — iluzorní energie; guṇa — v kvalitách; citta — srdce; vṛttibhiḥ — činnostmi (myšlením, cítěním a chtěním); nirīkṣataḥ — Jeho, který pohlíží; hi — jistě; aṇu — nepatrně; api — byť i; dṛṣṭiḥ — pohled; ajyate — je ovlivněn; īśe — za účelem ovládání; yathā — jako; naḥ — nás; ajita — kteří nepřemohli; manyu — hněvu; raṁhasām — sílu; kaḥ — kdo; tam — Jeho (Nejvyššího Pána); na — ne; manyeta — uctíval by; jigīṣuḥ — usilující přemoci; ātmanaḥ — smysly.

Překlad

My nedokážeme ovládat sílu svého hněvu, a proto když hledíme na hmotné věci, nejsme schopni se vyhnout tomu, že nás přitahují nebo odpuzují. Nejvyšší Pán však není nikdy takto ovlivněn. I když pohlíží na hmotný svět za účelem jeho stvoření, udržování a zničení, ani v nejmenším to na Něho nepůsobí. Proto ten, kdo si přeje přemoci sílu smyslů, musí přijmout útočiště u lotosových nohou Pána. Pak nad svými smysly zvítězí.

Význam

Nejvyšší Osobnost Božství vždy disponuje nepochopitelnými energiemi. I když ke stvoření dochází tak, že Pán pohlédne na hmotnou energii, kvality hmotné přírody Ho neovlivňují. Když se zjevuje v tomto hmotném světě, nemohou na Něho působit, jelikož Jeho postavení je věčně transcendentální. Proto je Nejvyšší Pán nazýván Transcendence a každý, kdo chce být v bezpečí před vlivem kvalit hmotné přírody, musí přijmout útočiště u Něho.

5.17.20

Verš

asad-dṛśo yaḥ pratibhāti māyayā
kṣībeva madhv-āsava-tāmra-locanaḥ
na nāga-vadhvo ’rhaṇa īśire hriyā
yat-pādayoḥ sparśana-dharṣitendriyāḥ

Synonyma

asat-dṛśaḥ — pro toho, jehož pohled je znečištěný; yaḥ — kdo; pratibhāti — jeví se; māyayā — vliv māyi; kṣībaḥ — ten, kdo je opojený nebo rozhněvaný; iva — jako; madhu — medem; āsava — a likérem; tāmra-locanaḥ — kdo má oči narudlé jako měď; na — ne; nāga-vadhvaḥ — manželky hadího démona; arhaṇe — v uctívání; īśire — nebyly schopné pokračovat; hriyā — kvůli studu; yat-pādayoḥ — Jehož lotosových nohou; sparśana — dotekem; dharṣita — vzrušené; indriyāḥ — jejichž smysly.

Překlad

Těm, jejichž pohled je nečistý, se oči Nejvyššího Pána jeví jako oči někoho, kdo bezuzdně pije opojné nápoje. Takto zmateni se takoví neinteligentní lidé na Pána hněvají a kvůli jejich zlostné náladě vypadá i Samotný Pán rozhněvaně a nahání hrůzu. To je však iluze. Když byly manželky hadího démona vzrušeny dotekem Pánových lotosových nohou, kvůli studu nemohly dále pokračovat v Jeho uctívání. Pána však jejich dotek nevzrušil, protože je za všech okolností vyrovnaný. Kdo by tedy neuctíval Nejvyšší Osobnost Božství?

Význam

Každý, kdo zůstane nevzrušený i v přítomnosti příčiny vzrušení, se nazývá dhīra, “vyrovnaný”. Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, je vždy v transcendentálním postavení, a proto Ho nikdy nic nevzruší. Chce-li se tedy někdo stát dhīrou, musí přijmout útočiště u lotosových nohou Pána. V Bhagavad-gītě (2.13) Kṛṣṇa říká: dhīras tatra na muhyati—ten, kdo je za všech okolností vyrovnaný, není nikdy zmaten. Prahlāda Mahārāja je dokonalým příkladem dhīry. Když se Pán zjevil v líté podobě Nṛsiṁhadeva, aby zabil Hiraṇyakaśipua, Prahlāda zůstal nevzrušený. Byl úplně klidný, zatímco ostatní — dokonce i Pána Brahmu — Pánovy rysy vyděsily.

5.17.21

Verš

yam āhur asya sthiti-janma-saṁyamaṁ
tribhir vihīnaṁ yam anantam ṛṣayaḥ
na veda siddhārtham iva kvacit sthitaṁ
bhū-maṇḍalaṁ mūrdha-sahasra-dhāmasu

Synonyma

yam — Jehož; āhuḥ — říkají; asya — hmotného světa; sthiti — udržování; janma — stvoření; saṁyamam — zničení; tribhiḥ — tyto tři; vihīnam — bez; yam — čeho; anantam — neomezený; ṛṣayaḥ — všichni velcí mudrci; na — ne; veda — cítí; siddha-artham — hořčičné semínko; iva — jako; kvacit — kde; sthitam — umístěný; bhū-maṇḍalam — vesmír; mūrdha-sahasra-dhāmasu — na stovkách a tisících kápí Pána.

Překlad

Pán Śiva pokračoval: Všichni velcí mudrci uznávají Pána za příčinu stvoření, udržování a zničení, i když ve skutečnosti nemá s těmito činnostmi nic společného. Proto se nazývá Neomezený. I když ve Své inkarnaci Śeṣi drží všechny vesmíry na Svých kápích, žádný pro Něho není těžší než hořčičné semínko. Kdo z těch, jež touží po osvobození, by tedy neuctíval Nejvyšší Osobnost Božství?

Význam

Inkarnace Nejvyšší Osobnosti Božství známá jako Śeṣa neboli Ananta oplývá neomezenou silou, slávou, bohatstvím, poznáním, krásou a odříkáním. Jak popisuje tento verš, Anantova síla je taková, že na Jeho kápích spočívají nesčetné vesmíry. Má tělesné rysy hada s tisíci kápí, a jelikož je Jeho síla neomezená, všechny vesmíry na Jeho kápích jsou pro Něho lehké jako hořčičná semínka. Můžeme si představit, jak nepatrné je hořčičné semínko na kápi hada. V této souvislosti odkazujeme čtenáře na Śrī Caitanya-caritāmṛtu, Ādi-līlu, pátou kapitolu, verše 117 — 125. Tam je řečeno, že had Ananta Śeṣa Nāga, inkarnace Pána Viṣṇua, nese všechny vesmíry na Svých kápích. Podle našich výpočtů může být vesmír nesmírně těžký, ale jelikož Pán je ananta (neomezený), není pro Něho těžší než hořčičné semínko.

5.17.22-23

Verš

yasyādya āsīd guṇa-vigraho mahān
vijñāna-dhiṣṇyo bhagavān ajaḥ kila
yat-sambhavo ’haṁ tri-vṛtā sva-tejasā
vaikārikaṁ tāmasam aindriyaṁ sṛje

ete vayaṁ yasya vaśe mahātmanaḥ
sthitāḥ śakuntā iva sūtra-yantritāḥ
mahān ahaṁ vaikṛta-tāmasendriyāḥ
sṛjāma sarve yad-anugrahād idam

Synonyma

yasya — z Něhož; ādyaḥ — počátek; āsīt — byl; guṇa-vigrahaḥ — inkarnace hmotných kvalit; mahān — celková hmotná energie; vijñāna — plného poznání; dhiṣṇyaḥ — rezervoár; bhagavān — nejmocnější; ajaḥ — Pán Brahmā; kila — jistě; yat — z něhož; sambhavaḥ — narozený; aham — já; tri-vṛtā — s třemi podobami podle tří kvalit přírody; sva-tejasā — svou hmotnou mocí; vaikārikam — všechny polobohy; tāmasam — hmotné prvky; aindriyam — smysly; sṛje — tvořím; ete — ti všichni; vayam — my; yasya — Jehož; vaśe — pod vládou; mahā-ātmanaḥ — velké osobnosti; sthitāḥ — umístěné; śakuntāḥ — supi; iva — jako; sūtra-yantritāḥ — svázaní provazem; mahān — mahat-tattva; aham — já; vaikṛta — polobozi; tāmasa — pět hmotných prvků; indriyāḥ — smysly; sṛjāmaḥ — tvoříme; sarve — my všichni; yat — Jehož; anugrahāt — milostí; idam — tento hmotný svět.

Překlad

Z oné Nejvyšší Osobnosti Božství se zjevuje Pán Brahmā, jehož tělo tvoří celková hmotná energie, rezervoár inteligence ovládané hmotnou kvalitou vášně. Z Pána Brahmy se rodím já jakožto představitel falešného ega zvaný Rudra a svou mocí tvořím všechny ostatní polobohy, pět prvků a smysly. Proto uctívám Nejvyššího Pána, Osobnost Božství, Jenž je větší než kdokoliv z nás a pod Jehož vládou jsou všichni polobozi, hmotné prvky a smysly — a dokonce i Pán Brahmā a já sám — jako ptáci svázaní provazem. Jedině Jeho milostí dokážeme tvořit, udržovat a ničit hmotný svět. Uctivě se proto klaním Nejvyšší Bytosti.

Význam

Zde je podán souhrnný popis stvoření. Ze Saṅkarṣaṇa expanduje Mahā-Viṣṇu a z Mahā-Viṣṇua Garbhodakaśāyī Viṣṇu. Pán Brahmā, který se narodil z Garbhodakaśāyī Viṣṇua, je otcem Pána Śivy, z něhož se postupně objevují všichni ostatní polobozi. Pán Brahmā, Pán Śiva a Pán Viṣṇu jsou inkarnacemi různých hmotných kvalit. Pán Viṣṇu je ve skutečnosti nad všemi hmotnými kvalitami, ale za účelem udržování vesmíru se ujímá vlády nad sattva-guṇou (kvalitou dobra). Pán Brahmā se rodí z mahat-tattvy. Brahmā tvoří celý vesmír, Pán Viṣṇu ho udržuje a Pán Śiva ho ničí. Nejvyšší Osobnost Božství ovládá všechny nejdůležitější polobohy — zvláště Pána Brahmu a Pána Śivu — stejně jako ptáka ovládá majitel tím, že ho spoutá provazem. Tímto způsobem jsou někdy pod kontrolou udržováni supi.

5.17.24

Verš

yan-nirmitāṁ karhy api karma-parvaṇīṁ
māyāṁ jano ’yaṁ guṇa-sarga-mohitaḥ
na veda nistāraṇa-yogam añjasā
tasmai namas te vilayodayātmane

Synonyma

yat — Jímž; nirmitām — stvořená; karhi api — kdykoliv; karma-parvaṇīm — která utahuje uzly plodonosného jednání; māyām — iluzorní energie; janaḥ — osoba; ayam — tato; guṇa-sarga-mohitaḥ — zmatená třemi kvalitami hmotné přírody; na — ne; veda — zná; nistāraṇa-yogam — proces, jak se vyprostit z hmotného zapletení; añjasā — brzy; tasmai — Jemu (Nejvyššímu); namaḥ — uctivé poklony; te — Tobě; vilaya-udaya-ātmane — v Němž je vše zničeno a z Něhož se vše opět projeví.

Překlad

Iluzorní energie Nejvyššího Pána, Osobnosti Božství, nás podmíněné duše všechny poutá k tomuto hmotnému světu. Bez Jeho přízně proto osoby, jako jsme my, nemohou pochopit, jak z této iluzorní energie uniknout. Uctivě se klaním Pánu, Jenž je příčinou stvoření a zničení.

Význam

Kṛṣṇa jasně říká v Bhagavad-gītě (7.14):

daivī hy eṣā guṇa-mayī
mama māyā duratyayā
mām eva ye prapadyante
māyām etāṁ taranti te

“Tuto Mou božskou energii, sestávající ze tří kvalit hmotné přírody, je těžké překonat, ale ti, kdo se Mi odevzdají, ji snadno překročí.” Všechny podmíněné duše, které jednají pod vlivem iluzorní energie Pána, považují tělo za své vlastní já, a proto neustále putují vesmírem, rodí se v různých životních druzích a vytvářejí čím dál více problémů. Někdy jsou všemi problémy znechuceny a hledají způsob, jak z tohoto zapletení uniknout. Tito takzvaní badatelé si bohužel nejsou vědomi Nejvyššího Pána, Osobnosti Božství, a Jeho iluzorní energie; proto všichni zůstávají v temnotě a nikdy neobjeví cestu ven. Takzvaní vědci a pokročilí učenci se směšně snaží nalézt příčinu života. Nevšímají si skutečnosti, že život je již tvořen. Jaká bude jejich zásluha, jestliže zjistí chemické složení života? Všechny jejich chemikálie nejsou nic jiného než různé proměny pěti prvků — země, vody, ohně, vzduchu a éteru. Bhagavad-gītā (2.20) prohlašuje, že živá bytost není nikdy stvořena (na jāyate mriyate vā kadācin). Existuje pět hrubohmotných prvků a tři vedlejší hmotné prvky (mysl, inteligence a ego). Dále existují věčné živé bytosti. Živá bytost si přeje mít určitý druh těla, a to je na pokyn Nejvyšší Osobnosti Božství vytvořeno z hmotné přírody, která není ničím jiným než určitým druhem stroje, jenž ovládá Nejvyšší Pán. Pán dává živé bytosti příslušný druh mechanického těla a živá bytost s ním musí pracovat podle zákona plodonosných činností. Plodonosné jednání je popsáno v tomto verši: karma-parvanīṁ māyām. Živá bytost je usazená na stroji (v těle) a obsluhuje ho podle pokynů Nejvyššího Pána. To je tajemství převtělování duše z jednoho těla do druhého. Takto se živá bytost zaplétá do plodonosných činností v hmotném světě. Bhagavad-gītā (15.7) potvrzuje: manaḥ ṣaṣṭhānīndriyāṇi prakṛti-sthāni karṣati — živá bytost těžce zápasí se šesti smysly, které zahrnují mysl.

Při všem tvoření a ničení je živá bytost zapletená v plodonosných činnostech vykonávaných iluzorní energií, māyou. Je jako počítač ovládaný Nejvyšší Osobností Božství. Takzvaní vědci říkají, že příroda jedná nezávisle, ale nedokáží vysvětlit, co příroda vlastně je. Příroda není nic jiného než stroj, který řídí Nejvyšší Osobnost Božství. Když porozumíme řídící osobě, naše životní problémy budou vyřešeny. Kṛṣṇa říká v Bhagavad-gītě (7.19):

bahūnāṁ janmanām ante
jñānavān māṁ prapadyate
vāsudevaḥ sarvam iti
sa mahātmā sudurlabhaḥ

“Po mnoha zrozeních a smrtích se ten, kdo je skutečně obdařen poznáním, odevzdá Mně, jelikož ví, že jsem příčinou všech příčin a všeho, co existuje. Taková velká duše je velmi vzácná.” Rozumný člověk se proto odevzdá Nejvyšší Osobnosti Božství, a tak unikne ze spárů iluzorní energie, māyi.

Takto končí Bhaktivedantovy výklady k sedmnácté kapitole pátého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Původ a sestup řeky Gangy”.

KAPITOLA OSMNÁCTÁ

Modlitby obyvatel Jambūdvīpu k Nejvyššímu Pánu

5.18.1

Verš

śrī-śuka uvāca
tathā ca bhadraśravā nāma dharma-sutas tat-kula-patayaḥ puruṣā bhadrāśva-varṣe sākṣād bhagavato vāsudevasya priyāṁ tanuṁ dharmamayīṁ hayaśīrṣābhidhānāṁ parameṇa samādhinā sannidhāpyedam abhigṛṇanta upadhāvanti.

Synonyma

śrī-śukaḥ uvāca — Śukadeva Gosvāmī pravil; tathā ca — podobně (tak jako Pán Śiva uctívá Saṅkarṣaṇa v Ilāvṛta-varṣe); bhadra-śravā — Bhadraśravā; nāma — známý jako; dharma-sutaḥ — syn Dharmarāje; tat — jeho; kula-patayaḥ — vládci dynastie; puruṣāḥ — všichni obyvatelé; bhadrāśva-varṣe — v zemi zvané Bhadrāśva-varṣa; sākṣāt — přímo; bhagavataḥ — Nejvyšší Osobnosti Božství; vāsudevasya — Pána Vāsudeva; priyām tanum — velmi drahou podobu; dharma-mayīm — vládce všech náboženských zásad; hayaśīrṣa-abhidhānām — Pánovu inkarnaci jménem Hayaśīrṣa (rovněž zvanou Hayagrīva); parameṇa samādhinā — s nejvyšší formou tranzu; sannidhāpya — přibližující se; idam — toto; abhigṛṇantaḥ — recitující; upadhāvanti — uctívají.

Překlad

Śrī Śukadeva Gosvāmī pravil: Bhadraśravā, Dharmarājův syn, vládne území známému jako Bhadrāśva-varṣa. Tak jako Pán Śiva uctívá v Ilāvṛta-varṣe Saṅkarṣaṇa, Bhadraśravā v doprovodu svých důvěrných služebníků a všech obyvatel země uctívá úplnou expanzi Vāsudeva zvanou Hayaśīrṣa. Pán Hayaśīrṣa je velice drahý oddaným a je vládcem všech náboženských zásad. Bhadraśravā a jeho společníci, neochvějně setrvávající v nejvyšším tranzu, skládají Pánu uctivé poklony a s pečlivou výslovností recitují následující modlitby.

5.18.2

Verš

bhadraśravasa ūcuḥ
oṁ namo bhagavate dharmāyātma-viśodhanāya nama iti.

Synonyma

bhadraśravasaḥ ūcuḥ — vládce Bhadraśravā a jeho důvěrní společníci pravili; om — ó Pane; namaḥ — uctivé poklony; bhagavate — Nejvyšší Osobnosti Božství; dharmāya — zdroji všech náboženských zásad; ātma-viśodhanāya — který nás zbavuje hmotného znečištění; namaḥ — poklony; iti — takto.

Překlad

Vládce Bhadraśravā a jeho důvěrní společníci pronášejí tuto modlitbu: S úctou se klaníme Nejvyššímu Pánu, Osobnosti Božství, zdroji všech náboženských zásad, který očišťuje srdce podmíněné duše v tomto hmotném světě. Znovu a znovu Mu skládáme uctivé poklony.

Význam

Pošetilí materialisté nevědí, jak je na každém kroku ovládají a trestají zákony přírody. Neznají účel opakovaného zrození, smrti, stáří a nemoci, a myslí si, že jsou v podmíněném stavu hmotného života velice šťastní. V Bhagavad-gītě (7.15) proto Pán Kṛṣṇa označuje takové materialistické osoby za mūḍhy (darebáky): na māṁ duṣkṛtino mūḍhāḥ prapadyante narādhamāḥ. Tito mūḍhové nevědí, že chtějí-li se očistit, musí uctívat Pána Vāsudeva (Kṛṣṇu) praktikováním askeze. Očištění je cílem lidského života. Tento život není určen pro slepé holdování smyslovému požitku. V lidské podobě musí živá bytost praktikovat vědomí Kṛṣṇy, aby se očistila: tapo divyaṁ putrakā yena sattvaṁ śuddhyet. To je pokyn, který dal král Ṛṣabhadeva Svým synům. V lidské životní podobě musí živá bytost podstoupit askezi všeho druhu pro očištění své existence. Yasmād brahma-saukhyaṁ tv anantam. Všichni hledáme štěstí, ale kvůli své nevědomosti a pošetilosti nevíme, co to ničím nenarušované štěstí skutečně je. Takové štěstí se nazývá brahma-saukhya, “duchovní štěstí”. I když v hmotném světě můžeme získat trochu takzvaného štěstí, toto štěstí je dočasné. To pošetilí materialisté nemohou pochopit. Prahlāda Mahārāja proto říká: māyā-sukhāya bharam udvahato vimūḍhān — tito darebáci dělají velká opatření pouze pro dočasné materialistické štěstí, a proto jsou život za životem neúspěšní.

5.18.3

Verš

aho vicitraṁ bhagavad-viceṣṭitaṁ
ghnantaṁ jano ’yaṁ hi miṣan na paśyati
dhyāyann asad yarhi vikarma sevituṁ
nirhṛtya putraṁ pitaraṁ jijīviṣati

Synonyma

aho — běda; vicitram — úžasné; bhagavat-viceṣṭitam — Pánovy zábavy; ghnantam — smrt; janaḥ — osoba; ayam — tuto; hi — jistě; miṣan — i když vidí; na paśyati — nevidí; dhyāyan — myslí na; asat — hmotné štěstí; yarhi — protože; vikarma — zakázané činnosti; sevitum — užívat si; nirhṛtya — spalující; putram — syny; pitaram — otec; jijīviṣati — přeje si mít dlouhý život.

Překlad

Běda! Jak úžasné je, že pošetilý materialista nedbá na velké nebezpečí blížící se smrti! Ví, že ho smrt nemine, a přesto na to nebere ohled. Když mu zemře otec, chce si užívat jeho majetku, a zemře-li mu syn, chce si užívat majetku svého syna. V obou případech se bezhlavě snaží užívat si se získanými penězi hmotného štěstí.

Význam

Hmotné štěstí znamená mít dobré podmínky pro jedení, spaní, pohlavní styk a obranu. Materialista žije na tomto světě pouze pro tyto čtyři principy smyslového požitku a nevšímá si hrozícího nebezpečí smrti. Po smrti svého otce se syn snaží získat jeho peníze a použít je pro smyslový požitek. Stejně tak ten, komu zemře syn, se snaží užívat si vlastnictví svého syna. Někdy si otec mrtvého syna dokonce užívá s jeho ovdovělou manželkou. Takové je chování materialistů. Śukadeva Gosvāmī proto říká: “Jak úžasné jsou tyto zábavy hmotného štěstí, probíhající vůlí Nejvyšší Osobnosti Božství!” Jinými slovy — materialisté chtějí páchat hříšné činnosti všeho druhu, ale nikdo nemůže dělat nic bez svolení Nejvyšší Osobnosti Božství. Proč Nejvyšší Osobnost Božství dovoluje hříšné činnosti? Nejvyšší Pán nechce, aby živá bytost jednala hříšně, a naléhavě ji prosí prostřednictvím svědomí, aby od hříchů upustila. Když však někdo trvá na tom, že bude jednat hříšně, Nejvyšší Pán mu dovolí tak činit na jeho vlastní nebezpečí (mattaḥ smṛtir jñānam apohanaṁ ca). Bez svolení Pána nemůže dělat nikdo nic, ale Pán je tak laskavý, že když si podmíněná duše tvrdošíjně přeje něco dělat, dovolí jí jednat na vlastní nebezpečí.

Śrīla Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura říká, že na jiných planetárních soustavách a dalších územích v tomto vesmíru — zvláště na Svargaloce—synové vždy přežívají své otce. Na planetě Zemi ovšem často syn zemře dříve než otec a materialistický otec si pak s radostí užívá synova majetku. Otec ani syn však nevidí skutečnost — že oba čeká smrt. S příchodem smrti je se všemi jejich plány na hmotný požitek konec.

5.18.4

Verš

vadanti viśvaṁ kavayaḥ sma naśvaraṁ
paśyanti cādhyātmavido vipaścitaḥ
tathāpi muhyanti tavāja māyayā
suvismitaṁ kṛtyam ajaṁ nato ’smi tam

Synonyma

vadanti — autoritativně říkají; viśvam — celé hmotné stvoření; kavayaḥ — velcí učení mudrci; sma — jistě; naśvaram — spěje k zániku; paśyanti — vidí v tranzu; ca — také; adhyātma-vidaḥ — kteří realizovali duchovní poznání; vipaścitaḥ — velcí učenci; tathā api — přesto; muhyanti — podléhají vlivu iluze; tava — Tvé; aja — ó Nezrozený; māyayā — působením iluzorní energie; su-vismitam — nejúžasnější; kṛtyam — činnosti; ajam — Nejvyššímu Nezrozenému; nataḥ asmi — klaním se; tam — Jemu.

Překlad

Ó Nezrozený, učení znalci Ved, kteří jsou pokročilí v duchovním poznání — jakož i jiní logici a filozofové — s jistotou vědí, že tento hmotný svět podléhá zániku. V tranzu realizují jeho skutečné postavení a také káží pravdu. Přesto i oni jsou někdy zmateni Tvou iluzorní energií. To je Tvá podivuhodná zábava. Chápu proto, že Tvá iluzorní energie je úžasná, a s úctou se Ti klaním.

Význam

Iluzorní energie Nejvyšší Osobnosti Božství působí v tomto hmotném světě nejen na podmíněné duše, ale někdy i na ty nejpokročilejší učence, kteří na základě realizace skutečně znají postavení tohoto hmotného světa. Jakmile si někdo myslí: “Jsem toto hmotné tělo (ahaṁ mameti) a vše ve vztahu s ním je moje,” je pod vlivem iluze (moha). Tato iluze způsobená hmotnou energií působí zvláště na podmíněné duše, ale někdy i na osvobozené. Osvobozenou duší je ten, kdo má dostatečné poznání hmotného světa, a není proto připoutaný k tělesnému pojetí života. Jelikož byl ale po dlouhou dobu ve styku s kvalitami hmotné přírody, i jeho může kvůli nepozornosti v transcendentálním postavení někdy iluzorní energie uchvátit. Pán Kṛṣṇa proto říká v Bhagavad-gītě (7.14): mām eva ye prapadyante māyām etāṁ taranti te — “Vliv hmotné energie mohou překonat jedině ti, kdo se Mi odevzdají.” Nikdo by se proto neměl považovat za osvobozenou osobu, která je vůči vlivu māyi imunní. Každý by měl velice obezřetně vykonávat oddanou službu a striktně dodržovat usměrňující zásady; tak zůstane v neochvějném postavení u lotosových nohou Pána. Jinak i malá nepozornost způsobí chaos. To jsme již viděli na příkladě Mahārāje Bharaty. Mahārāja Bharata byl nepochybně velkým oddaným, ale jelikož svoji pozornost nepatrně odchýlil k malému jelínkovi, musel vytrpět ještě dvě další zrození — jedno jako jelen a druhé jako brāhmaṇa Jaḍa Bharata. Poté získal osvobození a vrátil se domů, zpátky k Bohu.

Pán je neustále připraven Svému oddanému prominout, ale pokud oddaný využívá Jeho shovívavosti a úmyslně se znovu a znovu dopouští chyb, Pán ho bezpochyby potrestá tím, že ho nechá padnout do spárů iluzorní energie. Jinými slovy, samotné teoretické poznání získané studiem Ved nikoho před spáry māyi neochrání. Oddaný musí vykonávat oddanou službu a pevně se držet lotosových nohou Pána. Pak bude jeho postavení bezpečné.

5.18.5

Verš

viśvodbhava-sthāna-nirodha-karma te
hy akartur aṅgīkṛtam apy apāvṛtaḥ
yuktaṁ na citraṁ tvayi kārya-kāraṇe
sarvātmani vyatirikte ca vastutaḥ

Synonyma

viśva — celého vesmíru; udbhava — stvoření; sthāna — udržování; nirodha — zničení; karma — tyto činnosti; te — Tebe (ó drahý Pane); hi — vskutku; akartuḥ — nezúčastněný; aṅgīkṛtam — přesto přijímaný védskou literaturou; api — ačkoliv; apāvṛtaḥ — nedotčený všemi těmito činnostmi; yuktam — hodící se; na — ne; citram — úžasné; tvayi — v Tobě; kārya-kāraṇe — původní příčina všech následků; sarva-ātmani — po všech stránkách; vyatirikte — oddělená; ca — také; vastutaḥ — původní substance.

Překlad

Ó Pane, i když jsi od stvoření, udržování a zničení tohoto hmotného světa zcela odpoutaný a tyto činnosti tě přímo neovlivňují, přesto jsou všechny připisovány Tobě. Nedivíme se tomu, neboť Tvé energie, které není možné pochopit, Tě činí dokonale způsobilým být příčinou všech příčin. Jsi činným principem všeho, přestože jsi od všeho oddělený. Můžeme tedy realizovat, že vše se děje působením Tvé nepochopitelné energie.

5.18.6

Verš

vedān yugānte tamasā tiraskṛtān
rasātalād yo nṛ-turaṅga-vigrahaḥ
pratyādade vai kavaye ’bhiyācate
tasmai namas te ’vitathehitāya iti

Synonyma

vedān — čtyři Vedy; yuga-ante — na konci věku; tamasā — démonem v podobě zosobněné nevědomosti; tiraskṛtān — ukradené; rasātalāt — z nejnižší planetární soustavy (Rasātala); yaḥ — kdo (Nejvyšší Pán, Osobnost Božství); nṛ-turaṅga-vigrahaḥ — přijímající podobu napůl koně-napůl člověka; pratyādade — vrátil; vai — vskutku; kavaye — nejvyššímu básníkovi (Pánu Brahmovi); abhiyā-cate — když o ně žádal; tasmai — Jemu (v podobě Hayagrīvy); namaḥ — uctivé poklony; te — Tobě; avitatha-īhitāya — Jehož odhodlání nikdy neselhává; iti — takto.

Překlad

Na konci věku přijala zosobněná nevědomost podobu démona, ukradla všechny Vedy a odnesla je na planetu Rasātalu. Nejvyšší Pán ve Své podobě Hayagrīvy ovšem získal Vedy zpět a vrátil je Pánu Brahmovi, který o ně žádal. Uctivě se klaním Nejvyššímu Pánovi, Jehož odhodlání nikdy neselhává.

Význam

I když je védské poznání věčné, v tomto hmotném světě je někdy projevené a někdy ne. Když jsou lidé tohoto světa příliš pohrouženi v nevědomosti, védské poznání zmizí. Pán Hayagrīva nebo Pán Matsya ho ovšem vždy chrání a časem je opět prostřednictvím Pána Brahmy rozšířeno. Brahmā je důvěryhodným zástupcem Nejvyššího Pána. Když tedy znovu požádal o pokladnici védského poznání, Pán mu jeho touhu splnil.

5.18.7

Verš

hari-varṣe cāpi bhagavān nara-hari-rūpeṇāste; tad-rūpa-grahaṇa-nimittam uttaratrābhidhāsye; tad dayitaṁ rūpaṁ mahā-puruṣa-guṇa-bhājano mahā-bhāgavato daitya-dānava-kula-tīrthīkaraṇa-śīlā-caritaḥ prahlādo ’vyavadhānānanya-bhakti-yogena saha tad-varṣa-puruṣair upāste idaṁ codāharati.

Synonyma

hari-varṣe — na území zvaném Hari-varṣa; ca — také; api — vskutku; bhagavān — Nejvyšší Osobnost Božství; nara-hari-rūpeṇa — Jeho podoba Nṛsiṁhadeva; āste — sídlí; tat-rūpa-grahaṇa-nimittam — důvod, proč Pán Kṛṣṇa (Keśava) přijal podobu Nṛsiṁhy; uttaratra — v pozdějších kapitolách; abhidhāsye — popíši; tat — tu; dayitam — nanejvýš milou; rūpam — podobu Pána; mahā-puruṣa-guṇa-bhājanaḥ — Prahlāda Mahārāja, který je sídlem všech dobrých vlastností velkých osobností; mahā-bhāgavataḥ — největší oddaný; daitya-dānava-kula-tīrthī-karaṇa-śīlā-caritaḥ — jehož činnosti a charakter byly tak vznešené, že vysvobodil všechny démony (daityi) zrozené v jeho rodu; prahlādaḥ — Mahārāja Prahlāda; avyavadhāna-ananya-bhakti-yogena — nepřerušovanou a neochvějnou oddanou službou; saha — s; tat-varṣa-puruṣaiḥ — obyvateli Hari-varṣi; upāste — klaní se a uctívá; idam — toto; ca — a; udāharati — recituje.

Překlad

Śukadeva Gosvāmī pokračoval: Můj milý králi, Pán Nṛsiṁhadeva sídlí na území zvaném Hari-varṣa. V sedmém zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu ti vyložím, jak Prahlāda Mahārāja způsobil, že Pán přijal podobu Nṛsiṁhadeva. Prahlāda Mahārāja, nejpřednější oddaný Pána, je rezervoárem všech dobrých vlastností velkých osobností. Jeho charakter a činnosti vysvobodily všechny pokleslé členy jeho démonského rodu. Pán Nṛsiṁhadeva je této vznešené osobnosti velice drahý, a Prahlāda Mahārāja Ho tedy se svými služebníky a všemi obyvateli Hari-varṣi uctívá recitací následující mantry.

Význam

Deset modliteb Jayadeva Gosvāmīho uctívajících inkarnace Pána Kṛṣṇy (Keśavy) obsahuje v každé sloce Pánovo jméno. Například: keśava dhṛta-nara-hari-rūpa jaya jagad-īśa hare, keśava dhṛta-mīna-śarīra jaya jagad-īśa hare nebo keśava dhṛta-vāmana-rūpa jaya jagad-īśa hare. Slovo jagad-īśa se vztahuje na vlastníka všech vesmírů. Jeho původní podobou je podoba Pána Kṛṣṇy se dvěma rukama, ve kterých drží flétnu, když pase krávy. Brahma-saṁhitā uvádí:

cintāmaṇi-prakara-sadmasu kalpa-vṛkṣa-
lakṣāvṛteṣu surabhīr abhipālayantam
lakṣmī-sahasra-śata-sambhrama-sevyamānaṁ
govindam ādi-puruṣaṁ tam ahaṁ bhajāmi

“Uctívám Govindu, prvotního Pána a prvního otce, který pase krávy plnící všechny touhy v sídle z duchovních drahokamů, kde se nacházejí milióny stromů přání. S velkou úctou a láskou Mu neustále slouží stovky a tisíce bohyní štěstí.” Z tohoto verše se dozvídáme, že Govinda neboli Kṛṣṇa je ādi-puruṣa (původní osoba). Pán má nesčetně mnoho inkarnací, stejně jako je v řece nesčetné množství vln. Původní podobou je však Kṛṣṇa, Keśava.

Śukadeva Gosvāmī mluví o Nṛsiṁhadevovi kvůli Prahlādovi Mahārājovi. Prahlāda přivedl jeho mocný otec, démon Hiraṇyakaśipu, do velké tísně. Jelikož byl před ním Prahlāda Mahārāja zdánlivě bezmocný, volal Pána; ten okamžitě přijal obrovitou podobu Nṛsiṁhadeva (napůl člověka-napůl lva), aby obrovského démona zabil. I když je Kṛṣṇa původní osoba — nemá Sobě rovného — pro uspokojení Svých oddaných nebo splnění určitého cíle přijímá různé podoby. Jayadeva Gosvāmī ve svých modlitbách popisujících různé inkarnace Pána s různými účely proto neustále opakuje jméno Keśavy, původní Osobnosti Božství.

5.18.8

Verš

oṁ namo bhagavate narasiṁhāya namas tejas-tejase āvir-āvirbhava vajra-nakha vajra-daṁṣṭra karmāśayān randhaya randhaya tamo grasa grasa om svāhā; abhayam abhayam ātmani bhūyiṣṭhā oṁ kṣraum.

Synonyma

om — ó Pane; namaḥ — uctivé poklony; bhagavate — Nejvyšší Osobnosti Božství; nara-siṁhāya — jménem Pán Nṛsiṁha; namaḥ — poklony; tejaḥ-tejase — síla veškeré síly; āviḥ-āvirbhava — prosím, projev se plně; vajra-nakha — ó Ty, který máš drápy jako blesky; vajra-daṁṣṭra — ó Ty, který máš zuby jako blesky; karma-āśayān — démonské touhy být šťastný prostřednictvím hmotných činností; randhaya randhaya — laskavě znič; tamaḥ — nevědomost v hmotném světě; grasa — prosím zažeň; grasa — prosím zažeň; om — ó můj Pane; svāhā — s úctou nabízené obětiny; abhayam — nebojácnost; abhayam — nebojácnost; ātmani — v mé mysli; bhūyiṣṭhāḥ — kéž by ses zjevil; om — ó Pane; kṣraum — bīja neboli semeno manter, jež jsou modlitbami k Pánu Nṛsiṁhovi.

Překlad

S úctou se klaním Pánu Nṛsiṁhadevovi, zdroji veškeré síly. Ó můj Pane, který máš drápy a zuby jako blesky, znič laskavě naše démonské touhy po plodonosném jednání. Prosím, zjev se v našich srdcích a zažeň naši nevědomost, abychom se Tvou milostí mohli zbavit strachu v boji o přežití v tomto hmotném světě.

Význam

Ve Śrīmad-Bhāgavatamu (4.22.39) říká Sanat-kumāra Mahārājovi Pṛthuovi:

yat-pāda-paṅkaja-palāśa-vilāsa-bhaktyā
karmāśayaṁ grathitam udgrathayanti santaḥ
tadvan na rikta-matayo yatayo 'pi ruddha-
srotogaṇās tam araṇaṁ bhaja vāsudevam

“Oddaní, kteří neustále slouží prstům na lotosových nohách Pána, se mohou velice snadno zbavit pevně zauzlených tužeb po plodonosném jednání. Jelikož zastavit vlny smyslového požitku je nesmírně obtížné, neoddaným jñānīm a yogīnům se to nedaří, i když se o to pokoušejí. Proto nejlepší, co můžeš udělat, je zaměstnat se oddanou službou Kṛṣṇovi, synovi Vasudeva.”

Každá živá bytost v tomto hmotném světě má velkou touhu užívat si hmoty ke svému plnému uspokojení. Proto musí přijímat jedno tělo za druhým, a tím pádem její pevně zakořeněné ploduchtivé touhy nemají konce. Nikdo nemůže ukončit koloběh zrození a smrti, aniž by byl zcela prostý tužeb. Śrīla Rūpa Gosvāmī proto popisuje čistou bhakti (oddanou službu) takto:

anyābhilāṣitā-śūnyaṁ
jñāna-karmādy-anāvṛtam
ānukulyena kṛṣṇānu-
śīlanaṁ bhaktir uttamā

“Oddaný má vykonávat transcendentální láskyplnou službu Nejvyššímu Pánu Kṛṣṇovi s příznivým postojem a bez touhy po hmotném prospěchu či zisku z plodonosných činností nebo filozofické spekulace. To se nazývá čistá oddaná služba.” Dokud se živá bytost zcela nezbaví všech hmotných tužeb, způsobených hustou temnotou nevědomosti, nemůže se plně zaměstnat oddanou službou Pánu. Měli bychom se proto vždy modlit k Pánu Nṛsiṁhadevovi, který zabil Hiraṇyakaśipua, zosobnění hmotné touhy. Hiraṇya znamená “zlato” a kaśipu znamená “měkká poduška či lůžko”. Materialisté si vždy přejí zajistit tělu pohodlí, a k tomu potřebují velké množství zlata. Hiraṇyakaśipu byl tedy dokonalým představitelem materialistického života. Způsoboval proto nejpřednějšímu oddanému, Prahlādovi Mahārājovi, velké potíže, až ho nakonec Pán Nṛsiṁhadeva zabil. Každý oddaný, který se chce zbavit hmotných tužeb, by se měl s úctou modlit k Nṛsiṁhadevovi, jak to učinil Prahlāda Mahārāja v tomto verši.

5.18.9

Verš

svasty astu viśvasya khalaḥ prasīdatāṁ
dhyāyantu bhūtāni śivaṁ mitho dhiyā
manaś ca bhadraṁ bhajatād adhokṣaje
āveśyatāṁ no matir apy ahaitukī

Synonyma

svasti — přízeň; astu — nechť je; viśvasya — celého vesmíru; khalaḥ — zlí (téměř všichni); prasīdatām — nechť se upokojí; dhyāyantu — nechť uváží; bhūtāni — všechny živé bytosti; śivam — přízeň; mithaḥ — vzájemnou; dhiyā — svou inteligencí; manaḥ — mysl; ca — a; bhadram — klid; bhajatāt — nechť zakoušejí; adhokṣaje — v Nejvyšším Pánu, Osobnosti Božství, který je mimo dosah mysli, inteligence a smyslů; āveśyatām — nechť je pohroužená; naḥ — naše; matiḥ — inteligence; api — vskutku; ahaitukī — bez jakéhokoliv motivu.

Překlad

Kéž je celý vesmír šťastný a kéž se všechny zlé osoby upokojí. Kéž všechny živé bytosti dosáhnou klidu praktikováním bhakti-yogy, neboť když přijmou oddanou službu, budou myslet na dobro ostatních. Zaměstnejme se proto všichni službou Pánu Śrī Kṛṣṇovi, nejvyšší transcendenci, a buďme vždy pohrouženi v myšlenkách na Něho.

Význam

Následující verš popisuje vaiṣṇavu:

vāñchā-kalpa-tarubhyaś ca
kṛpā-sindhubhya eva ca
patitānāṁ pāvanebhyo
vaiṣṇavebhyo namo namaḥ

Vaiṣṇava dokáže stejně jako strom přání splnit všechny touhy kohokoliv, kdo přijme útočiště u jeho lotosových nohou. Prahlāda Mahārāja je typický vaiṣṇava. Nemodlí se za sebe, ale za všechny živé bytosti — jak ušlechtilé, tak i závistivé a zlé. Vždy myslel na dobro darebáků, jako byl jeho otec Hiraṇyakaśipu. Nežádal nic pro sebe, ale modlil se k Pánu, aby prominul jeho démonskému otci. To je postoj vaiṣṇavy, který neustále myslí na dobro celého vesmíru.

Śrīmad-Bhāgavatam a bhāgavata-dharma jsou určeny pro ty, kdo se zcela zbavili závisti (parama-nirmatsarāṇām). Proto se Prahlāda Mahārāja v tomto verši modlí: khalaḥ prasīdatām — “Kéž se všechny zlé bytosti upokojí.” Hmotný svět je plný zlých lidí, ale když se někdo zbaví zlomyslnosti, stane se ve svém společenském jednání velkorysým a může myslet na dobro druhých. Každý, kdo začne rozvíjet vědomí Kṛṣṇy a plně se zaměstná službou Pánu, očistí svou mysl od veškeré zášti (manaś ca bhadraṁ bhajatād adhokṣaje). Proto bychom se měli modlit k Pánu Nṛsiṁhadevovi, aby se usadil v našich srdcích. Měli bychom se modlit: bahir nṛsiṁho hṛdaye nṛsiṁhaḥ — “Kéž Pán Nṛsiṁhadeva sídlí v hloubi mého srdce a ničí všechny mé hříšné sklony. Kéž se má mysl očistí, abych mohl pokojně uctívat Pána a přinést mír celému světu.”

Śrīla Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura nám dává v této souvislosti velice pěkný komentář. Každý, kdo se modlí k Nejvyšší Osobnosti Božství, chce od Pána vždy nějaké požehnání. Dokonce i čistí oddaní (niṣkāma) se modlí o požehnání, jak to učí Pán Śrī Caitanya Mahāprabhu ve Své Śikṣāṣṭace:

ayi nanda-tanuja kiṅkaraṁ
patitaṁ māṁ viṣame bhavāmbudhau
kṛpayā tava pāda-paṅkaja-
sthiti-dhūlī-sadṛśaṁ vicintaya

“Ó synu Nandy Mahārāje, jsem Tvůj věčný služebník, ale přesto jsem z nějakého důvodu spadl do oceánu zrození a smrti. Vyzdvihni mě prosím z tohoto oceánu smrti a umísti mě jako jeden z atomů ke Tvým lotosovým nohám.” V jiné modlitbě Pán Caitanya říká: mama janmani janmanīśvare bhavatād bhaktir ahaitukī tvayi — “Prosím, dovol mi být život za životem obdařen čistou láskou a oddaností u Tvých lotosových nohou.” Když Prahlāda Mahārāja říká oṁ namo bhagavate narasiṁhāya, modlí se o Pánovo požehnání, ale jelikož je také vznešeným vaiṣṇavou, nechce nic pro svůj smyslový požitek. První touha vyjádřená v jeho modlitbě je svasty astu viśvasya — “Kéž je celý vesmír šťastný.” Prahlāda Mahārāja takto žádal Pána, aby byl milostivý ke každému — včetně jeho otce, té nejpodlejší osoby. Podle Cāṇakyi Paṇḍita existují dva druhy podlých živých bytostí: jednou je had a druhou člověk jako Hiraṇyakaśipu, který je od přírody plný zášti vůči každému, i když se jedná o jeho vlastního otce nebo syna. Přestože se Hiraṇyakaśipu ke svému malému synovi choval velmi nepřátelsky, Prahlāda Mahārāja žádal o požehnání pro jeho dobro. Hiraṇyakaśipu byl plný zášti vůči oddaným, ale Prahlāda si přál, aby se jeho otec a jemu podobní démoni milostí Pána vzdali své zlomyslné povahy a přestali oddané sužovat (khalaḥ prasīdatām). Potíž spočívá v tom, že khala (zlá živá bytost) se uklidní jen málokdy. Khalu jednoho druhu—hada — lze uklidnit mantrami nebo pomocí určité byliny (mantrauṣadhi-vaśaḥ sarpaḥ khalakena nivāryate). Zlého člověka však nelze upokojit žádnými prostředky. Prahlāda Mahārāja se proto modlí, aby všichni zlí lidé zažili změnu v srdci a mysleli na dobro druhých.

Jestliže se hnutí pro vědomí Kṛṣṇy rozšíří po celém světě a milostí Kṛṣṇy ho každý přijme, myšlení zlých lidí se změní. Každý pak bude myslet na dobro druhých. Prahlāda Mahārāja se proto modlí: śivaṁ mitho dhiyā. V rámci hmotných činností je každý nepřátelský vůči ostatním, ale ve vědomí Kṛṣṇy tak nikdo nejedná; každý myslí na dobro druhých. Prahlāda Mahārāja se proto modlí, aby se mysl každého uklidnila tím, že se upne na lotosové nohy Kṛṣṇy (bhajatād adhokṣaje). Jak je naznačeno na jiném místě Śrīmad-Bhāgavatamu (sa vai manaḥ kṛṣṇa-padāravindayoḥ) a jak doporučil Pán Kṛṣṇa v Bhagavad-gītě (18.65): man-manā bhava mad-bhaktaḥ, člověk má neustále myslet na lotosové nohy Pána Kṛṣṇy. Pak se jeho mysl jistě očistí (ceto-darpaṇa-mārjanam). Materialisté vždy myslí na smyslový požitek, ale Prahlāda Mahārāja se modlí, aby Pánova milost změnila jejich mysli a aby se takových myšlenek vzdali. Budou-li neustále myslet na Kṛṣṇu, bude vše v pořádku. Někteří lidé namítají, že kdyby takto každý myslel na Kṛṣṇu, celý vesmír by se vyprázdnil, protože by se každý vrátil domů, zpátky k Bohu. Śrīla Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura ovšem říká, že to je nemožné, protože živých bytostí je nesčetně mnoho. Když bude jedna skupina živých bytostí hnutím pro vědomí Kṛṣṇy skutečně vysvobozena, další skupina naplní celý vesmír.

5.18.10

Verš

māgāra-dārātmaja-vitta-bandhuṣu
saṅgo yadi syād bhagavat-priyeṣu naḥ
yaḥ prāṇa-vṛttyā parituṣṭa ātmavān
siddhyaty adūrān na tathendriya-priyaḥ

Synonyma

mā — ne; agāra — dům; dāra — manželka; ātma-ja — děti; vitta — bankovní konto; bandhuṣu — mezi přáteli a příbuznými; saṅgaḥ — společnost či připoutanost; yadi — jestliže; syāt — musí být; bhagavat-priyeṣu — mezi těmi, jimž je velice drahý Nejvyšší Pán, Osobnost Božství; naḥ — nás; yaḥ — každý, kdo; prāṇa-vṛttyā — holými životními nezbytnostmi; parituṣṭaḥ — uspokojený; ātma-vān — kdo ovládl svou mysl a realizoval své vlastní já; siddhyati — je úspěšný; adūrāt — velice brzy; na — ne; tathā — tolik; indriya-priyaḥ — ten, kdo je připoutaný ke smyslovému požitku.

Překlad

Můj milý Pane, modlíme se, aby nás nikdy nepřitahovalo vězení v podobě rodinného života, sestávající z domova, manželky, dětí, přátel, bankovního konta, příbuzných a tak dále. Musíme-li být k něčemu poutáni, nechť je to k oddaným, jejichž jediným drahým přítelem je Kṛṣṇa. Ten, kdo je skutečně seberealizovaný a ovládá svou mysl, je dokonale spokojený s holými životními nezbytnostmi. Nesnaží se uspokojovat své smysly. Taková osoba dělá rychlý pokrok ve vědomí Kṛṣṇy, kdežto pro jiné, kteří příliš lpí na hmotných věcech, je pokrok velmi obtížný.

Význam

Když byl Śrī Kṛṣṇa Caitanya Mahāprabhu požádán, aby vysvětlil povinnost vaiṣṇavy, osoby vědomé si Kṛṣṇy, okamžitě řekl: asat-saṅga-tyāga,—ei vaiṣṇava-ācāra. První povinností vaiṣṇavy je vzdát se společnosti těch, kdo nejsou oddanými Kṛṣṇy a příliš lpí na hmotných věcech — manželce, dětech, bankovním kontu a tak dále. Prahlāda Mahārāja se také modlí k Osobnosti Božství, aby se dokázal vyhnout společnosti neoddaných, připoutaných k materialistickému způsobu života. Musí-li být k někomu poután, modlí se, aby to bylo jedině k oddanému.

Oddaný nemá zájem zbytečně zvyšovat žádosti smyslů po uspokojení. Dokud je živá bytost v tomto hmotném světě, musí mít samozřejmě hmotné tělo a musí ho udržovat, aby mohla vykonávat oddanou službu. Tělo lze snadno udržovat přijímáním kṛṣṇa-prasādam. Kṛṣṇa říká v Bhagavad-gītě (9.26):

patraṁ puṣpaṁ phalaṁ toyaṁ
yo me bhaktyā prayacchati
tad ahaṁ bhakty-upahṛtam
aśnāmi prayatātmanaḥ

“Jestliže Mi někdo s láskou a oddaností obětuje lístek, květinu, ovoce či vodu, přijmu to.” Proč bychom měli zbytečně rozšiřovat jídelníček pro uspokojení jazyka? Oddaní mají jíst co nejprostěji. Jinak bude postupně růst připoutanost k hmotným věcem a smysly, které jsou velice silné, budou vyžadovat čím dál více hmotného požitku. To bude znamenat konec plnění skutečné životní povinnosti — pokročit ve vědomí Kṛṣṇy.

5.18.11

Verš

yat-saṅga-labdhaṁ nija-vīrya-vaibhavaṁ
tīrthaṁ muhuḥ saṁspṛśatāṁ hi mānasam
haraty ajo ’ntaḥ śrutibhir gato ’ṅgajaṁ
ko vai na seveta mukunda-vikramam

Synonyma

yat — čí (oddaných); saṅga-labdham — získané společností; nija-vīrya-vaibhavam — jejichž vliv je neobyčejný; tīrtham — svatá místa, jako je Ganga; muhuḥ — opakovaně; saṁspṛśatām — těch, kdo se dotýkají; hi — jistě; mānasam — nečistoty v mysli; harati — ničí; ajaḥ — nejvyšší Nezrozený; antaḥ — v hloubi srdce; śrutibhiḥ — ušima; gataḥ — vstoupil; aṅga-jam — nečistoty nebo nákaza těla; kaḥ — kdo; vai — vskutku; na — ne; seveta — sloužil by; mukunda-vikramam — slavné činnosti Mukundy, Nejvyšší Osobnosti Božství.

Překlad

Bude-li se člověk stýkat s těmi, pro něž je Mukunda, Nejvyšší Osobnost Božství, vším na světě, může naslouchat o Jeho slavných činnostech a brzy je pochopit. Činnosti Mukundy mají takovou moc, že pouhým nasloucháním o nich se člověk bezprostředně stýká s Pánem. Když někdo neustále a velice dychtivě naslouchá vyprávěním o slavných činnostech Pána, pak Absolutní Pravda, Osobnost Božství v podobě zvukových vibrací, vstupuje do jeho srdce a očišťuje ho od všech nečistot. Koupele v Ganze — i když odstraňují tělesné nečistoty a nákazy — a návštěvy svatých míst však oproti tomu očistí srdce až po dlouhé době. Který rozumný člověk by se tedy nestýkal s oddanými, aby rychle přivedl svůj život k dokonalosti?

Význam

Koupele v Ganze mohou člověka jistě vyléčit z mnoha nakažlivých nemocí, ale nemohou očistit jeho hmotně připoutanou mysl, která v hmotné existenci vytváří nejrůznější druhy znečištění. Kdo se však přímo stýká s Nejvyšším Pánem nasloucháním o Jeho činnostech, odstraňuje nečistoty ze své mysli a velice brzy dosáhne vědomí Kṛṣṇy. Sūta Gosvāmī to potvrzuje ve Śrīmad-Bhāgavatamu (1.2.17):

śṛṇvatāṁ sva-kathāḥ kṛṣṇaḥ
puṇya-śravaṇa-kīrtanaḥ
hṛdy antaḥ-stho hy abhadrāṇi
vidhunoti suhṛt-satām

Nejvyšší Pán, Jenž sídlí v srdci každého, je velice potěšen, když někdo naslouchá vyprávěním o Jeho činnostech, a Osobně odstraňuje nečistoty z mysli posluchače. Hṛdy antaḥ-stho hy abhadrāṇi vidhunoti — smývá z mysli všechny nečistoty. Nečistoty v mysli jsou příčinou hmotné existence. Dokáže-li člověk očistit svou mysl, okamžitě dosáhne svého původního postavení — vědomí Kṛṣṇy — a jeho život tak bude úspěšný. Všichni velcí světci v posloupnosti oddané služby proto důrazně doporučovali proces naslouchání. Śrī Caitanya Mahāprabhu zavedl společné zpívání Hare Kṛṣṇa mantry, aby dal každému možnost slyšet Kṛṣṇovo svaté jméno, protože kdo slyší Hare Kṛṣṇa, Hare Kṛṣṇa, Kṛṣṇa Kṛṣṇa, Hare Hare / Hare Rāma, Hare Rāma, Rāma Rāma, Hare Hare, ten se očišťuje (ceto-darpaṇa-mārjanam). Naše hnutí pro vědomí Kṛṣṇy se proto především věnuje zpívání Hare Kṛṣṇa mantry po celém světě.

Poté, co je zpíváním Hare Kṛṣṇa očištěna mysl, člověk postupně dospěje na úroveň vědomí Kṛṣṇy, a tehdy čte knihy, jako je Bhagavad-gītā, Śrīmad-Bhāgavatam, Caitanya-caritāmṛta a Nektar oddanosti. Tak se čím dál více zbavuje hmotného znečištění. Śrīmad-Bhāgavatam (1.2.18) uvádí:

naṣṭa-prāyeṣv abhadreṣu
nityaṁ bhāgavata-sevayā
bhagavaty uttama-śloke
bhaktir bhavati naiṣṭhikī

“Pravidelným nasloucháním Bhāgavatamu a službou čistému oddanému je vše, co je nepříznivé srdci, takřka zničeno. Láskyplná služba slavnému Pánu, který je opěvován transcendentálními písněmi, se tak stane nezvratnou skutečností.” Pouhým nasloucháním o slavných činnostech Pána je srdce téměř zbaveno hmotného znečištění, a tak se projeví původní postavení oddaného jakožto věčného služebníka, který je nedílnou částí Pána. Když oddaný vykonává oddanou službu, hmotné kvality vášně a nevědomosti jsou postupně zničeny. Jedná pak pouze v kvalitě dobra; je šťastný a dělá další pokroky ve vědomí Kṛṣṇy.

Všichni velcí ācāryové důrazně doporučují dát lidem příležitost naslouchat o Nejvyšším Pánu. Pak je úspěch zajištěn. Čím více ze svých srdcí odstraníme nečistotu hmotné připoutanosti, tím více nás bude přitahovat Kṛṣṇovo jméno, podoba, vlastnosti, příslušenství a činnosti. To je podstata hnutí pro vědomí Kṛṣṇy.

5.18.12

Verš

yasyāsti bhaktir bhagavaty akiñcanā
sarvair guṇais tatra samāsate surāḥ
harāv abhaktasya kuto mahad-guṇā
manorathenāsati dhāvato bahiḥ

Synonyma

yasya — jehož; asti — je; bhaktiḥ — oddaná služba; bhagavati — Nejvyšší Osobnosti Božství; akiñcanā — bez jakéhokoliv motivu; sarvaiḥ — se všemi; guṇaiḥ — dobrými vlastnostmi; tatra — tam (v té osobě); samāsate — sídlí; surāḥ — všichni polobozi; harau — Nejvyšší Osobnosti Božství; abhaktasya — toho, kdo není oddaný; kutaḥ — kde; mahat-guṇāḥ — dobré vlastnosti; manorathena — mentální spekulací; asati — v dočasném hmotném světě; dhāvataḥ — kdo běhá; bahiḥ — vně.

Překlad

Všichni polobozi a jejich vznešené vlastnosti, jako je náboženství, poznání a odříkání, se projeví v těle toho, kdo vyvinul čistou oddanost Nejvyšší Osobnosti Božství, Vāsudevovi. Na druhou stranu ten, kdo nevykonává oddanou službu a věnuje se hmotným činnostem, nemá žádné dobré vlastnosti. I když je odborník co se týče praktikování mystické yogy nebo poctivé snahy o zaopatřování své rodiny a příbuzných, je vždy hnán svými vlastními mentálními spekulacemi a musí sloužit vnější energii Pána. Jak může mít takový člověk nějaké dobré vlastnosti?

Význam

Jak vysvětluje příští verš, Kṛṣṇa je původním zdrojem všech živých bytostí. To potvrzuje Bhagavad-gītā (15.7), kde Kṛṣṇa říká:

mamaivāṁśo jīva-loke
jīva-bhūtaḥ sanātanaḥ
manaḥ ṣaṣṭhānīndriyāṇi
prakṛti-sthāni karṣati

“Živé bytosti v tomto podmíněném světě jsou Mé věčné dílčí části. Jelikož žijí podmíněným životem, těžce zápasí se šesti smysly, k nimž patří také mysl.” Všechny živé bytosti jsou nedílnými částmi Kṛṣṇy, a proto když oživí své původní vědomí Kṛṣṇy, mají v malém množství všechny Kṛṣṇovy dobré vlastnosti. Když se člověk zaměstná devíti procesy oddané služby (śravaṇaṁ kīrtanaṁ viṣṇoḥ smaraṇaṁ pāda-sevanam / arcanaṁ vandanaṁ dāsyaṁ sakhyam ātma-nivedanam), jeho srdce se očistí. Tehdy okamžitě pochopí svůj vztah s Kṛṣṇou a oživí svou původní vlastnost být si vědom Kṛṣṇy.

V Ādi-līle Caitanya-caritāmṛty, osmé kapitole, je popis některých vlastností oddaných. O Śrī Paṇḍitovi Haridāsovi je například uvedeno, že měl velice dobré chování, byl tolerantní, pokojný, velkodušný a vážný. Navíc mluvil velmi sladce, jeho snahy byly velice milé, byl vždy trpělivý, každého ctil, vždy jednal ve prospěch všech, jeho mysl byla prostá dvojakosti a v jeho činnostech nebylo ani stopy po zlomyslnosti. To vše jsou původně vlastnosti Kṛṣṇy, a když se někdo stane oddaným, automaticky se u něho projeví. Śrī Kṛṣṇadāsa Kavirāja, autor Caitanya-caritāmṛty, říká, že v těle vaiṣṇavy se projevují všechny dobré vlastnosti a že podle pouhé jejich přítomnosti lze rozeznat vaiṣṇavu od nevaiṣṇavy. Kṛṣṇadāsa Kavirāja uvádí seznam dvaceti šesti dobrých vlastností vaiṣṇavy: (1) Je ke každému velmi laskavý. (2) Nikoho nečiní svým nepřítelem. (3) Je věrný pravdě. (4) Staví se ke všem stejně. (5) Nikdo na něm nenalezne chybu. (6) Je velkodušný. (7) Má jemné chování. (8) Je vždy čistý. (9) Nemá žádné vlastnictví. (10) Jedná ve prospěch každého. (11) Je velice klidný. (12) Je vždy odevzdaný Kṛṣṇovi. (13) Nemá žádné hmotné touhy. (14) Je poddajný. (15) Je stálý. (16) Ovládá své smysly. (17) Nejí více, než je třeba. (18) Není ovlivněn Pánovou iluzorní energií. (19) Ctí každého. (20) Netouží po žádné úctě pro sebe. (21) Je velice vážný. (22) Je milostivý. (23) Je přátelský. (24) Je poetický. (25) Je odborník. (26) Je tichý.

5.18.13

Verš

harir hi sākṣād bhagavān śarīriṇām
ātmā jhaṣāṇām iva toyam īpsitam
hitvā mahāṁs taṁ yadi sajjate gṛhe
tadā mahattvaṁ vayasā dampatīnām

Synonyma

hariḥ — Pán; hi — jistě; sākṣāt — přímo; bhagavān — Nejvyšší Osobnost Božství; śarīriṇām — všech živých bytostí, jež přijaly hmotná těla; ātmā — život a duše; jhaṣāṇām — vodních živočichů; iva — jako; toyam — spousta vody; īpsitam — je přáním; hitvā — vzdá se; mahān — velká osobnost; tam — Jeho; yadi — když; sajjate — přilne; gṛhe — k rodinnému životu; tadā — tehdy; mahattvam — velikost; vayasā — věkem; dam-patīnām — manžela a manželky.

Překlad

Stejně jako si vodní živočichové vždy přejí žít v rozlehlém vodním prostředí, všechny podmíněné živé bytosti si přirozeně přejí setrvávat v rozsáhlé existenci Nejvyššího Pána. Pokud tedy nějaká z hmotného hlediska velká osobnost nedokáže přijmout útočiště u Nejvyšší Duše a místo toho přilne k hmotnému rodinnému životu, podobá se svou velikostí mladému manželskému páru z nižších vrstev společnosti. Ten, kdo příliš lpí na hmotném životě, přichází o všechny dobré duchovní vlastnosti.

Význam

Krokodýli jsou značně divoká zvířata, ale když se odváží vylézt z vody na souš, jsou bezmocní. Mimo vodu nemohou projevit svou původní sílu. Všeprostupující Nadduše, Paramātmā, je zdrojem všech živých bytostí a všechny jsou Jejími nedílnými částmi. Když živá bytost zůstane ve styku s všeprostupujícím Vāsudevem, Osobností Božství, projevuje svou duchovní sílu, stejně jako krokodýl projevuje svou sílu ve vodě. Jinými slovy, velikost živé bytosti lze vnímat v duchovním světě, kde se věnuje duchovním činnostem. Mnoho hospodářů přilne k rodinnému životu, i když jsou dobře obeznámeni s poznáním Ved. Jelikož postrádají veškerou duchovní sílu, jsou zde přirovnáni ke krokodýlům na souši. Jejich velikost je jako velikost mladého manžela a manželky, kteří jsou nevzdělaní, a přesto jeden druhého vychvalují a jsou přitahováni svou dočasnou krásou. Takovouto velikost oceňují pouze lidé nižší třídy, bez jakýchkoliv kvalifikací.

Každý by měl proto vyhledat útočiště u Nejvyšší Duše, zdroje všech živých bytostí. Nikdo by neměl marnit čas takzvaným štěstím materialistického rodinného života. Ve védské civilizaci je tento druh omezeného života dovolen pouze do věku padesáti let, kdy člověk musí odejít od rodiny a přijmout buď stav vānaprasthy (žít nezávisle v ústraní a rozvíjet duchovní poznání), nebo sannyās (stav odříkání, kdy se zcela odevzdává Nejvyšší Osobnosti Božství).

5.18.14

Verš

tasmād rajo-rāga-viṣāda-manyu-
māna-spṛhā-bhayadainyādhimūlam
hitvā gṛhaṁ saṁsṛti-cakravālaṁ
nṛsiṁha-pādaṁ bhajatākutobhayam iti

Synonyma

tasmāt — proto; rajaḥ — vášně či hmotných tužeb; rāga — připoutanost k hmotným věcem; viṣāda — potom zklamání; manyu — hněv; māna-spṛhā — touha získat společenské uznání; bhaya — strach; dainya — chudoby; adhimūlam — základní příčina; hitvā — zanechte; gṛham — života v domácnosti; saṁsṛti-cakravālam — koloběh zrození a smrti; nṛsiṁha-pādam — lotosové nohy Pána Nṛsiṁhadeva; bhajata — uctívejte; akutaḥ-bhayam — útočiště nebojácnosti; iti — takto.

Překlad

Proto se, ó démoni, vzdejte takzvaného štěstí rodinného života a odevzdejte se lotosovým nohám Pána Nṛsiṁhadeva, které jsou skutečným útočištěm nebojácnosti. Zapletení v rodinném životě je základní příčinou hmotné připoutanosti, nekonečných tužeb, zasmušilosti, hněvu, zoufalství, strachu a touhy po falešné prestiži, jejichž výsledkem je koloběh zrození a smrti.

5.18.15

Verš

ketumāle ’pi bhagavān kāmadeva-svarūpeṇa lakṣmyāḥ priya-cikīrṣayā prajāpater duhitṝṇāṁ putrāṇāṁ tad-varṣa-patīnāṁ puruṣāyuṣāho-rātra-parisaṅkhyānānāṁ yāsāṁ garbhā mahā-puruṣa-mahāstra-tejasodvejita-manasāṁ vidhvastā vyasavaḥ saṁvatsarānte vinipatanti.

Synonyma

ketumāle — na území zvaném Ketumāla-varṣa; api — také; bhagavān — Nejvyšší Osobnost Božství, Pán Viṣṇu; kāmadeva-svarūpeṇa — v podobě Kāmadeva (Amora neboli Pradyumny); lakṣmyāḥ — bohyně štěstí; priya-cikīrṣayā — s touhou uspokojit; prajāpateḥ — Prajāpatiho; duhitṝṇām — dcer; putrāṇām — synů; tat-varṣa-patīnām — vládce té země; puruṣa-āyuṣā — v období lidského života (zhruba sto let); ahaḥ-rātra — dny a noci; parisaṅkhyānānām — stejného počtu; yāsām — jejichž (dcer); garbhāḥ — embrya; mahā-puruṣa — Nejvyšší Osobnosti Božství; mahā-astra — velké zbraně (disku); tejasā — září; udvejita-manasām — jejichž mysli jsou vzrušené; vidhvastāḥ — zničené; vyasavaḥ — mrtvé; saṁvatsara-ante — na konci roku; vinipatanti — padají.

Překlad

Śukadeva Gosvāmī pokračoval: Na území zvaném Ketumāla-varṣa žije Pán Viṣṇu v podobě Kāmadeva, jen aby uspokojil Své oddané. K nim patří Lakṣmījī (bohyně štěstí), Prajāpati Saṁvatsara a všichni jeho synové a dcery. Dcery Prajāpatiho jsou považovány za vládnoucí božstva nocí a jeho synové jsou považováni za vládce dnů. Jeho potomků je celkem 36 000 — jeden pro každý den a každou noc v životě lidské bytosti. Na konci každého roku Prajāpatiho dcery velmi rozruší pohled na oslnivě zářící disk Nejvyšší Osobnosti Božství, a všechny proto potratí.

Význam

Tento Kāmadeva, který se zjevuje jako Kṛṣṇův syn jménem Pradyumna, je viṣṇu-tattva. Jak je to možné, vysvětluje Madhvācārya, který cituje z Brahmāṇḍa Purāṇy: kāmadeva-sthitaṁ viṣṇum upāste. I když je Kāmadeva viṣṇu-tattva, Jeho tělo není duchovní, ale hmotné. Pán Viṣṇu jakožto Pradyumna neboli Kāmadeva přijímá hmotné tělo, ale přesto jedná duchovně. V tom, zda přijímá hmotné či duchovní tělo, není rozdíl—může jednat duchovně za jakýchkoliv podmínek. Māyāvādští filozofové považují za hmotné dokonce i tělo Pána Kṛṣṇy, ale jejich názory nemohou zabránit Pánovým duchovním činnostem.

5.18.16

Verš

atīva sulalita-gati-vilāsa-vilasita-rucira-hāsa-leśāvaloka-līlayā kiñcid-uttambhita-sundara-bhrū-maṇḍala-subhaga-vadanāravinda-śriyā ramāṁ ramayann indriyāṇi ramayate.

Synonyma

atīva — velice; su-lalita — ladnými; gati — pohyby; vilāsa — zábavami; vilasita — projevený; rucira — příjemný; hāsa-leśa — mírný úsměv; avaloka-līlayā — laškovnými pohledy; kiñcit-uttambhita — nepatrně pozdviženým; sundara — krásným; bhrū-maṇḍala — obočím; subhaga — příznivým; vadana-aravinda-śriyā — Jeho nádherným obličejem podobným lotosu; ramām — bohyni štěstí; ramayan — těšící; indriyāṇi — všechny smysly; ramayate — těší.

Překlad

Pohyby Pána Kāmadeva (Pradyumny) v Ketumāla-varṣe jsou velice ladné. Jeho mírný úsměv je nádherný, a když zvyšuje krásu svého obličeje laškovnými pohledy a nepatrným pozdvižením obočí, přináší tak potěšení bohyni štěstí. Tímto způsobem si užívá Svých transcendentálních smyslů.

5.18.17

Verš

tad bhagavato māyāmayaṁ rūpaṁ parama-samādhi-yogena ramā devī saṁvatsarasya rātriṣu prajāpater duhitṛbhir upetāhaḥsu ca tad-bhartṛbhir upāste idaṁ codāharati.

Synonyma

tat — tu; bhagavataḥ — Nejvyšší Osobnosti Božství; māyā-mayam — plnou náklonnosti k oddaným; rūpam — podobu; parama — nejvyšší; samādhi-yogena — pohroužením mysli ve službě Pánu; ramā — bohyně štěstí; devī — božská žena; saṁvatsarasya — známého jako Saṁvatsara; rātriṣu — během nocí; prajāpateḥ — Prajāpatiho; duhitṛbhiḥ — s dcerami; upeta — společně; ahaḥsu — během dnů; ca — také; tat-bhartṛbhiḥ — s manželi; upāste — uctívá; idam — toto; ca — také; udāharati — recituje.

Překlad

Po dobu známou jako Saṁvatsara uctívá Lakṣmīdevī Pána v Jeho nanejvýš milostivé podobě Kāmadeva. Ve dne ji doprovázejí synové Prajāpatiho (vládnoucí božstva dnů) a v noci jeho dcery (božstva nocí). V plném pohroužení do oddané služby recituje následující mantry.

Význam

Slovo māyāmayam, použité v tomto verši, nesmíme chápat podle māyāvādských interpretací. Māyā znamená kromě “iluze” také “náklonnost”. Matka jednající láskyplně s dítětem se nazývá māyāmaya. Nejvyšší Pán Viṣṇu je v každé podobě, ve které se zjeví, vždy plný lásky ke Svým oddaným. Slovo māyāmayam je zde tedy použité ve smyslu “hluboce nakloněn Svým oddaným”. Śrīla Jīva Gosvāmī v této souvislosti píše, že māyāmayam také může znamenat kṛpā-pracuram, “velice milostivý”. Podobně Śrīla Vīrarāghava říká: māyā-pracuranātmīya-saṅkalpena parigṛhītam ity arthaḥ jñāna-paryāyo 'tra māyā-śabdaḥ — slovem māyāmayam se označuje ten, kdo je díky důvěrnému vztahu plný lásky. Śrīla Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura vysvětluje māyāmayam rozdělením na slova māyā a āmayam: jelikož je živá bytost nemocná iluzí, Pán si vždy velice přeje vysvobodit Svého oddaného ze spárů māyi a vyléčit ho z nemoci způsobené iluzorní energií.

5.18.18

Verš

om hrāṁ hrīṁ hrūṁ oṁ namo bhagavate hṛṣīkeśāya sarva-guṇa-viśeṣair vilakṣitātmane ākūtīnāṁ cittīnāṁ cetasāṁ viśeṣāṇāṁ cādhipataye ṣoḍaśa-kalāya cchando-mayāyānna-mayāyāmṛta-mayāya sarva-mayāya sahase ojase balāya kāntāya kāmāya namas te ubhayatra bhūyāt.

Synonyma

om — ó Pane; hrām hrīm hrūm — semena mantry, recitovaná pro dosažení úspěšného výsledku; om — ó Pane; namaḥ — uctivé poklony; bhagavate — lotosovým nohám Nejvyšší Osobnosti Božství; hṛṣīkeśāya — Hṛṣīkeśovi, Pánovi smyslů; sarva-guṇa — se všemi transcendentálními vlastnostmi; viśeṣaiḥ — s veškerou rozmanitostí; vilakṣita — konkrétně viděné; ātmane — duši všech živých bytostí; ākūtīnām — všech druhů činnosti; cittīnām — všech druhů poznání; cetasām — funkcí mysli, jako je odhodlání a mentální úsilí; viśeṣāṇām — jejich příslušných předmětů; ca — a; adhipataye — vládci; ṣoḍaśa-kalāya — Jehož částmi je šestnáct původních složek stvoření (pět smyslových předmětů a jedenáct smyslů včetně mysli); chandaḥ-mayāya — poživateli všech obřadů; anna-mayāya — Jenž udržuje všechny živé bytosti dodáváním životních nezbytností; amṛta-mayāya — Jenž udílí věčný život; sarva-mayāya — Jenž je všepronikající; sahase — mocný; ojase — Jenž dodává sílu smyslům; balāya — Jenž dodává sílu tělu; kāntāya — svrchovaný manžel či vládce všech živých bytostí; kāmāya — Jenž dodává vše nezbytné oddaným; namaḥ — uctivé poklony; te — Tobě; ubhayatra — vždy (ve dne i v noci, v tomto i v příštím životě); bhūyāt — kéž je vše příznivé.

Překlad

S úctou se klaním Nejvyšší Osobnosti Božství, Pánu Hṛṣīkeśovi, vládci všech mých smyslů a původu všeho. Jako svrchovaný vládce všech tělesných, mentálních a intelektuálních činností je jediným poživatelem jejich výsledků. Pět smyslových předmětů a jedenáct smyslů včetně mysli jsou Jeho částečné projevy. Dodává všechny životní nezbytnosti, které jsou Jeho energií, a tím pádem se od Něho neliší, a je příčinou tělesné i mentální síly všech, jež se od Něho také neliší. Ve skutečnosti je manželem a zaopatřovatelem všech živých bytostí. Smyslem všech Ved je uctívat Ho. Všichni Mu proto vzdejme uctivé poklony. Kéž je nám v tomto i v příštím životě příznivě nakloněný.

Význam

V tomto verši je dále vysvětleno slovo māyāmaya ve vztahu k tomu, jak Pán různými způsoby šíří Svoji milost. Parāsya śaktir vividhaiva śrūyate — energie Nejvyššího Pána lze chápat různými způsoby. Zde je Pán popsán jako původní zdroj všeho; dokonce i našeho těla, smyslů, mysli, činností, zdatnosti, tělesné a mentální síly a odhodlání zajišťovat životní potřeby. Jeho energie lze vnímat ve všem. Jak uvádí Bhagavad-gītā (7.8): raso 'ham apsu kaunteya — chuť vody je také Kṛṣṇa. Kṛṣṇa je činným principem všeho, co potřebujeme ke svému zaopatření.

Tento verš, vzdávající uctivé poklony Pánu, složila Ramā, bohyně štěstí, a je plný duchovní síly. Každý by měl pod vedením duchovního mistra recitovat tuto mantru, a tak se stát úplným a dokonalým oddaným Pána. Oddaný může zpívat tuto mantru pro úplné vysvobození z hmotných pout a po vysvobození ji i nadále zpívat při uctívání Nejvyššího Pána na Vaikuṇṭhaloce. Všechny mantry jsou samozřejmě určeny pro tento a příští život, jak Sám Kṛṣṇa potvrzuje v Bhagavad-gītě (9.14):

satataṁ kīrtayanto māṁ
yatantaś ca dṛḍha-vratāḥ
namasyantaś ca māṁ bhaktyā
nitya-yuktā upāsate

“Velké duše vždy opěvují Mou slávu, snaží se s velkým odhodláním, klaní se přede Mnou, a takto Mě neustále s oddaností uctívají.” Oddaný, který v tomto i příštím životě zpívá mahā-mantru — nebo obecně jakoukoliv mantru — se nazývá nitya-yuktopāsaka.

5.18.19

Verš

striyo vratais tvā hṛṣīkeśvaraṁ svato
hy ārādhya loke patim āśāsate ’nyam
tāsāṁ na te vai paripānty apatyaṁ
priyaṁ dhanāyūṁṣi yato ’sva-tantrāḥ

Synonyma

striyaḥ — všechny ženy; vrataiḥ — dodržováním půstu a jiných slibů; tvā — Tebe; hṛṣīkeśvaram — Nejvyšší Osobnost Božství, vládce smyslů; svataḥ — nezávislý; hi — jistě; ārādhya — uctívají; loke — ve světě; patim — manžela; āśāsate — žádají o; anyam — jiného; tāsām — všech těchto žen; na — ne; te — manželé; vai — vskutku; paripānti — schopni ochránit; apatyam — děti; priyam — velice drahé; dhana — bohatství; āyūṁṣi — nebo délka života; yataḥ — protože; asva-tantrāḥ — závislí.

Překlad

Můj milý Pane, jsi nesporně zcela nezávislý vládce všech smyslů. Všechny ženy, které Tě uctívají striktním dodržováním slibů, aby získaly manžely pro uspokojení svých smyslů, jsou proto nepochybně pod vlivem iluze. Nevědí, že takový manžel ve skutečnosti nemůže poskytnout ochranu jim ani jejich dětem. Nemůže ochránit ani jejich bohatství či délku života, neboť sám závisí na čase, výsledcích plodonosného jednání a kvalitách přírody, které jsou všechny podřízené Tobě.

Význam

V tomto verši projevuje Lakṣmīdevī (Ramā) soucit se ženami, které uctívají Pána, aby jim udělil požehnání v podobě dobrého manžela. I když chtějí být šťastné s dětmi, bohatstvím, dlouhým životem a vším, co je jim drahé, nemůže se jim to podařit. V hmotném světě závisí takzvaný manžel na vládě Nejvyšší Osobnosti Božství. Je známo mnoho příkladů žen, jejichž manželé — závislí na výsledcích svého plodonosného jednání — nedokáží svou manželku a její děti, bohatství či délku života ochránit. Jediným pravým manželem všech žen je ve skutečnosti Kṛṣṇa, svrchovaný manžel. Gopī jakožto osvobozené duše to chápaly — zavrhly proto své hmotné manžely a přijaly za skutečného manžela Kṛṣṇu. Kṛṣṇa je skutečným manželem nejen gopī, ale každé živé bytosti. Každý by měl dokonale pochopit, že Kṛṣṇa je skutečným manželem všech živých bytostí, které jsou v Bhagavad-gītě označeny jako prakṛti (ženského rodu), nikoliv puruṣa (mužského rodu). V Bhagavad-gītě (10.12) je jako puruṣa osloven pouze Kṛṣṇa:

paraṁ brahma paraṁ dhāma
pavitraṁ paramaṁ bhavān
puruṣaṁ śāśvataṁ divyam
ādi-devam ajaṁ vibhum

“Jsi Nejvyšší Osobnost Božství, konečné sídlo, nejčistší, Absolutní Pravda. Jsi věčná, transcendentální, původní osoba, nezrozená a největší.”

Kṛṣṇa je původní puruṣa a živé bytosti jsou prakṛti. Kṛṣṇa je tedy tím, kdo si užívá, a všechny živé bytosti mají být zdrojem Jeho požitku. Každá žena, která pro svou ochranu hledá hmotného manžela, nebo každý muž, který chce být manželem nějaké ženy, je pod vlivem iluze. Stát se manželem znamená dobře se starat o ženu a děti a zajišťovat jim blahobyt a bezpečí. Hmotnému manželovi se to však nemůže podařit, protože závisí na své karmě. Karmaṇā daiva-netreṇa — jeho poměry jsou určeny jeho minulými plodonosnými činnostmi. Jestliže si tedy někdo pyšně myslí, že může svou ženu ochránit, je pod vlivem iluze. Kṛṣṇa je jediný manžel, a vztah mezi manželem a manželkou v tomto hmotném světě tedy nemůže být absolutní. Jelikož se toužíme ženit a vdávat, Kṛṣṇa pro vzájemné uspokojení milostivě dovoluje takzvanému manželovi mít manželku a manželce mít takzvaného manžela. V Īśopaniṣadě je řečeno: tena tyaktena bhuñjīthā — Pán dává každému jeho podíl. Každá živá bytost je však ve skutečnosti prakṛti, ženského rodu, a Kṛṣṇa je jediný manžel.

ekale īśvara kṛṣṇa, āra saba bhṛtya
yāre yaiche nācāya, se taiche kare nṛtya

(Cc. Ādi 5.142)

Kṛṣṇa je původním vládcem či manželem každého a všechny ostatní živé bytosti, které přijímají podoby takzvaných manželů či manželek, tancují podle Jeho přání. Takzvaný manžel se může spojit se svou ženou za účelem smyslového požitku, ale jeho smysly řídí Hṛṣīkeśa, vládce smyslů, který je proto skutečným manželem.

5.18.20

Verš

sa vai patiḥ syād akutobhayaḥ svayaṁ
samantataḥ pāti bhayāturaṁ janam
sa eka evetarathā mitho bhayaṁ
naivātmalābhād adhi manyate param

Synonyma

saḥ — on; vai — vskutku; patiḥ — manžel; syāt — byl by; akutaḥ-bhayaḥ — kdo se nebojí nikoho; svayam — soběstačný; samantataḥ — zcela; pāti — udržuje; bhaya-āturam — která se velice bojí; janam — osobu; saḥ — proto on; ekaḥ — jediný; eva — jen; itarathā — jinak; mithaḥ — jeden ze druhého; bhayam — strach; na — ne; eva — vskutku; ātma-lābhāt — než dosažení Tebe; adhi — větší; manyate — je přijímaná; param — jiná věc.

Překlad

Skutečným manželem a ochráncem se může stát jedině ten, kdo se nikdy nebojí, a naopak poskytuje plné útočiště všem, kdo mají strach. Proto jsi jediným manželem Ty, můj Pane, a nikdo jiný si nemůže činit nárok na toto postavení. Kdybys nebyl jediným manželem, bál by ses druhých. Znalci veškeré védské literatury proto uznávají za vládce všech jedině Tebe, a nikoho jiného než Tebe také nepovažují za lepšího manžela a ochránce.

Význam

Zde je jasně vysvětlen význam manžela či opatrovníka. Lidé se chtějí stát manželi, opatrovníky, správci či politickými vůdci, aniž by znali skutečný význam takového vyššího postavení. Po celém světě — ba po celém vesmíru — je mnoho lidí, kteří se nějaký čas prohlašují za manžely, politické vůdce či poručníky, ale po čase si je Nejvyšší Pán přeje z jejich míst odstranit a s jejich kariérou je okamžitě konec. Proto ti, kdo jsou skutečně vzdělaní a pokročilí v duchovním životě, nepřijímají žádného jiného vůdce, manžela či poručníka než Nejvyšší Osobnost Božství.

Pán Kṛṣṇa Osobně prohlašuje v Bhagavad-gītě (18.66): ahaṁ tvāṁ sarva-pāpebhyo mokṣayiṣyāmi — “Osvobodím tě od všech hříšných reakcí.” Kṛṣṇa se nebojí nikoho; každý se naopak bojí Kṛṣṇy. On proto může poskytnout podřízené živé bytosti skutečnou ochranu. Takzvaní vůdci či diktátoři jsou zcela pod vládou hmotné přírody, a proto nikdy nemohou poskytnout druhým úplnou ochranu, i když si pod vlivem falešné pýchy tuto schopnost přisvojují. Na te viduḥ svārtha-gatiṁ hi viṣṇum — lidé nevědí, že skutečný pokrok v životě spočívá v přijetí Nejvyšší Osobnosti Božství za svého Pána. Všichni političtí vůdci, manželé a poručníci musí přestat klamat sami sebe a druhé předstíráním, že jsou všemocní, a namísto toho začít šířit hnutí pro vědomí Kṛṣṇy, aby se každý mohl poučit, jak se odevzdat Kṛṣṇovi — svrchovanému manželovi.

5.18.21

Verš

yā tasya te pāda-saroruhārhaṇaṁ
nikāmayet sākhila-kāma-lampaṭā
tad eva rāsīpsitam īpsito ’rcito
yad-bhagna-yācñā bhagavan pratapyate

Synonyma

yā — žena, která; tasya — Jeho; te — Tebe; pāda-saroruha — lotosových nohou; arhaṇam — uctívání; nikāmayet — nadevše touží; sā — taková žena; akhila-kāma-lampaṭā — i když si uchovává nejrůznější hmotné touhy; tat — to; eva — pouze; rāsi — udělíš; īpsitam — nějaké jiné vytoužené požehnání; īpsitaḥ — pro které jsi vyhledávaný; arcitaḥ — uctívaný; yat — z čeho; bhagna-yācñā — ta, která touží po něčem jiném než Tvých lotosových nohách, a je proto později zdrcená; bhagavan — ó můj Pane; pratapyate — trpí bolestí.

Překlad

Můj milý Pane, automaticky plníš všechny touhy ženy, která uctívá Tvé lotosové nohy s čistou láskou. Pokud je však nějaká žena uctívá za určitým účelem, vyplníš brzy i její touhy, ale nakonec bude zoufat a naříkat. Uctívat Tvé lotosové nohy pro dosažení nějakého hmotného zisku proto není zapotřebí.

Význam

Śrīla Rūpa Gosvāmī popisuje čistou oddanou službu slovy anyābhilāṣitā-śūnyaṁ jñāna-karmādy-anāvṛtam. Není správné uctívat Nejvyšší Osobnost Božství pro splnění nějaké hmotné touhy po úspěchu v plodonosných činnostech nebo mentální spekulaci. Sloužit lotosovým nohám Pána znamená sloužit Mu přesně tak, jak si On přeje. Začínající oddaný proto musí uctívat Pána striktně podle usměrňujících zásad daných duchovním mistrem a śāstrami. Bude-li vykonávat oddanou službu tímto způsobem, postupně vyvine připoutanost ke Kṛṣṇovi, a když se projeví jeho původní, nyní spící láska k Pánu, bude Mu spontánně sloužit bez jakéhokoliv motivu. Tento stav je dokonalým stádiem vztahu s Pánem. Pán se potom stará o pohodlí a bezpečí Svého oddaného, aniž by o to byl žádán. Kṛṣṇa slibuje v Bhagavad-gītě (9.22):

ananyāś cintayanto māṁ
ye janāḥ paryupāsate
teṣāṁ nityābhiyuktānāṁ
yoga-kṣemaṁ vahāmy aham

Nejvyšší Pán se Osobně stará o každého, kdo je plně zaměstnaný oddanou službou Jemu. Pán chrání vše, co má, a dodává mu vše, co potřebuje. Proč bychom tedy měli Pána obtěžovat s žádostmi o něco hmotného? Takové modlitby nejsou zapotřebí.

Śrīla Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura vysvětluje, že ani ten oddaný, který chce, aby mu Pán splnil určitou touhu, nemá být považován za sakāma-bhaktu (oddaného s nějakým motivem). V Bhagavad-gītě (7.16) Kṛṣṇa říká:

catur-vidhā bhajante māṁ
janāḥ sukṛtino 'rjuna
ārto jijñāsur arthārthī
jñānī ca bharatarṣabha

“Ó nejlepší z Bharatovců, čtyři druhy zbožných lidí Mi začínají oddaně sloužit — nešťastný, toužící po bohatství, zvídavý a hledající poznání Absolutního.” Ārta a ārthārthī, kteří přicházejí za Nejvyšší Osobností Božství pro úlevu od utrpení nebo pro peníze, nejsou sakāma-bhaktové, i když tak vypadají. Jakožto začínající oddaní jsou jen nevědomí. Později v Bhagavad-gītě Pán říká: udārāḥ sarva evaite — jsou všichni velkodušní (udārāḥ). I když oddaný na začátku možná uchovává v mysli nějakou touhu, časem tato touha zanikne. Śrīmad-Bhāgavatam proto přikazuje:

akāmaḥ sarva-kāmo vā
mokṣa-kāma udāra-dhīḥ
tīvreṇa bhakti-yogena
yajeta puruṣaṁ param

“Člověk, který má větší inteligenci — ať už nemá žádnou hmotnou touhu, je plný hmotných tužeb nebo touží po osvobození — musí všemi prostředky uctívat svrchovaný celek, Osobnost Božství.” (Bhāg. 2.3.10)

I když chce člověk něco hmotného, nemá se o splnění své touhy modlit k nikomu jinému než k Pánu. Žádá-li splnění svých tužeb od polobohů, znamená to, že je naṣṭa-buddhi — přišel o všechen zdravý rozum. Kṛṣṇa říká v Bhagavad-gītě (7.20):

kāmais tais tair hṛta-jñānāḥ
prapadyante 'nya-devatāḥ
taṁ taṁ niyamam āsthāya
prakṛtyā niyatāḥ svayā

“Ti, jež hmotné touhy připravily o inteligenci, se odevzdávají polobohům a uctívají je podle pravidel a předpisů, které odpovídají jejich povahám.”

Lakṣmīdevī radí všem oddaným, kteří se na Pána obracejí s hmotnými touhami, že Ho není třeba žádat o nic hmotného, protože má zkušenost, že Pán je Kāmadeva. Říká, že každý má sloužit Pánu bez jakéhokoliv motivu. Jelikož Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, sídlí v srdci každého, zná myšlenky všech a časem splní všechny touhy. Buďme tedy zcela závislí na službě Pánu a neobtěžujme Ho svými hmotnými žádostmi.

5.18.22

Verš

mat-prāptaye ’jeśa-surāsurādayas
tapyanta ugraṁ tapa aindriye dhiyaḥ
ṛte bhavat-pāda-parāyaṇān na māṁ
vindanty ahaṁ tvad-dhṛdayā yato ’jita

Synonyma

mat-prāptaye — aby získali mou milost; aja — Pán Brahmā; īśa — Pán Śiva; sura — ostatní polobozi v čele s králem Indrou, Candrou a Varuṇou; asura-ādayaḥ — jakož i démoni; tapyante — podstupují; ugram — tvrdou; tapaḥ — askezi; aindriye dhiyaḥ — jejichž mysl je pohroužena v myšlenkách na lepší smyslový požitek; ṛte — dokud; bhavat-pāda-parāyaṇāt — ten, kdo je plně a zcela výhradně zaměstnán službou lotosovým nohám Nejvyššího Pána; na — ne; mām — mě; vindanti — získají; aham — já; tvat — v Tobě; hṛdayāḥ — jejichž srdce; yataḥ — proto; ajita — ó Nepřemožitelný.

Překlad

Ó svrchovaný, nepřemožitelný Pane, když se Pán Brahmā a Pán Śiva — jakož i další polobozi a démoni — pohrouží do myšlenek na hmotný požitek, podstupují tvrdou askezi, aby získali má požehnání. Já však neobdařím přízní nikoho — bez ohledu na to, jak je veliký — neslouží-li neustále Tvým lotosovým nohám. Jelikož Tě neustále přechovávám ve svém srdci, nemohu přát nikomu jinému než oddanému.

Význam

Lakṣmīdevī, bohyně štěstí, v tomto verši jasně říká, že neprokazuje přízeň žádnému materialistovi. I když někdy může být jeden materialista v očích druhého velice bohatý, toto bohatství mu dává Durgādevī, hmotná expanze bohyně štěstí, nikoliv samotná Lakṣmīdevī. Ti, kdo touží po hmotném bohatství, uctívají Durgādevī mantrou dhanaṁ dehi rūpaṁ dehi rūpa-pati-bhājaṁ dehi — “Ó má uctívaná matko Durgādevī, prosím, dej mi bohatství, sílu, slávu, dobrou manželku a další věci.” Kdo potěší bohyni Durgu, může taková požehnání získat, ale jelikož jsou dočasná, jejich výsledkem je pouze māyā-sukha (iluzorní štěstí). Jak prohlásil Prahlāda Mahārāja: māyā-sukhāya bharam udvahato vimūḍhān—ti, kdo těžce pracují pro hmotný zisk, jsou vimūḍhové, hloupí darebáci, protože takové štěstí nebude mít dlouhého trvání. Na druhou stranu oddaní, jako je Prahlāda a Dhruva Mahārāja, získali neobyčejné hmotné bohatství, které však nebylo māyā-sukha. Když oddaný získá nebývalé bohatství, jedná se o přímý dar bohyně štěstí, která sídlí v srdci Nārāyaṇa.

Hmotné bohatství získané modlitbami k bohyni Durze je dočasné. Bhagavad-gītā (7.23) uvádí: antavat tu phalaṁ teṣāṁ tad bhavaty alpa-medhasām — lidé s omezenou inteligencí touží po dočasném štěstí. Přímo jsme viděli, jak si jeden ze žáků Bhaktisiddhānty Sarasvatīho Ṭhākura chtěl užívat majetku svého duchovního mistra, jenž k němu byl milostivý a tento dočasný majetek mu dal. Nedal mu však sílu kázat učení Caitanyi Mahāprabhua po celém světě. Tuto zvláštní milost — sílu kázat — dostává oddaný, který od svého duchovního mistra nežádá nic hmotného, ale chce mu pouze sloužit. Názorným příkladem je v této souvislosti příběh o démonu Rāvaṇovi. I když chtěl Rāvaṇa unést Pánu Rāmacandrovi bohyni štěstí Sītādevī, nebylo to možné. Sītādevī, kterou násilím odvlekl, nebyla původní Sītādevī, ale expanze māyi, Durgādevī. Výsledkem bylo, že místo aby Rāvana získal přízeň skutečné bohyně štěstí, Durgādevī ho zničila i s celou jeho rodinou (sṛṣṭi-sthiti-pralaya-sādhana-śaktir ekā).

5.18.23

Verš

sa tvaṁ mamāpy acyuta śīrṣṇi vanditaṁ
karāmbujaṁ yat tvad-adhāyi sātvatām
bibharṣi māṁ lakṣma vareṇya māyayā
ka īśvarasyehitam ūhituṁ vibhur iti

Synonyma

saḥ — ta; tvam — Ty; mama — mě; api — také; acyuta — ó Ty, který nikdy nepoklesneš; śīrṣṇi — na hlavu; vanditam — uctívaná; kara-ambujam — Tvá lotosová ruka; yat — která; tvat — Tebou; adhāyi — umístěná; sātvatām — na hlavu oddaných; bibharṣi — přechováváš; mām — mě; lakṣma — jako znak na Své hrudi; vareṇya — ó Ty, Jenž jsi hoden uctívání; māyayā — s klamem; kaḥ — kdo; īśvarasya — svrchovaně mocného vládce; īhitam — touhy; ūhitum — chápat na základě logiky a argumentu; vibhuḥ — je schopen; iti — takto.

Překlad

Ó Ty, který nikdy nepoklesneš, Tvá lotosová dlaň je zdrojem veškerých požehnání. Tvoji čistí oddaní ji proto uctívají a Ty ji velice milostivě kladeš na jejich hlavy. Přeji si, abys ji položil také na moji hlavu, neboť i když na Své hrudi nosíš můj znak sestávající ze zlatých pruhů, považuji tuto čest pouze za zdroj falešné úcty. Skutečnou milost projevuješ Svým oddaným, nikoliv mně. Jsi samozřejmě nejvyšší, absolutní vládce a nikdo nemůže porozumět Tvým pohnutkám.

Význam

Śāstry na mnoha místech popisují, že Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, tíhne více ke Svým oddaným než ke Své manželce, která setrvává vždy na Jeho hrudi. Ve Śrīmad-Bhāgavatamu (11.14.15) je řečeno:

na tathā me priyatama
ātma-yonir na śaṅkaraḥ
na ca saṅkarṣaṇo na śrīr
naivātmā ca yathā bhavān

Zde Kṛṣṇa jasně říká, že Jeho oddaní jsou Mu dražší než Pán Brahmā, Pán Śiva, Pán Saṅkarṣaṇa (původní příčina stvoření), bohyně štěstí, a dokonce než Jeho vlastní Já. Na jiném místě ve Śrīmad-Bhāgavatamu (10.9.20) Śukadeva Gosvāmī říká:

nemam viriñco na bhavo
na śrīr apy aṅga saṁśrayā
prasādaṁ lebhire gopī
yat tat prāpa vimuktidāt

Nejvyšší Pán, který může komukoliv udělit osvobození, projevil gopīm více milosti než Pánu Brahmovi, Pánu Śivovi, nebo dokonce bohyni štěstí, která je Jeho vlastní manželkou a je spojená s Jeho tělem. Śrīmad-Bhāgavatam (10.47.60) rovněž uvádí:

nāyaṁ śriyo 'ṅga u nitānta-rateḥ prasādaḥ
svar-yoṣitāṁ nalina-gandha-rucāṁ kuto 'nyāḥ
rāsotsave 'sya bhuja-daṇḍa-gṛhīta-kaṇṭha-
labdhāśiṣāṁ ya udagād vraja-sundarīṇām

“Gopī získaly od Pána požehnání, jaká nemohla získat ani Lakṣmīdevī, ani ty nejkrásnější tanečnice na nebeských planetách. Během tance rāsa Pán nanejvýš šťastlivým gopīm prokazoval Svou přízeň tak, že pokládal ruce na jejich ramena a Osobně tančil se všemi zároveň. Nikdo se nevyrovná gopīm, které obdržely bezpříčinnou milost Pána.”

V Caitanya-caritāmṛtě je řečeno, že nikdo nemůže získat skutečnou přízeň Nejvyšší Osobnosti Božství, aniž by kráčel ve stopách gopī. Ani bohyně štěstí nezískala tutéž přízeň jako gopī, přestože se po mnoho let podrobovala tvrdé askezi. O tomto námětu hovoří Pán Śrī Caitanya Mahāprabhu a Vyeṅkaṭa Bhaṭṭa v Caitanya-caritāmṛtě (Madhya 9.111—131): “Pán se zeptal: ,Tvá uctívaná bohyně štěstí, Lakṣmī, setrvává vždy na hrudi Nārāyaṇa a je jistě tou nejpočestnější ženou v celém stvoření. Můj Pán je však Pán Śrī Kṛṣṇa, chlapec, který pase krávy. Proč se chce Lakṣmī — taková počestná manželka — stýkat s Mým Pánem? Opustila všechno transcendentální štěstí na Vaikuṇṭě, na dlouhou dobu přijala sliby a usměrňující zásady a podstoupila neomezenou askezi, jen aby mohla být s Kṛṣṇou.'

Vyeṅkaṭa Bhaṭṭa odpověděl: ,Pán Kṛṣṇa a Pán Nārāyaṇa jsou jedna a táž osoba, ale zábavy Kṛṣṇy jsou rozpustilé, a proto skýtají větší potěšení. Jsou Kṛṣṇovým śakti velice příjemné. Jelikož Kṛṣṇa i Nārāyaṇa jsou tatáž osobnost, Lakṣmī svými styky s Kṛṣṇou neporušila svůj slib počestnosti. Šlo spíše o legraci, když se bohyně štěstí chtěla stýkat s Pánem Kṛṣṇou. Myslela na to, že jejímu slibu počestnosti by vztah s Kṛṣṇou neublížil, a mohla by tak vychutnávat blaženost tance rāsa. Co je na tom špatného, jestli si chtěla užívat s Kṛṣṇou? Proč o tom takto žertuješ?'

Pán Caitanya Mahāprabhu odpověděl: ,Vím, že si bohyně štěstí nepřála nic špatného, ale přesto se nemohla tance rāsa zúčastnit. To se dozvídáme ze zjevených písem. Autority na védské poznání se setkaly v lese Daṇḍakāraṇyi s Pánem Rāmacandrou a díky jejich askezi jim bylo dovoleno připojit se k tanci rāsa. Můžeš mi však říci, proč bohyně štěstí Lakṣmī tuto příležitost nedostala?'

Na to Vyeṅkaṭa Bhaṭṭa odpověděl: ,Do tajemství této události nejsem schopen proniknout. Jsem jen obyčejná živá bytost. Má inteligence je omezená a jsem neustále neklidný. Jak mohu chápat zábavy Nejvyššího Pána? Jsou hlubší než milióny oceánů.'

Pán Caitanya odvětil: ,Pán Kṛṣṇa má zvláštní rys — přitahuje srdce každého náladou Své osobní milostné lásky. Člověk může dosáhnout útočiště u lotosových nohou Śrī Kṛṣṇy, bude-li kráčet ve stopách obyvatel planety známé jako Vrajaloka či Goloka Vṛndāvana. Obyvatelé této planety ovšem nevědí, že Kṛṣṇa je Nejvyšší Osobnost Božství. Aniž by si byli vědomi toho, že Kṛṣṇa je Nejvyšší Pán, jednají s Ním obyvatelé Vṛndāvanu—Nanda Mahārāja, Yaśodādevī či gopī — jako se svým milovaným synem či milencem. Matka Yaśodā Ho pokládá za svého syna a občas Ho přiváže k hmoždíři. Kṛṣṇovi přátelé, pasáčci krav, Ho považují za obyčejného chlapce a lezou Mu na ramena. Na Goloce Vṛndāvaně nemá nikdo jinou touhu než milovat Kṛṣṇu.'”

Závěr je, že nikdo se nemůže stýkat s Kṛṣṇou, dokud nezíská v plné míře přízeň obyvatel Vrajabhūmi. Chce-li tedy někdo, aby ho Kṛṣṇa Osobně vysvobodil, musí sloužit obyvatelům Vṛndāvanu, kteří jsou čistými oddanými Pána.

5.18.24

Verš

ramyake ca bhagavataḥ priyatamaṁ mātsyam avatāra-rūpaṁ tad-varṣa-puruṣasya manoḥ prāk-pradarśitaṁ sa idānīm api mahatā bhakti-yogenārādhayatīdaṁ codāharati.

Synonyma

ramyake ca — také v Ramyaka-varṣe; bhagavataḥ — Nejvyšší Osobnosti Božství; priya-tamam — nejpřednější; mātsyam — rybu; avatāra-rūpam — podobu inkarnace; tat-varṣa-puruṣasya — vládce té země; manoḥ — Manu; prāk — dříve (na konci Cākṣuṣa-manvantary); pradarśitam — projevenou; saḥ — ten Manu; idānīm api — dodnes; mahatā bhakti-yogena — pokročilou oddanou službou; ārādhayati — uctívá Nejvyšší Osobnost Božství; idam — tuto; ca — a; udāharati — recituje.

Překlad

Śukadeva Gosvāmī pokračoval: V Ramyaka-varṣe, kde vládne Vaivasvata Manu, se Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, zjevil na konci minulého věku (Cākṣuṣa-manvantary) jako Pán Matsya. Vaivasvata Manu nyní uctívá Pána Matsyu čistou oddanou službou a recituje následující mantru.

5.18.25

Verš

oṁ namo bhagavate mukhyatamāya namaḥ sattvāya prāṇāyaujase sahase balāya mahā-matsyāya nama iti.

Synonyma

om — ó můj Pane; namaḥ — uctivé poklony; bhagavate — Nejvyšší Osobnosti Božství; mukhya-tamāya — inkarnaci, která se zjevuje jako první; namaḥ — uctivé poklony; sattvāya — čisté transcendenci; prāṇāya — původu života; ojase — zdroj síly smyslů; sahase — původ veškeré mentální síly; balāya — původ tělesné síly; mahā-matsyāya — obrovské inkarnaci ryby; namaḥ — uctivé poklony; iti — takto.

Překlad

S úctou se klaním Nejvyšší Osobnosti Božství, čisté transcendenci. Pán je původem všeho života, tělesné a mentální síly a schopností smyslů. V podobě Matsyāvatāra, obrovské inkarnace ryby, se zjevuje jako první ze všech inkarnací. Znovu Mu skládám uctivé poklony.

Význam

Śrīla Jayadeva Gosvāmī zpívá:

pralayo payodhi-jale dhṛtavān asi vedaṁ
vihita-vahitra-caritram akhedam
keśava dhṛta-mīna-śarīra jaya jagad-īśa hare

Brzy po stvoření byl celý vesmír zaplaven vodou. Pán Kṛṣṇa (Keśava) tehdy inkarnoval jako obrovská ryba, aby ochránil Vedy. Manu proto oslovuje Pána Matsyu výrazem mukhyatama, “inkarnace, která se zjevuje jako první”. Ryby se obvykle vyznačují směsí kvalit nevědomosti a vášně, ale musíme chápat, že každá inkarnace Nejvyšší Osobnosti Božství je zcela transcendentální. Původní, transcendentální kvality Nejvyššího Pána se nikdy ani v nejmenším neznehodnotí. Proto je zde použito slovo sattvāya, které označuje čisté dobro na transcendentální úrovni. Existuje mnoho inkarnací Nejvyššího Pána: Varāha mūrti (podoba kance), Kūrma mūrti (podoba želvy), Hayagrīva mūrti (podoba koně) a tak dále. Nikdy bychom žádnou z Nich neměli považovat za hmotnou. Všechny jsou neustále na úrovni śuddha-sattvy, čisté transcendence.

5.18.26

Verš

antar bahiś cākhila-loka-pālakair
adṛṣṭa-rūpo vicarasy uru-svanaḥ
sa īśvaras tvaṁ ya idaṁ vaśe ’nayan
nāmnā yathā dārumayīṁ naraḥ striyam

Synonyma

antaḥ — uvnitř; bahiḥ — vně; ca — rovněž; akhila-loka-pālakaiḥ — vůdci různých planet, společností, království a podobně; adṛṣṭa-rūpaḥ — neviděný; vicarasi — putuješ; uru — veliký; svanaḥ — Jehož zvuky (védské mantry); saḥ — On; īśvaraḥ — nejvyšší vládce; tvam — Ty; yaḥ — kdo; idam — toto; vaśe — pod vládu; anayat — přivedl; nāmnā — pod různými jmény, jako brāhmaṇa, kṣatriya, vaiśya a śūdra; yathā — přesně jako; dārumayīm — ze dřeva; naraḥ — člověk; striyam — loutku.

Překlad

Můj milý Pane, stejně jako loutkář ovládá své tančící loutky a manžel svou manželku, Ty ovládáš všechny živé bytosti ve vesmíru, jako například brāhmaṇy, kṣatriye, vaiśyi a śūdry. I když sídlíš v srdci každého jako svrchovaný svědek a velitel a jsi také vně každého, takzvaní vůdci společností, společenství a zemí Tě nejsou schopni poznat. Ocenit Tě dokáží jedině ti, kdo naslouchají vibracím védských manter.

Význam

Nejvyšší Osobnost Božství je antarbahiḥ, uvnitř a vně všeho. Člověk musí překonat klam způsobený Pánovou vnější energií a realizovat přítomnost Pána uvnitř i vně. Ve Śrīmad-Bhāgavatamu (1.8.19) Śrīmatī Kuntīdevī vysvětlila, že Kṛṣṇa se v tomto světě zjevuje naṭo nāṭyadharo yathā — “stejně jako umělec v šatu herce”. V Bhagavad-gītě (18.61) Kṛṣṇa říká: īśvaraḥ sarva-bhūtānāṁ hṛd-deśe 'rjuna tiṣṭhati — “Nejvyšší Pán sídlí v srdci každého, ó Arjuno.” Pán sídlí jak v srdci každého, tak i vně. V srdci je Nadduší, inkarnací, která jedná jako rádce a svědek. Pošetilí lidé však i přesto, že Bůh sídlí v jejich srdcích, říkají: “Já Boha nevidím. Ukažte mi Ho.”

Každý je pod vládou Nejvyšší Osobnosti Božství, stejně jako jsou tančící loutky ovládány loutkářem nebo žena svým manželem. Žena je přirovnána k loutce (dārumayī), protože nemá žádnou nezávislost. Vždy by ji měl ovládat nějaký muž. Určitá skupina žen však chce z falešné pýchy přesto zůstat nezávislá. Nemluvě o ženách — všechny živé bytosti jsou prakṛti (ženského rodu), a proto závisejí na Nejvyšším Pánu, jak Kṛṣṇa Sám vysvětluje v Bhagavad-gītě (apareyam itas tv anyāṁ prakṛtiṁ viddhi me parām). Živá bytost není nikdy nezávislá; za všech okolností závisí na milosti Pána. Pán rozděluje společnost na čtyři třídy — brāhmaṇy, kṣatriye, vaiśyi a śūdry — a nařizuje, aby se všichni řídili pravidly danými pro jejich příslušné postavení. Takto zůstávají všichni členové společnosti neustále pod vládou Nejvyššího Pána. Někteří lidé přesto pošetile popírají existenci Boha.

Seberealizace znamená pochopit své podřízené postavení ve vztahu k Pánu. Když je někdo takto osvícen, odevzdá se Nejvyšší Osobnosti Božství a je vysvobozen ze spárů hmotné energie. Jinými slovy, dokud se člověk neodevzdá lotosovým nohám Pána, hmotná energie ve svých mnoha podobách ho bude neustále ovládat. Nikdo v hmotném světě nemůže popřít, že je ovládaný. Nejvyšší Pán, Nārāyaṇa, který je nad touto hmotnou existencí, ovládá každého. To potvrzuje védská mantra eko ha vai nārāyaṇa āsīt. Hlupáci si myslí, že Nārāyaṇa je na úrovni obyčejné hmotné existence. Jelikož nerealizují původní, přirozené postavení živé bytosti, vymýšlejí si jména, jako je daridra-nārāyaṇa, svāmi-nārāyaṇa nebo mithyā-nārāyaṇa. Nārāyaṇa je však skutečným nejvyšším vládcem všech. Toto pochopení je seberealizace.

5.18.27

Verš

yaṁ loka-pālāḥ kila matsara-jvarā
hitvā yatanto ’pi pṛthak sametya ca
pātuṁ na śekur dvi-padaś catuṣ-padaḥ
sarīsṛpaṁ sthāṇu yad atra dṛśyate

Synonyma

yam — koho (Tebe); loka-pālāḥ — velcí vůdci vesmíru, počínaje Pánem Brahmou; kila — o druhých ani nemluvě; matsara-jvarāḥ — kteří trpí horečkou závisti; hitvā — ponechávají stranou; yatantaḥ — snaží se; api — ačkoliv; pṛthak — odděleně; sametya — společně; ca — také; pātum — chránit; na — ne; śekuḥ — schopni; dvi-padaḥ — dvounozí; catuḥ-padaḥ — čtyřnozí; sarīsṛpam — plazi; sthāṇu — nehybní; yat — cokoliv; atra — v tomto hmotném světě; dṛśyate — je vidět.

Překlad

Můj Pane, všichni — počínaje velkými vůdci vesmíru, jako je Pán Brahmā a další polobozi, až po politické vůdce tohoto světa — chovají závist vůči Tvé autoritě. Bez Tvé pomoci však ani samostatně, ani společně nedokáží udržovat nesčetné živé bytosti ve vesmíru. Ty jsi ve skutečnosti jediným, kdo udržuje všechny lidské bytosti, zvířata, jako jsou krávy a osli, rostliny, plazy, ptáky, hory a vše ostatní, co lze v tomto hmotném světě spatřit.

Význam

Módou materialistů je soupeřit s mocí Boha. Když se takzvaní vědci snaží ve svých laboratořích vyrobit živé bytosti, je jejich jediným cílem stavět se vyzývavě vůči talentu a schopnostem Nejvyšší Osobnosti Božství. Tomu se říká iluze. Tento postoj existuje i na vyšších planetárních soustavách, kde sídlí mocní polobozi, jako je Pán Brahmā, Pán Śiva a další. V tomto světě je každý posedlý falešnou pýchou, přestože je ve všech svých snahách neúspěšný. Když se členové hnutí pro vědomí Kṛṣṇy obracejí na takzvané dobrodince, kteří údajně chtějí pomáhat chudým, slyší od nich: “Vy jen marníte čas, zatímco já dávám najíst spoustám hladovějících lidí.” Tyto nicotné snahy, ať už jednotlivců nebo skupin, však bohužel neřeší problémy nikoho.

Takzvaní svāmī se někdy dychtivě snaží živit chudé lidi, které považují za daridra-nārāyaṇy, Pánovy inkarnace v podobách žebráků. Místo aby sloužili původnímu, svrchovanému Nārāyaṇovi, slouží raději vymyšlenému daridra-nārāyaṇovi. Říkají: “Nepropagujte službu Pánu Nārāyaṇovi. Lépe je sloužit hladovějícím lidem světa.” Plány těchto materialistů, ať už jednotlivé či společné, v rámci Spojených národů, se bohužel nemohou nikdy uskutečnit. Pravda je taková, že milióny lidí, zvířat, ptáků a stromů—všechny živé bytosti — zaopatřuje výhradně Nejvyšší Osobnost Božství. Eko bahūnāṁ yo vidadhāti kāmān — jedna osoba, Nejvyšší Pán, dodává veškeré životní nezbytnosti všem ostatním živým bytostem. Zpochybňovat autoritu Nārāyaṇa, Nejvyšší Osobnosti Božství, je činností asurů (démonů). Někdy jsou však i surové neboli oddaní zmateni iluzorní energií a falešně se prohlašují za udržovatele celého vesmíru. Takové události jsou popsány v desátém zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, kde Śukadeva Gosvāmī vypráví, jak Pán Brahmā a král Indra zpychli a jak je nakonec Kṛṣṇa potrestal.

5.18.28

Verš

bhavān yugāntārṇava ūrmi-mālini
kṣoṇīm imām oṣadhi-vīrudhāṁ nidhim
mayā sahoru kramate ’ja ojasā
tasmai jagat-prāṇa-gaṇātmane nama iti

Synonyma

bhavān — Ty, Pane; yuga-anta-arṇave — ve vodách zpustošení na konci věku; ūrmi-mālini — s řadami velikých vln; kṣoṇīm — planeta Země; imām — tato; oṣadhi-vīrudhām — nejrůznějších bylin a léčiv; nidhim — zásobárna; mayā — mě; saha — s; uru — veliký; kramate — zdolával jsi; aja — ó Nezrozený; ojasā — rychlostí; tasmai — Jemu; jagat — celého vesmíru; prāṇa-gaṇa-ātmane — prvotní zdroj života; namaḥ — uctivé poklony; iti — takto.

Překlad

Ó všemocný Pane, na konci věku byla tato planeta Země, která je zdrojem nejrůznějších bylin, léčivých rostlin a stromů, zaplavena vodou a tonula ve vlnách zpustošení. Tehdy jsi mě i Zemi ochránil a brázdil jsi moře velkou rychlostí. Ó Nezrozený, jsi skutečným udržovatelem celého vesmírného stvoření, a proto jsi příčinou všech živých bytostí. Skládám Ti uctivé poklony.

Význam

Závistiví lidé nedokáží ocenit, jak úžasným způsobem Pán tvoří, udržuje a ničí vesmír, ale oddaní Pána tomu dokonale rozumějí. Oddaní vidí za úžasným chodem hmotné přírody Pánovo jednání. V Bhagavad-gītě (9.10) Pán říká:

mayādhyakṣeṇa prakṛtiḥ
sūyate sa-carācaram
hetunānena kaunteya
jagad viparivartate

“Tato hmotná příroda jedná pod Mým vedením, ó synu Kuntī, a vydává všechny pohyblivé a nehybné bytosti. Podle jejích zákonů je tento projev znovu a znovu tvořen a ničen.” Všechny úžasné proměny přírody se odehrávají pod dohledem Nejvyšší Osobnosti Božství. Závistiví lidé to nevidí, ale oddaný — přestože je velice pokorný a třeba i nevzdělaný — ví, že za všemi činnostmi přírody se skrývá svrchovaná ruka Nejvyšší Bytosti.

5.18.29

Verš

hiraṇmaye ’pi bhagavān nivasati kūrma-tanuṁ bibhrāṇas tasya tat priyatamāṁ tanum aryamā saha varṣa-puruṣaiḥ pitṛ-gaṇādhipatir upadhāvati mantram imaṁ cānujapati.

Synonyma

hiraṇmaye — v Hiraṇmaya-varṣe; api — jistě; bhagavān — Nejvyšší Osobnost Božství; nivasati — sídlí; kūrma-tanum — tělo želvy; bibhrāṇaḥ — projevující; tasya — Nejvyšší Osobnosti Božství; tat — to; priya-tamām — nejdražší; tanum — tělo; aryamā — Aryamā, vůdce obyvatel Hiraṇmaya-varṣi; saha — s; varṣa-puruṣaiḥ — lidmi toho území; pitṛ-gaṇa-adhipatiḥ — který je vůdcem pitů; upadhāvati — uctívá oddanou službou; mantram — hymnus; imam — tento; ca — také; anujapati — recituje.

Překlad

Śukadeva Gosvāmī pokračoval: V Hiraṇmaya-varṣe žije Nejvyšší Pán, Viṣṇu, v podobě želvy (kūrma-śarīra). Aryamā, vládce Hiraṇmaya-varṣi, tam společně s dalšími obyvateli této země neustále uctívá tuto nanejvýš drahou a nádhernou podobu Pána oddanou službou. Všichni recitují následující hymny.

Význam

Slovo priyatama (nejdražší) je velice významné. Každému oddanému je určitá podoba Pána nejdražší. Někteří lidé s ateistickou mentalitou si myslí, že inkarnace Pána v podobě želvy, kance a ryby nejsou příliš pěkné. Nevědí, že jakákoliv podoba Pána je vždy všemi vznešenými vlastnostmi oplývající Osobnost Božství. Jednou z Pánových vznešených vlastností je nekonečná krása, a proto jsou všechny inkarnace velice krásné a oddaní je také tak vidí. Neoddaní si však myslí, že inkarnace Pána Kṛṣṇy jsou obyčejní hmotní tvorové, a proto je dělí na krásné a nepříliš pohledné. Určitý oddaný uctívá určitou podobu Pána proto, že tuto podobu nadevše rád shlíží. Brahma-saṁhitā (5.33) uvádí: advaitam acyutam anādim ananta-rūpam ādyaṁ purāṇa-puruṣaṁ nava-yauvanaṁ ca. Podoba Pána je nádherná a neustále v plném rozkvětu mládí. Upřímní služebníci určité podoby Pána vidí tuto podobu vždy jako velice krásnou a bez ustání Jí oddaně slouží.

5.18.30

Verš

oṁ namo bhagavate akūpārāya sarva-sattva-guṇa-viśeṣaṇāyānu-palakṣita-sthānāya namo varṣmaṇe namo bhūmne namo namo ’vasthānāya namas te.

Synonyma

om — ó můj Pane; namaḥ — uctivé poklony; bhagavate — Tobě, Nejvyšší Osobnosti Božství; akūpārāya — v podobě želvy; sarva-sattva-guṇa-viśeṣaṇāya — Jehož podobu tvoří śuddha-sattva, transcendentální dobro; anupalakṣita-sthānāya — Tobě, Jehož umístění nelze zjistit; namaḥ — uctivé poklony; varṣmaṇe — Tobě, který nejsi ovlivněn časem, přestože jsi nejstarší; namaḥ — uctivé poklony; bhūmne — velkému, který má přístup všude; namaḥ namaḥ — opakované poklony; avasthānāya — útočišti všeho; namaḥ — uctivé poklony; te — Tobě.

Překlad

Ó můj Pane, který jsi přijal podobu želvy, skládám Ti uctivé poklony. Jsi rezervoárem všech transcendentálních vlastností, a jelikož jsi zcela nedotčený hmotou, dokonale spočíváš v čistém dobru. Pohybuješ se ve vodě z místa na místo, ale nikdo nedokáže zjistit, kde se právě nacházíš. Proto Ti skládám hluboké poklony. Jelikož jsi v transcendentálním postavení, neomezuje Tě minulost, přítomnost a budoucnost. Jsi přítomný všude jako útočiště všeho, a proto se Ti s úctou znovu a znovu klaním.

Význam

V Brahma-saṁhitě je řečeno: goloka eva nivasaty akhilātma-bhūtaḥ — Pán neustále setrvává na Goloce, nejvyšší planetě v duchovním světě, a zároveň je všeprostupující. Tento paradox je možný jedině u Nejvyššího Pána, Osobnosti Božství, který oplývá všemi vznešenými vlastnostmi. Všudypřítomnost Pána potvrzuje Bhagavad-gītā (18.61), kde Kṛṣṇa říká: īśvaraḥ sarva-bhūtānāṁ hṛd-deśe 'rjuna tiṣṭhati — “Nejvyšší Pán sídlí v srdci každého, ó Arjuno.” Na jiném místě Bhagavad-gīty (15.15) Pán říká: sarvasya cāhaṁ hṛdi sanniviṣṭo mattaḥ smṛtir jñānam apohanaṁ ca — “Sídlím v srdci každého a ode Mne pocházejí vzpomínky, poznání i zapomnění.” Pána tedy nelze vidět obyčejnýma očima, přestože je přítomný všude. Jak říká Aryamā, Pán je anupalakṣita-sthāna—nikdo nemůže určit, kde se nachází. Taková je velikost Nejvyšší Osobnosti Božství.

5.18.31

Verš

yad-rūpam etan nija-māyayārpitam
artha-svarūpaṁ bahu-rūpa-rūpitam
saṅkhyā na yasyāsty ayathopalambhanāt
tasmai namas te ’vyapadeśa-rūpiṇe

Synonyma

yat — Jehož; rūpam — podoba; etat — tato; nija-māyayā arpitam — projevená Tvou osobní energií; artha-svarūpam — celý tento viditelný vesmírný projev; bahu-rūpa-rūpitam — projevený v různých podobách; saṅkhyā — míra; na — ne; yasya — čeho; asti — existuje; ayathā — nepravdivě; upalambhanāt — z vnímání; tasmai — Jemu (Nejvyššímu Pánu); namaḥ — s úctou se klaním; te — Tobě; avyapadeśa — nemůže být zjištěna mentální spekulací; rūpiṇe — Jehož skutečná podoba.

Překlad

Můj milý Pane, tento viditelný vesmírný projev je ukázkou Tvé tvůrčí energie. Jelikož nesčetné druhy podob v něm jsou pouze projevem Tvé vnější energie, tato virāṭ-rūpa (vesmírné tělo) není Tvou skutečnou podobou. Tu ovšem nedokáže vnímat nikdo jiný než oddaný, který má transcendentální vědomí. Proto Ti skládám uctivé poklony.

Význam

Māyāvādští filozofové považují vesmírnou podobu Pána za skutečnou a Jeho osobní podobu za iluzorní. Jejich omyl můžeme pochopit na jednoduchém příkladu. Oheň sestává ze tří prvků: tepla a světla, jež jsou jeho energiemi, a samotného ohně. Každý chápe, že původní oheň je realita a že teplo a světlo jsou pouze energie ohně. Teplo a světlo jsou jeho beztvaré energie, a z tohoto hlediska jsou neskutečné. Pouze oheň má podobu, a je proto skutečnou podobou tepla a světla. Kṛṣṇa říká v Bhagavad-gītě (9.4): mayā tatam idaṁ sarvaṁ jagad avyakta-mūrtinā — “Ve Své neprojevené podobě pronikám celým vesmírem.” Neosobní pojetí Pána je tedy jako expanze tepla a světla z ohně. V Bhagavad-gītě Pán dále říká: mat-sthāni sarva-bhūtāni na cāhaṁ teṣv avasthitaḥ — celé hmotné stvoření spočívá na Kṛṣṇově energii, buď hmotné, duchovní nebo okrajové, ale jelikož Samotná Jeho podoba se v expanzi Jeho energie nenachází, Kṛṣṇa není Osobně přítomný. Tato nepochopitelná expanze energie Nejvyššího Pána se nazývá acintya-śakti. Nikdo tedy nemůže pochopit skutečnou podobu Pána, aniž by se stal Jeho oddaným.

5.18.32

Verš

jarāyujaṁ svedajam aṇḍajodbhidaṁ
carācaraṁ devarṣi-pitṛ-bhūtam aindriyam
dyauḥ khaṁ kṣitiḥ śaila-sarit-samudra-
dvīpa-graharkṣety abhidheya ekaḥ

Synonyma

jarāyu-jam — narozené z lůna; sveda-jam — narozené z potu; aṇḍa-ja — narozené z vejce; udbhidam — narozené ze země; cara-acaram — pohyblivé a nehybné; deva — polobozi; ṛṣi — velcí mudrci; pitṛ — obyvatelé Pitṛloky; bhūtam — hmotné prvky: vzduch, oheň, voda a země; aindriyam — všechny smysly; dyauḥ — vyšší planetární soustavy; kham — éter; kṣitiḥ — zemské planety; śaila — kopce a hory; sarit — řeky; samudra — oceány; dvīpa — ostrovy; graha-ṛkṣa — hvězdy a planety; iti — takto; abhidheyaḥ — různě pojmenované; ekaḥ — jeden.

Překlad

Můj milý Pane, projevuješ Své různé energie v nesčetných podobách: jako živé bytosti zrozené z lůna, z vajec a z potu; jako rostliny a stromy, které rostou ze země; jako všechny živé bytosti, pohyblivé i nehybné, včetně polobohů, učených mudrců a Pitů; jako meziplanetární prostor; jako vyšší planetární systém sestávající z nebeských planet a jako Zemi s jejími kopci, řekami, moři, oceány a ostrovy. Všechny hvězdy a planety jsou pouhými projevy Tvých různých energií, ale původně jsi jeden jediný. Neexistuje proto nic, co by Tě přesahovalo. Celý tento vesmírný projev tedy není neskutečný, ale je pouze dočasnou ukázkou Tvé nepochopitelné energie.

Význam

Tento verš zcela zavrhuje teorii brahma satyaṁ jagan mithyā, která říká, že duchovní podstata neboli Brahman je skutečná, zatímco projevený hmotný svět s jeho velikou rozmanitostí je neskutečný. Nic není neskutečné. Jedna věc může být trvalá a druhá dočasná, ale obě jsou skutečné. Když se někdo například po určitou dobu zlobí, nikdo nemůže říci, že jeho hněv je neskutečný. Je pouze dočasný. Vše, s čím se setkáváme ve svém každodenním životě, má tentýž charakter — je to dočasné, ale skutečné.

V této sloce jsou také jasně popsány různé druhy živých bytostí pocházející z různých zdrojů. Některé se rodí z lůna a jiné (jako určité druhy hmyzu) z lidského potu. Jiné se líhnou z vajec a další vyrůstají ze země. Živá bytost se rodí za různých okolností v závislosti na svých minulých činnostech (karmě). I když je tělo živé bytosti hmotné, není v žádném případě neskutečné. Nikdo nepřijme argument, že jelikož je hmotné tělo člověka neskutečné, vražda nebude mít žádné následky. Dočasná těla jsou nám dána podle naší karmy a musíme v nich zůstat, abychom si vychutnávali bolesti a radosti života. Nelze je označit za neskutečná; jsou pouze dočasná. I když je energie Nejvyššího Pána někdy projevená a jindy ne, je stejně trvalá jako On Sám. To je shrnuto ve Vedách slovy sarvaṁ khalv idaṁ brahma — “Vše je Brahman.”

5.18.33

Verš

yasminn asaṅkhyeya-viśeṣa-nāma-
rūpākṛtau kavibhiḥ kalpiteyam
saṅkhyā yayā tattva-dṛśāpanīyate
tasmai namaḥ sāṅkhya-nidarśanāya te iti

Synonyma

yasmin — v Tobě (Nejvyšší Osobnosti Božství); asaṅkhyeya — nesčetná; viśeṣa — určitá; nāma — jména; rūpa — podoby; ākṛtau — s tělesnými rysy; kavibhiḥ — velkými učenci; kalpitā — představované; iyam — toto; saṅkhyā — počet; yayā — Jímž; tattva — pravdy; dṛśā — poznáním; apanīyate — je vyvozené; tasmai — Jemu; namaḥ — uctivé poklony; sāṅkhya-nidarśanāya — Jenž vyjevil toto číselné poznání; te — Tobě; iti — takto.

Překlad

Ó můj Pane, Tvé jméno, podoba a tělesné rysy se expandují v nesčetných formách. Nikdo nemůže přesně určit, kolik podob existuje, ale Ty Sám jsi ve Své inkarnaci velkého učence Kapiladeva analýzou určil, že vesmírný projev se skládá z dvaceti čtyř prvků. Zajímá-li se tedy někdo o sāṅkhyovou filozofii, pomocí níž lze vyčíslit různé pravdy, musí ji vyslechnout od Tebe. Neoddaní naneštěstí jen počítají různé prvky a o Tvé skutečné podobě nevědí. S úctou se ti klaním.

Význam

Filozofové a vědci se snaží studovat celý vesmír a po milióny a milióny let různě teoretizují a kalkulují. Spekulativní bádání takzvaného vědce či filozofa však pokaždé přeruší jeho smrt a zákony přírody působí dále bez ohledu na jeho práci.

V hmotném stvoření probíhají změny po miliardy let, až je nakonec celý vesmír zničen a zůstane v neprojeveném stavu. V přírodě neustále dochází ke změnám a zničení (bhūtvā bhūtvā pralīyate), a přesto chtějí materialističtí vědci studovat její zákony, aniž by znali Nejvyššího Pána, Osobnost Božství, který stojí v pozadí celé přírody. Kṛṣṇa říká v Bhagavad-gītě (9.10):

mayādhyakṣeṇa prakṛtiḥ
sūyate sa-carācaram
hetunānena kaunteya
jagad viparivartate

“Tato hmotná příroda jedná pod Mým vedením, ó synu Kuntī, a vydává všechny pohyblivé a nehybné bytosti. Podle jejích zákonů je tento projev znovu a znovu tvořen a ničen.”

Nyní je hmotné stvoření projevené, po nějakém čase bude zničeno, zůstane na mnoho miliónů let ve spícím stavu a nakonec bude opět stvořeno. Takový je zákon přírody.

5.18.34

Verš

uttareṣu ca kuruṣu bhagavān yajña-puruṣaḥ kṛta-varāha-rūpa āste taṁ tu devī haiṣā bhūḥ saha kurubhir askhalita-bhakti-yogenopadhāvati imāṁ ca paramām upaniṣadam āvartayati.

Synonyma

uttareṣu — na severní straně; ca — také; kuruṣu — na území zvaném Kuru; bhagavān — Nejvyšší Pán, Osobnost Božství; yajña-puruṣaḥ — Jenž přijímá všechny výsledky obětí; kṛta-varāha-rūpaḥ — Jenž přijímá podobu kance; āste — existuje věčně; tam — Jeho; tu — jistě; devī — bohyně; ha — jistě; eṣā — tato; bhūḥ — planeta Země; saha — společně s; kurubhiḥ — obyvateli území zvaného Kuru; askhalita — neselhávající; bhakti-yogena — oddanou službou; upadhāvati — uctívá; imām — tuto; ca — také; paramām upaniṣadam — nejvyšší upaniṣad (proces, pomocí něhož lze přistoupit k Pánu); āvartayati — pro zdokonalení recituje znovu a znovu.

Překlad

Śukadeva Gosvāmī pravil: Milý králi, Nejvyšší Pán ve Své inkarnaci kance, Jenž přijímá všechny oběti, sídlí v severní části Jambūdvīpu. Tam, na území zvaném Uttarakuru-varṣa, Ho matka Země společně se všemi ostatními obyvateli uctívá neochvějnou oddanou službou prostřednictvím opakované recitace následující Upaniṣad-mantry.

5.18.35

Verš

oṁ namo bhagavate mantra-tattva-liṅgāya yajña-kratave mahā-dhvarāvayavāya mahā-puruṣāya namaḥ karma-śuklāya tri-yugāya namas te.

Synonyma

om — ó Pane; namaḥ — uctivé poklony; bhagavate — Nejvyššímu Pánu, Osobnosti Božství; mantra-tattva-liṅgāya — Jenž je prostřednictvím různých manter chápán takový, jaký je; yajña — ve formě zvířecích obětí; kratave — a zvířecí oběť; mahā-dhvara — velké oběti; avayavāya — Jehož údy a části těla; mahā-puruṣāya — Nejvyšší Osobě; namaḥ — uctivé poklony; karma-śuklāya — Jenž očišťuje plodonosné činnosti živých bytostí; tri-yugāya — Nejvyššímu Pánu, Osobnosti Božství, Jenž v plné míře oplývá šesti vznešenými vlastnostmi a zjevuje se ve třech yugách (ve čtvrté yuze zůstává skrytý); namaḥ — uctivé poklony; te — Tobě.

Překlad

Ó Pane, uctivě se Ti klaníme jakožto gigantické osobě. Pouhým pronášením manter Tě budeme schopni plně pochopit. Jsi yajña (oběť) a kratu (obřad). Všechny obětní obřady jsou tedy částí Tvého transcendentálního těla a Ty jsi jejich jediným poživatelem. Tvou podobu tvoří transcendentální dobro. Jsi známý jako tri-yuga, protože v Kali-yuze ses zjevil jako skrytá inkarnace a protože vždy v plné míře oplýváš třemi páry vznešených vlastností.

Význam

Śrī Caitanya Mahāprabhu je inkarnací pro současný věk Kali, což je potvrzeno na mnoha místech v Purāṇách, Mahābhāratě, Śrīmad-Bhāgavatamu a Upaniṣadách. Souhrnný popis Jeho zjevení podává Caitanya-caritāmṛta (Madhya 6.99):

kali-yuge līlāvatāra nā kare bhagavān
ataeva ’tri-yuga' kari' kahi tāra nāma

Ve věku Kali se Bhagavān, Nejvyšší Osobnost Božství, nezjevuje jako līlāvatāra, inkarnace projevující zábavy. Proto se nazývá tri-yuga. Na rozdíl od jiných inkarnací se Pán Śrī Caitanya Mahāprabhu zjevuje v tomto věku Kali jako oddaný Pána. Proto je označován jako “skrytá inkarnace” (channāvatāra).

5.18.36

Verš

yasya svarūpaṁ kavayo vipaścito
guṇeṣu dāruṣv iva jāta-vedasam
mathnanti mathnā manasā didṛkṣavo
gūḍhaṁ kriyārthair nama īritātmane

Synonyma

yasya — Jehož; sva-rūpam — podoba; kavayaḥ — velice učení mudrci; vipaścitaḥ — zkušení ve zjišťování Absolutní Pravdy; guṇeṣu — v hmotném projevu sestávajícím ze tří kvalit přírody; dāruṣu — ve dřevě; iva — jako; jāta — projevený; vedasam — oheň; mathnanti — rozněcují; mathnā — kusem dřeva používaným pro rozdělání ohně; manasā — myslí; didṛkṣavaḥ — kteří touží vidět; gūḍham — skrytý; kriyā-arthaiḥ — plodonosnými činnostmi a jejich výsledky; namaḥ — uctivé poklony; īrita-ātmane — Pánu, který je projevený.

Překlad

S použitím příslušného dřívka dokáží velcí světci a mudrci roznítit oheň spící ve dřevě. Stejně tak se Tebe, ó Pane, snaží odborníci na chápání Absolutní Pravdy vidět ve všem, včetně svých těl. Ty však zůstáváš skrytý. Nelze Tě pochopit nepřímými procesy sestávajícími z mentálních či fyzických činností. Jelikož se projevuješ z vlastní vůle, zjevíš se jen tomu, kdo se Tě z celého srdce snaží najít. Proto Ti skládám uctivé poklony.

Význam

Slovo kriyārthaiḥ znamená “vykonáváním obřadů pro uspokojení polobohů”. Význam slova vipaścitaḥ vysvětluje Taittirīya Upaniṣad: satyaṁ jñānam anantaṁ brahma. yo veda nihitaṁ guhāyāṁ parame vyoman. so 'śnute sarvān kāmān saha brahmaṇā vipaściteti. Kṛṣṇa říká v Bhagavad-gītě (7.19): bahūnāṁ janmanām ante jñānavān māṁ prapadyate — “Po mnoha zrozeních a smrtích se ten, kdo je skutečně obdařen poznáním, odevzdá Mně.” Když živá bytost chápe, že Pán sídlí v srdci každého, a skutečně vidí Pána všude, má dokonalé poznání. Slovo jāta-vedaḥ znamená “oheň roznícený třením dřeva”. Ve védských dobách dokázali učení mudrci získat oheň ze dřeva. Jāta-vedaḥ také označuje oheň v žaludku, který tráví vše, co sníme, a vyvolává chuť k jídlu. Slovo gūḍha vysvětluje Śvetāśvatara Upaniṣad. Eko devaḥ sarva-bhūteṣu gūḍhaḥ — Nejvyšší Osobnost Božství lze pochopit pronášením védských manter. Sarva-vyāpī sarva-bhūtāntar-ātmā — Pán je všeprostupující a sídlí v srdcích živých bytostí. Karmādhyakṣaḥ sarva-bhūtādhivāsaḥ — je svědkem všech činností živé bytosti. Sākṣī cetā kevalo nirguṇaś ca — Nejvyšší Pán je svědkem i životní silou, a přesto je transcendentální všem hmotným kvalitám.

5.18.37

Verš

dravya-kriyā-hetv-ayaneśa-kartṛbhir
māyā-guṇair vastu-nirīkṣitātmane
anvīkṣayāṅgātiśayātma-buddhibhir
nirasta-māyākṛtaye namo namaḥ

Synonyma

dravya — předměty smyslového požitku; kriyā — činnosti smyslů; hetu — vládnoucí božstva smyslových činností; ayana — tělo; īśa — vládnoucí čas; kartṛbhiḥ — falešným egoismem; māyā-guṇaiḥ — kvalitami hmotné přírody; vastu — jako skutečnost; nirīkṣita — pozorované; ātmane — Nejvyšší Duši; anvīkṣayā — pečlivým uvažováním; aṅga — části jógové praxe; atiśaya-ātma-buddhibhiḥ — těmi, jejichž inteligence se upevnila; nirasta — zcela oproštěná od; māyā — iluzorní energie; ākṛtaye — Jehož podoba; namaḥ — všechny uctivé poklony; namaḥ — uctivé poklony.

Překlad

Předměty hmotného požitku (zvuk, podoba, chuť, dotek a vůně), činnosti smyslů, vládci smyslových činností (polobozi), tělo, věčný čas a egoismus — to vše jsou výtvory Tvé hmotné energie. Ti, jejichž inteligence se upevnila dokonalým vykonáváním mystické yogy, jsou schopni vidět, že všechny tyto prvky jsou výsledkem působení Tvé vnější energie. Vidí také Tvou transcendentální podobu Nadduše stojící v pozadí všeho. Znovu a znovu Ti proto skládám uctivé poklony.

Význam

Předměty hmotného požitku, smyslové činnosti, připoutanost ke smyslové rozkoši, tělo, falešný egoismus atd. jsou výtvory Pánovy vnější energie, māyi. V pozadí všech těchto činností je živá bytost a živé bytosti vede Nadduše. Živá bytost není vším — řídí ji Nadduše. Kṛṣṇa to potvrzuje v Bhagavad-gītě (15.15):

sarvasya cāhaṁ hṛdi sanniviṣṭo
mattaḥ smṛtir jñānam apohanaṁ ca

“Sídlím v srdci každého a ode Mne pocházejí vzpomínky, poznání i zapomnění.” Živā bytost závisí na Nadduši, která jí dává pokyny. Ten, kdo je pokročilý v duchovním poznání či znalý mystické yogy (yama, niyama, āsana a další), chápe transcendenci buď jako Paramātmu, nebo jako Nejvyšší Osobnost Božství. Nejvyšší Pán je původní příčinou všech událostí v přírodě. Proto je popisován jako sarva-kāraṇa-kāraṇam, příčina všech příčin. Za vším, co vidíme svýma hmotnýma očima, se skrývá nějaká příčina, a kdo je schopen vidět původní příčinu všech příčin, Pána Kṛṣṇu, ten skutečně vidí. Kṛṣṇa, sac-cid-ānanda-vigraha, stojí v pozadí všeho, jak Sám potvrzuje v Bhagavad-gītě (9.10):

mayādhyakṣeṇa prakṛtiḥ
sūyate sa-carācaram
hetunānena kaunteya
jagad viparivartate

“Tato hmotná příroda jedná pod Mým vedením, ó synu Kuntī, a vydává všechny pohyblivé a nehybné bytosti. Podle jejích zákonů je tento projev znovu a znovu tvořen a ničen.”

5.18.38

Verš

karoti viśva-sthiti-saṁyamodayaṁ
yasyepsitaṁ nepsitam īkṣitur guṇaiḥ
māyā yathāyo bhramate tad-āśrayaṁ
grāvṇo namas te guṇa-karma-sākṣiṇe

Synonyma

karoti — vykonávající; viśva — vesmíru; sthiti — udržování; saṁyama — zničení; udayam — stvoření; yasya — Jehož; īpsitam — toužené; na — ne; īpsitam — toužené; īkṣituḥ — toho, kdo pohlíží na; guṇaiḥ — s kvalitami hmotné přírody; māyā — hmotná energie; yathā — jako; ayaḥ — železo; bhramate — pohybuje se; tat-āśrayam — umístěné poblíž; grāvṇaḥ — magnetovec; namaḥ — uctivé poklony; te — Tobě; guṇa-karma-sākṣiṇe — svědkovi akcí a reakcí hmotné přírody.

Překlad

Ó Pane, Ty netoužíš po stvoření, udržování a zničení hmotného světa, ale Svou tvůrčí energií vykonáváš tyto činnosti ve prospěch podmíněných duší. Tak jako se kus železa pohybuje pod vlivem magnetovce, nečinná hmota se dává do pohybu, když pohlédneš na celkovou hmotnou energii.

Význam

Někdy se objevuje otázka, proč Nejvyšší Pán stvořil tento hmotný svět, který je pro živé bytosti, jež jsou v něm uvězněné, plný tolika utrpení. Zde je dána odpověď — Pán si nepřeje tvořit tento hmotný svět proto, aby působil živým bytostem utrpení; tvoří ho pouze z toho důvodu, že si v něm podmíněné duše chtějí užívat.

Příroda nejedná automaticky — její úžasné jednání vyvolává Pánův pohled na hmotnou energii. Je to podobné, jako když magnet pohybuje kusem železa. Jelikož materialističtí vědci a takzvaní sāṅkhyoví filozofové nevěří v Boha, myslí si, že hmotná příroda jedná bez dozoru. To však není pravda. V Caitanya-caritāmṛtě (Ādi 6.18-19) je stvoření hmotného světa vysvětleno takto:

yadyapi sāṅkhya māne ‘pradhāna’ — kāraṇa
jaḍa ha-ite kabhu nahe jagat-sṛjana
nija-sṛṣṭi-śakti prabhu sañcāre pradhāne
īśvarera śaktye tabe haye ta’ nirmāṇe

“Ateističtí sāṅkhyoví filozofové si myslí, že příčinou vesmírného projevu je celková hmotná energie, ale jsou na omylu. Mrtvá hmota nemá schopnost pohybu, a proto nemůže jednat nezávisle. Pán dodává hmotným složkám Svou tvůrčí energii. Díky ní se poté hmota začíná pohybovat a vytváří akce a reakce.” Mořskými vlnami pohybuje vítr, vítr je výtvorem éteru, éter vzniká vzrušením tří kvalit hmotné přírody a tři kvality hmotné přírody na sebe působí díky pohledu Nejvyššího Pána na celkovou hmotnou energii. V pozadí všech přírodních jevů tedy stojí Nejvyšší Osobnost Božství, jak potvrzuje Bhagavad-gītā (mayādhyakṣeṇa prakṛtiḥ sūyate sa-carācaram). To také ještě podrobněji vysvětluje Caitanya-caritāmṛta (Ādi 5.59-61):

jagat-kāraṇa nahe prakṛti jaḍa-rūpā
śakti sañcāriyā tāre kṛṣṇa kare kṛpā

kṛṣṇa-śaktye prakṛti haya gauṇa kāraṇa
agni-śaktye lauha yaiche karaye jāraṇa

ataeva kṛṣṇa mūla-jagat-kāraṇa
prakṛti — kāraṇa yaiche ajā-gala-stana

“Prakṛti (hmotná příroda) je tupá a nečinná, a proto nemůže být skutečnou příčinou hmotného světa. Pán Kṛṣṇa projevuje Svou milost tím, že do tupé, nečinné hmotné přírody dodá Svou energii. Prakṛti se tedy stává druhotnou příčinou působením energie Pána Kṛṣṇy, stejně jako se železo rozžhaví doruda energií ohně. Pán Kṛṣṇa je proto původní příčinou vesmírného projevu. Prakṛti je totéž, co bradavky na krku kozy, které nemohou dát žádné mléko.” Materialističtí vědci a filozofové se tedy dopouštějí velké chyby, když si myslí, že se hmota pohybuje nezávisle.

5.18.39

Verš

pramathya daityaṁ prativāraṇaṁ mṛdhe
yo māṁ rasāyā jagad-ādi-sūkaraḥ
kṛtvāgra-daṁṣṭre niragād udanvataḥ
krīḍann ivebhaḥ praṇatāsmi taṁ vibhum iti

Synonyma

pramathya — poté, co jsi zabil; daityam — démona; prativāraṇam — nanejvýš hrozivého soupeře; mṛdhe — v boji; yaḥ — ten, kdo; mām — mě (Zemi); rasāyāḥ — kleslou na dno vesmíru; jagat — v tomto hmotném světě; ādi-sūkaraḥ — původní podoba kance; kṛtvā — udržující; agra-daṁṣṭre — na špičce klu; niragāt — vyšel z vody; udanvataḥ — z Oceánu Garbhodaka; krīḍan — hrající si; iva — jako; ibhaḥ — slon; praṇatā asmi — klaním se; tam — Jemu; vibhum — Nejvyššímu Pánu; iti — takto.

Překlad

Můj Pane, v podobě původního kance v tomto vesmíru jsi bojoval s velkým démonem Hiraṇyākṣou, kterého jsi zabil. Poté jsi mě (Zemi) vyzdvihl na špičce Svého klu z Oceánu Garbhodaka, stejně jako hrající si slon vytrhne z vody lotosový květ. Klaním se před Tebou.

Význam

Takto končí Bhaktivedantovy výklady k osmnácté kapitole pátého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Modlitby obyvatel Jambūdvīpu k Nejvyššímu Pánu”.

KAPITOLA DEVATENÁCTÁ

Popis ostrova Jambūdvīpu

5.19.1

Verš

śrī-śuka uvāca
kimpuruṣe varṣe bhagavantam ādi-puruṣaṁ lakṣmaṇāgrajaṁ sītābhirāmaṁ rāmaṁ tac-caraṇa-sannikarṣābhirataḥ parama-bhāgavato hanumān saha kimpuruṣair avirata-bhaktir upāste.

Synonyma

śrī-śukaḥ uvāca — Śrī Śukadeva Gosvāmī pokračoval; kimpuruṣe varṣe — území známé jako Kimpuruṣa; bhagavantam — Nejvyšší Osobnost Božství; ādi-puruṣam — původní příčina všech příčin; lakṣmaṇa-agra-jam — Lakṣmaṇova staršího bratra; sītā-abhirāmam — Jenž velice těší matku Sītu či Jenž je manželem Sītādevī; rāmam — Pána Rāmacandru; tat-caraṇa-sannikarṣa-abhirataḥ — ten, kdo je neustále zaměstnaný službou u lotosových nohou Pána Rāmacandry; parama-bhāgavataḥ — velký oddaný, slavný po celém vesmíru; hanumān — Jeho Milost Hanumānjī; saha — s; kimpuruṣaiḥ — obyvateli území zvaného Kimpuruṣa; avirata — neustálou; bhaktiḥ — který je obdařen oddanou službou; upāste — uctívá.

Překlad

Śrīla Śukadeva Gosvāmī pravil: Můj milý králi, v Kimpuruṣa-varṣe poskytuje velký oddaný Hanumān společně s obyvateli tohoto území nepřetržitou oddanou službu Pánu Rāmacandrovi, který je starším bratrem Lakṣmaṇa a drahým manželem Sītādevī.

5.19.2

Verš

ārṣṭiṣeṇena saha gandharvair anugīyamānāṁ parama-kalyāṇīṁ bhartṛ-bhagavat-kathāṁ samupaśṛṇoti svayaṁ cedaṁ gāyati.

Synonyma

ārṣṭi-ṣeṇena — Ārṣṭiṣeṇa, vůdčí osobnost Kimpuruṣa-varṣi; saha — se; gandharvaiḥ — společností Gandharvů; anugīyamānām — opěvovaná; parama-kalyāṇīm — nanejvýš příznivá; bhartṛ-bhagavat-kathām — sláva jeho Pána, který je také Nejvyšší Osobností Božství; samupaśṛṇoti — naslouchá s velkou pozorností; svayam ca — a osobně; idam — toto; gāyati — recituje.

Překlad

Slávu Pána Rāmacandry vždy opěvuje mnoho Gandharvů a tento zpěv je nesmírně příznivý. Hanumānjī a Ārṣṭiṣeṇa, vůdčí osoba Kimpuruṣa-varṣi, mu neustále s napjatou pozorností naslouchají. Hanumān pronáší následující mantry.

Význam

V Purāṇách se ohledně Pána Rāmacandry vyskytují dva různé názory. V Laghu-bhāgavatāmṛtě (5.34-36) je to potvrzeno při popisu inkarnace Manua.

vāsudevādi-rūpāṇām
avatārāḥ prakīrtitāḥ
viṣṇu-dharmottare rāma-
lakṣmaṇādyāḥ kramādamī

pādme tu rāmo bhagavān
nārāyaṇa itīritaḥ
śeṣaś cakraṁ ca śaṅkhaś ca
kramāt syur lakṣmaṇādayaḥ

madhya-deśa-sthitāyodhyā-
pure ’sya vasatiḥ smṛtā
mahā-vaikuṇṭhaloke ca
rāghavendrasya kīrtitā

Viṣṇu-dharmottara uvádí, že Pán Rāmacandra a Jeho bratři — Lakṣmaṇa, Bharata a Śatrughna — jsou inkarnace (v tomto pořadí) Vāsudeva, Saṅkarṣaṇa, Pradyumny a Aniruddhy. Padma Purāṇa ovšem říká, že Pán Rāmacandra je inkarnací Nārāyaṇa a zbývající tři bratři jsou inkarnacemi Śeṣi, Cakry a Śaṅkhy. Śrīla Baladeva Vidyābhūṣaṇa proto vyvozuje závěr: tad idaṁ kalpa-bhedenaiva sambhāvyam. Jinými slovy, tyto názory si neodporují. V některých věcích se Pán Rāmacandra a Jeho bratři zjevují jako inkarnace Vāsudeva, Saṅkarṣaṇa, Pradyumny a Aniruddhy a v jiných věcích jako inkarnace Nārāyaṇa, Śeṣi, Cakry a Śaṅkhy. Sídlem Pána Rāmacandry na této planetě je Ayodhyā. Město Ayodhyā dodnes existuje v oblasti Hajdarábádu, která se nachází v severní části Uttarpradéše.

5.19.3

Verš

oṁ namo bhagavate uttamaślokāya nama ārya-lakṣaṇa-śīla-vratāya nama upaśikṣitātmana upāsita-lokāya namaḥ sādhu-vāda-nikaṣaṇāya namo brahmaṇya-devāya mahā-puruṣāya mahā-rājāya nama iti.

Synonyma

om — ó můj Pane; namaḥ — uctivé poklony; bhagavate — Nejvyššímu Pánu, Osobnosti Božství; uttama-ślokāya — Jenž je vždy uctíván vybranými verši; namaḥ — uctivé poklony; ārya-lakṣaṇa-śīla-vratāya — Jenž oplývá všemi dobrými vlastnostmi pokročilých osobností; namaḥ — uctivé poklony; upaśikṣita-ātmane — Tobě, Jehož smysly jsou ovládnuté; upāsita-lokāya — Jehož si vždy připomínají a Jehož uctívají všechny druhy živých bytostí; namaḥ — uctivé poklony; sādhu-vāda-nikaṣaṇāya — Pánovi, Jenž je jako kámen pro ověření všech dobrých vlastností sādhua; namaḥ — uctivé poklony; brahmaṇya-devāya — Jenž je uctíván těmi nejkvalifikovanějšími brāhmaṇy; mahā-puruṣāya — Nejvyššímu Pánu, Jenž je uctíván Puruṣa-sūktou, jelikož je příčinou tohoto hmotného stvoření; mahā-rājāya — nejvyššímu králi, králi všech králů; namaḥ — uctivé poklony; iti — takto.

Překlad

Ó můj Pane, pro Tvé uspokojení pronáším bīja-mantru oṁkāra. Přeji si vzdát uctivé poklony Osobnosti Božství, nejlepší ze všech nanejvýš vznešených osobností. Ó Pane, z Tebe pocházejí všechny dobré vlastnosti Árjů, pokročilých lidských bytostí. Tvé vlastnosti a chování jsou vždy zásadové a vždy také ovládáš Své smysly a mysl. Tím, že jednáš jako obyčejný člověk, projevuješ ukázkový charakter, abys učil ostatní, jak se mají chovat. Na obyčejném prubířském kameni lze ověřit kvalitu zlata, ale Ty jsi jako prubířský kámen, kterým lze přezkoušet všechny dobré vlastnosti. Jsi uctíván brāhmaṇy, nejpřednějšími ze všech oddaných. Ty, Nejvyšší Osobo, jsi král králů, a proto Ti skládám uctivé poklony.

5.19.4

Verš

yat tad viśuddhānubhava-mātram ekaṁ
sva-tejasā dhvasta-guṇa-vyavastham
pratyak praśāntaṁ sudhiyopalambhanaṁ
hy anāma-rūpaṁ nirahaṁ prapadye

Synonyma

yat — které; tat — té nejvyšší pravdě; viśuddha — transcendentálně čisté, neznečištěné hmotnou přírodou; anubhava — vjem; mātram — to transcendentální tělo, které je sac-cid-ānanda; ekam — jediný; sva-tejasā — Svou duchovní energií; dhvasta — přemožený; guṇa-vyavastham — vliv kvalit hmotné přírody; pratyak — transcendentální, neviditelný hmotným očím; praśāntam — není zneklidněný hmotným vzrušením; sudhiyā — vědomím Kṛṣṇy neboli očištěným vědomím, neposkvrněným hmotnými touhami, plodonosnými činnostmi a spekulativní filozofií; upalambhanam — Jenž může být dosažen; hi — vskutku; anāma-rūpam — bez hmotného jména a podoby; niraham — bez hmotného ega; prapadye — kéž mohu vzdát uctivé poklony.

Překlad

Pán, Jehož čistá podoba (sac-cid-ānanda-vigraha) je neposkvrněná kvalitami hmotné přírody, může být vnímán čistým vědomím. Ve Vedāntě je o Něm psáno, že je jeden jediný. Díky Své duchovní energii je nedotčený znečištěním hmotné přírody, a jelikož Ho nelze vidět hmotným zrakem, je známý jako transcendentální. Nevykonává žádné hmotné činnosti a nemá hmotnou podobu ani jméno. Transcendentální podobu Pána lze vnímat jedině v čistém vědomí, vědomí Kṛṣṇy. Buďme pevně upnuti na lotosové nohy Pána Rāmacandry a skládejme těmto transcendentálním lotosovým nohám uctivé poklony.

Význam

Jak uvádí Brahma-saṁhitā (5.39), Nejvyšší Osobnost Božství, Kṛṣṇa, se zjevuje v různých expanzích:

rāmādi-mūrtiṣu kalā-niyamena tiṣṭhan
nānāvatāram akarod bhuvaneṣu kintu
kṛṣṇaḥ svayaṁ samabhavat paramaḥ pumān yo
govindam ādi-puruṣaṁ tam ahaṁ bhajāmi

“Uctívám Nejvyšší Osobnost Božství, Govindu, Jenž je vždy projevený v podobách různých inkarnací, jako je Rāma či Nṛsiṁha, jakož i mnoha vedlejších inkarnací, ale Jenž je původní Osobností Božství jménem Kṛṣṇa a Jenž inkarnuje také Osobně.” Kṛṣṇa, který je viṣṇu-tattva, se expanduje do mnoha podob Viṣṇua, z Nichž jednou je Pán Rāmacandra. Víme, že Osobnosti viṣṇu-tattvy nosí transcendentální pták Garuḍa a že mají ve čtyřech rukách různé zbraně. Možná proto pochybujeme, zda Pán Rāmacandra skutečně patří do stejné kategorie, neboť Jeho nosí Hanumān — nikoliv Garuḍa — a nemá ani čtyři ruce, ani śaṅkhu, cakru, gadu a padmu. Tento verš tedy vysvětluje, že Rāmacandra je na stejné úrovni jako Kṛṣṇa (rāmādi-mūrtiṣu kalā). I když je Kṛṣṇa původní Nejvyšší Osobnost Božství, Rāmacandra se od Něho neliší; neovlivňují Ho kvality hmotné přírody, a proto je praśānta, “nezneklidněný”.

Živá bytost nemůže ocenit transcendentální hodnotu Pána Rāmacandry, není-li zcela naplněna láskou k Nejvyšší Osobnosti Božství. Hmotnýma očima Ho nemůže vidět. Jelikož démoni, jako byl Rāvaṇa, postrádali duchovní pohled, považovali Pána Rāmacandru za obyčejného kšatrijského krále. Rāvaṇa se proto pokusil unést věčnou choť Pána Rāmacandry, Sītādevī. Odvléci ji v její původní podobě však nemohl; jakmile se jí dotkly jeho ruce, dala mu hmotnou podobu, ale svou původní podobu ponechala mimo dosah jeho zraku. Slova pratyak praśāntam proto vyjadřují, že Pán Rāmacandra a Jeho energie, bohyně Sītā, zůstávají mimo vliv hmotné energie.

V Upaniṣadách je řečeno: yam evaiṣa vṛṇute tena labhyaḥ. Nejvyššího Pána, Paramātmu, Osobnost Božství, mohou vidět nebo vnímat jedině ti, kdo jsou zcela prostoupeni oddanou službou. Jak uvádí Brahma-saṁhitā (5.38):

premāñjana-cchurita-bhakti-vilocanena
santaḥ sadaiva hṛdayeṣu vilokayanti
yaṁ śyāmasundaram acintya-guṇa-svarūpaṁ
govindam ādi-puruṣaṁ tam ahaṁ bhajāmi

“Uctívám prvotního Pána, Govindu, Jehož neustále vidí oddaný, který má oči potřené balzámem lásky. Vidí Ho v Jeho věčné podobě Śyāmasundara, která sídlí v srdci oddaného.” Podobně v Chāndogya Upaniṣadě je řečeno: etās tisro devatā anena jīvena. Slova anena je zde použito pro rozlišení ātmy a Paramātmy jako dvou oddělených individualit. Slova tisro devatā vyjadřují, že tělo živé bytosti se skládá ze tří hmotných prvků—ohně, země a vody. Přestože Paramātmā vstupuje do srdce jīvātmy, která je ovlivněna a označena hmotným tělem, nemá s tělem jīvātmy nic společného. Jelikož nemá žádné styky s hmotou, je zde popsána slovy anāma-rūpaṁ niraham. Na rozdíl od jīvātmy nemá Paramātmā žádnou hmotnou totožnost. Jīvātmā se může představovat jako Ind, Američan, Němec a tak dále, ale Paramātmy se žádná taková hmotná označení netýkají, a proto nemá hmotné jméno. Jīvātmā se liší od svého jména, ale Paramātmā nikoliv — Pán Sám a Jeho jméno jsou jedno a totéž. To je smysl slova niraham, které znamená “bez hmotných označení”. Tento smysl není možné překroutit a říci, že Paramātmā nemá žádné “Jáství”, žádnou totožnost (ahaṅkāra). Paramātmā Má Svou transcendentální totožnost Nejvyššího. To je vysvětlení Śrīly Jīvy Gosvāmīho. Podle jiného výkladu, od Viśvanātha Cakravartīho Ṭhākura, niraham znamená nirniścayena aham. Niraham neznamená, že Nejvyšší Pán nemá žádnou totožnost. Důraz vyjádřený slovem aham naopak přesvědčivě dokazuje, že Pán skutečně má Svou osobní totožnost, neboť nir neznamená jen “bez”, ale také “přesvědčivé zjištění”.

5.19.5

Verš

martyāvatāras tv iha martya-śikṣaṇaṁ
rakṣo-vadhāyaiva na kevalaṁ vibhoḥ
kuto ’nyathā syād ramataḥ sva ātmanaḥ
sītā-kṛtāni vyasanānīśvarasya

Synonyma

martya — jako lidská bytost; avatāraḥ — Jehož inkarnace; tu — ovšem; iha — v hmotném světě; martya-śikṣaṇam — pro poučení všech živých bytostí, zvláště lidí; rakṣaḥ-vadhāya — zabít démona Rāvaṇu; eva — jistě; na — ne; kevalam — pouze; vibhoḥ — Nejvyšší Osobnosti Božství; kutaḥ — odkud; anyathā — jinak; syāt — bylo by; ramataḥ — toho, kdo si užívá; sve — v Sobě; ātmanaḥ — duchovní totožnost vesmíru; sītā — manželky Pána Rāmacandry; kṛtāni — objevující se kvůli odloučení; vyasanāni — všechno soužení; īśvarasya — Nejvyšší Osobnosti Božství.

Překlad

Bylo určeno, že Rāvaṇu, vůdce Rākṣasů, nemůže zabít nikdo jiný než člověk, a z toho důvodu se Pán Rāmacandra, Nejvyšší Osobnost Božství, zjevil v lidské podobě. Jeho posláním však nebylo pouze zabít Rāvaṇu, ale také poučit smrtelné bytosti, že hmotné štěstí soustředěné kolem sexu neboli kolem vlastní manželky je příčinou mnoha strastí. Pán je soběstačná Nejvyšší Osobnost Božství a pro nic nemusí naříkat. Proč by jinak zakoušel tolik strádání kvůli únosu matky Sīty?

Význam

Když se Pán zjevuje v tomto vesmíru v podobě lidské bytosti, činí tak ze dvou důvodů, jak uvádí Bhagavad-gītā (4.9): paritrāṇāya sādhūnāṁ vināśāya ca duṣkṛtām — aby zničil démony a ochránil oddané. Oddané chrání nejen tak, že je těší Svou osobní přítomností, ale také je učí v zájmu toho, aby nepoklesli z oddané služby. Pán Rāmacandra Svým osobním příkladem učil oddané, že je lépe se neženit, neboť tomu bude nepochybně následovat mnoho strastí. Śrīmad-Bhāgavatam (7.9.45) potvrzuje:

yan maithunādi-gṛhamedhi-sukhaṁ hi tucchaṁ
kaṇḍūyanena karayor iva duḥkha-duḥkham
tṛpyanti neha kṛpaṇā bahu-duḥkha-bhājaḥ
kaṇḍūtivan manasijaṁ viṣaheta-dhīraḥ

Rodinný život, který je ústupkem pro sex, obvykle přijímají kṛpaṇové — ti, kdo nejsou pokročilí v duchovním poznání, a jsou tedy opakem brāhmaṇů. Znovu a znovu holdují sexu, přestože to přináší mnohé útrapy. Toto je varování pro oddané. Přestože je Pán Śrī Rāmacandra přímo Nejvyšší Osobnost Božství, za účelem poučit oddané a celou lidskou společnost podstoupil mnohá strádání způsobená tím, že přijal manželku, matku Sītu. Těmto potížím se podrobil samozřejmě jen pro naše poučení; ve skutečnosti nemá nikdy důvod pro něco naříkat.

Dalším aspektem Pánových pokynů je, že ten, kdo přijme manželku, musí být věrným manželem a poskytovat jí plnou ochranu. Lidská společnost se dělí na dvě třídy — na ty, kdo striktně dodržují náboženské zásady, a na oddané. Obě třídy chtěl Pán Rāmacandra Svým osobním příkladem poučit, jak plně přijmout disciplínu náboženského systému a být milovaným a svědomitým manželem. Jinak neměl jediný důvod tyto zdánlivé strasti podstupovat. Ten, kdo striktně dodržuje náboženské zásady, nesmí zanedbat zajišťování veškerých prostředků pro úplnou ochranu své manželky. To může způsobovat určité útrapy, ale člověk je přesto musí snést. Je to je povinnost věrného manžela a Pán Rāmacandra Svým osobním příkladem předvedl, jak ji plnit. Sám mohl ze Své energie blaženosti vytvořit stovky a tisíce Sītādevī, ale aby ukázal povinnost věrného manžela, zachránil Sītu z rukou Rāvaṇy, jehož navíc zabil společně se všemi členy jeho rodiny.

Dalším aspektem učení Pána Rāmacandry je, že i když Pán Viṣṇu, Nejvyšší Osobnost Božství, a Jeho oddaní mohou zdánlivě zakoušet hmotná strádání, ve skutečnosti s nimi nemají nic společného. Za všech okolností jsou to mukta-puruṣové, osvobozené osoby. V Caitanya-bhāgavatě je proto řečeno:

yata dekha vaiṣṇavera vyavahāra duḥkha
niścaya jāniha tāhā paramānanda-sukha

Vaiṣṇava díky vykonávání oddané služby neochvějně setrvává ve stavu neochvějné transcendentální blaženosti. Ačkoliv to může vypadat, že trpí hmotnými bolestmi, jeho stav se nazývá transcendentální blaženost v odloučení (viraha). Pocity, které milenec a milovaná prožívají při vzájemném odloučení, jsou ve skutečnosti velice blažené, i když zdánlivě bolestné. Odloučení Pána Rāmacandry od Sītādevī a následné strádání, které zakoušeli, jsou tedy jen další ukázkou transcendentální blaženosti. To je názor Śrīly Viśvanātha Cakravartīho Ṭhākura.

5.19.6

Verš

na vai sa ātmātmavatāṁ suhṛttamaḥ
saktas tri-lokyāṁ bhagavān vāsudevaḥ
na strī-kṛtaṁ kaśmalam aśnuvīta
na lakṣmaṇaṁ cāpi vihātum arhati

Synonyma

na — ne; vai — vskutku; saḥ — On; ātmā — Nejvyšší Duše; ātmavatām — seberealizovaných duší; suhṛt-tamaḥ — nejlepší přítel; saktaḥ — připoutaný; tri-lokyām — k čemukoliv ve třech světech; bhagavān — Nejvyšší Osobnost Božství; vāsudevaḥ — všeprostupující Pán; na — ne; strī-kṛtam — obdržené kvůli Jeho manželce; kaśmalam — utrpení z odloučení; aśnuvīta — obdržel by; na — ne; lakṣmaṇam — Svého mladšího bratra Lakṣmaṇa; ca — také; api — jistě; vihātum — vzdát se; arhati — může.

Překlad

Jelikož je Pán Śrī Rāmacandra Nejvyšší Osobnost Božství, Vāsudeva, nic v tomto hmotném světě Ho nepoutá. Je nejmilovanější Nadduší všech seberealizovaných duší a jejich velice důvěrným přítelem. V plné míře oplývá všemi vznešenými vlastnostmi. Nemohl tedy trpět odloučením od Své manželky a nemohl se jí ani Svého mladšího bratra Lakṣmaṇa vzdát. Opustit kohokoliv z nich by bylo zcela vyloučené.

Význam

Když definujeme Nejvyšší Osobnost Božství, říkáme, že v plné míře oplývá všemi šesti vznešenými vlastnostmi — bohatstvím, slávou, sílou, vlivem, krásou a odříkáním. Pán je popisován jako odříkavý, protože nelpí na ničem v tomto hmotném světě; je připoutaný k duchovnímu světu a živým bytostem, které tam žijí. Veškeré dění v hmotném světě se odehrává pod dohledem Durgādevī (sṛṣṭi-sthiti-pralaya-sādhana-śaktir ekā / chāyeva yasya bhuvanāni bibharti durgā). Vše se děje podle striktních pravidel hmotné energie, kterou představuje Durgā. Pán je tudíž zcela odpoutaný a nemusí hmotnému světu věnovat pozornost. Śrīmatī Sītādevī patří do duchovního světa. Pán Lakṣmaṇa, Rāmacandrův mladší bratr, je projevem Saṅkarṣaṇa a Samotný Pán Rāmacandra je Vāsudeva, Nejvyšší Osobnost Božství.

Jelikož je Pán vždy na duchovní úrovni, je připoutaný ke služebníkům, kteří Mu neustále poskytují transcendentální láskyplnou službu. Je poután k čisté životní pravdě, nikoliv k bráhmanským vlastnostem. Ve skutečnosti Ho nikdy nepoutají žádné hmotné vlastnosti. Ačkoliv je Nadduší všech živých bytostí, zvláště se zjevuje těm, kdo jsou seberealizovaní, a je mimořádně drahý srdcím Svých transcendentálních oddaných. Jelikož Pán Rāmacandra sestoupil, aby lidskou společnost učil, jak si má král hledět svých povinností, zdánlivě se vzdal společnosti matky Sīty a Lakṣmaṇa. Ve skutečnosti se jich však vzdát nemohl. O činnostech Pána Rāmacandry se je proto třeba učit od seberealizované duše. Pak je možné pochopit transcendentální jednání Nejvyšší Osobnosti Božství.

5.19.7

Verš

na janma nūnaṁ mahato na saubhagaṁ
na vāṅ na buddhir nākṛtis toṣa-hetuḥ
tair yad visṛṣṭān api no vanaukasaś
cakāra sakhye bata lakṣmaṇāgrajaḥ

Synonyma

na — ne; janma — zrození ve velice ušlechtilé, aristokratické rodině; nūnam — vskutku; mahataḥ — Nejvyšší Osobnosti Božství; na — ani; saubhagam — velké štěstí; na — ne; vāk — elegantní vyjadřování; na — ani; buddhiḥ — bystrost inteligence; na — ne; ākṛtiḥ — tělesné rysy; toṣa-hetuḥ — příčina potěšení Pána; taiḥ — všemi těmito výše uvedenými přednostmi; yat — protože; visṛṣṭān — odmítl; api — ačkoliv; naḥ — nás; vana-okasaḥ — obyvatele lesa; cakāra — přijal; sakhye — v přátelství; bata — běda; lakṣmaṇa-agra-jaḥ — Pán Śrī Rāmacandra, starší bratr Lakṣmaṇa.

Překlad

Nikdo nemůže získat přátelství s Nejvyšším Pánem Rāmacandrou na základě hmotných předností, jako je zrození v aristokratické rodině, tělesná krása, řečnická působivost, bystrá inteligence nebo příslušnost k vyšší rase či národu. Žádná z těchto předností není pro dosažení přátelství s Pánem Śrī Rāmacandrou skutečným předpokladem. Jak jinak by bylo možné, že i když jsme necivilizovaní obyvatelé lesa, kteří nemají vznešený původ, neoplýváme žádnou tělesnou krásou a nedokážeme hovořit jako urození lidé, Pán Rāmacandra nás přesto přijal za Své přátele?

Význam

Śrīmatī Kuntīdevī ve své modlitbě, kterou vyjadřovala své pocity, oslovila Kṛṣṇu výrazem akiñcana-gocara. Předpona a znamená “ne” a kiñcana znamená “něco z tohoto hmotného světa”. Někdo je možná velice pyšný na své význačné postavení, hmotné bohatství, krásu, vzdělání a další přednosti, ale přestože jsou to jistě dobré předpoklady pro hmotné vztahy, k dosažení přátelství s Nejvyšší Osobností Božství nejsou nutné. Od toho, kdo má všechny tyto hmotné vlastnosti, se očekává, že se stane oddaným — a když tak skutečně učiní, budou jeho vlastnosti náležitě využité. Ti, kdo jsou pyšní na svůj vznešený původ, bohatství, vzdělání a krásu (janmaiśvarya-śruta-śrī), bohužel nemají zájem rozvíjet vědomí Kṛṣṇy a Nejvyšší Osobnost Božství se o všechny tyto hmotné předpoklady také nezajímá. Nejvyššího Pána lze dosáhnout oddaností (bhaktyā mām abhijānāti). Oddanost a upřímná touha sloužit Nejvyšší Osobnosti Božství jsou jediné předpoklady. Rūpa Gosvāmī také řekl, že cenou za dosažení přízně Boha je pouze upřímná touha ji mít (laulyam ekaṁ mūlyam). V Caitanya-bhāgavatě je řečeno:

kholāvecā sevakera dekha bhāgya-sīmā
brahmā śiva kāṅde yāra dekhiyā mahimā
dhane jane pāṇḍitye kṛṣṇa nāhi pāi
kevala bhaktira vaśa caitanya-gosāñi

“Pohleďte, jak velké štěstí má oddaný Kholāvecā. Pán Brahmā a Śiva roní slzy, když vidí jeho velikost. Pána Kṛṣṇu nelze získat sebevětším množstvím bohatství, stoupenců či učenosti. Śrī Caitanyu Mahāprabhua ovládá jedině čistá oddanost.” Pán Śrī Caitanya Mahāprabhu měl jednoho velice upřímného oddaného, který se jmenoval Kholāvecā Śrīdhara a jehož jedinou výdělečnou činností byl prodej nádob z kůry banánovníků. Ať byl jeho příjem jakýkoliv, padesát procent vždy použil na uctívání matky Gangy a dalšími padesáti procenty zajišťoval své životní nezbytnosti. Byl tak chudý, že žil v chatrči s děravou střechou. Nemohl si dovolit ani mosazné nádobí, a proto pil vodu z kovového džbánku. Byl však velkým oddaným Pána Śrī Caitanyi Mahāprabhua. Kholāvecā Śrīdhara je typickým příkladem toho, jak se může chudý člověk, který nemá žádné hmotné vlastnictví, stát navýsost vznešeným oddaným Pána. Závěr je, že útočiště u lotosových nohou Pána Kṛṣṇy nebo Śrī Caitanyi Gosāñiho není možné dosáhnout prostřednictvím hmotných předností; lze ho získat jedině čistou oddanou službou.

anyābhilāṣitā-śūnyaṁ
jñāna-karmādy-anāvṛtam
ānukūlyena kṛṣṇānu-
śīlanaṁ bhaktir uttamā

“Oddaný má vykonávat transcendentální láskyplnou službu Nejvyššímu Pánu Kṛṣṇovi s příznivým postojem a bez touhy po hmotném prospěchu či zisku z plodonosných činností nebo filozofické spekulace. To se nazývá čistá oddaná služba.”

5.19.8

Verš

suro ’suro vāpy atha vānaro naraḥ
sarvātmanā yaḥ sukṛtajñam uttamam
bhajeta rāmaṁ manujākṛtiṁ hariṁ
ya uttarān anayat kosalān divam iti

Synonyma

suraḥ — polobůh; asuraḥ — démon; vā api — nebo; atha — proto; vā — nebo; anaraḥ — jiná bytost než lidská (pták, šelma, zvíře atd.); naraḥ — člověk; sarva-ātmanā — z celého srdce; yaḥ — kdo; su-kṛtajñam — snadno se zavděčí; uttamam — nejvznešenější; bhajeta — má uctívat; rāmam — Pána Rāmacandru; manuja-ākṛtim — který se zjevil jako lidská bytost; harim — Nejvyšší Osobnost Božství; yaḥ — Jenž; uttarān — severní Indie; anayat — přivedl zpět; kosalān — obyvatele Kosala-deśe, Ayodhyi; divam — do duchovního světa, na Vaikuṇṭhu; iti — takto.

Překlad

Každý — ať už polobůh či démon, člověk nebo tvor jiný než člověk, jako jsou šelmy a ptáci — by proto měl uctívat Pána Rāmacandru, Nejvyšší Osobnost Božství, Jenž se zjevuje na této Zemi jako lidská bytost. K uctívání Osobnosti Božství není zapotřebí velké askeze, neboť Pán od Svého oddaného přijímá i malou službu. Ta Ho uspokojí, a jakmile je spokojen, oddaný je úspěšný. Pán Śrī Rāmacandra přivedl zpátky domů, zpátky k Bohu (na Vaikuṇṭhu) všechny oddané z Ayodhyi.

Význam

Pán Śrī Rāmacandra je ke Svým oddaným tak laskavý a milostivý, že malou službou Ho může velice snadno uspokojit kdokoliv, ať už člověk nebo někdo jiný. To je zvláštní výhoda uctívání Pána Rāmacandry a tutéž výhodu má uctívání Pána Śrī Caitanyi Mahāprabhua. Pán Kṛṣṇa a Pán Rāmacandra někdy jako kṣatriyové projevovali Svou milost zabíjením asurů, ale Pán Śrī Caitanya Mahāprabhu dával lásku k Bohu bez potíží dokonce i asurům. Všechny inkarnace Nejvyšší Osobnosti Božství — ale zvláště Pán Rāmacandra, Pán Kṛṣṇa a později Pán Śrī Caitanya Mahāprabhu — osvobodily mnoho živých bytostí, jež je viděly; prakticky téměř všechny. Śrī Caitanya Mahāprabhu je proto zastoupen šestirukou podobou ṣaḍ-bhūja-mūrti, která je kombinací Pána Rāmacandry, Pána Kṛṣṇy a Pána Śrī Caitanyi Mahāprabhua. Nejvyššího cíle lidského života lze dosáhnout uctíváním ṣaḍ-bhūja-mūrti, podoby Pána se šesti pažemi—dvěma pažemi Rāmacandry, dvěma pažemi Kṛṣṇy a dvěma pažemi Śrī Caitanyi Mahāprabhua.

5.19.9

Verš

bhārate ’pi varṣe bhagavān nara-nārāyaṇākhya ākalpāntam upacita-dharma-jñāna-vairāgyaiśvaryopaśamoparamātmopalambhanam anugrahāyātmavatām anukampayā tapo ’vyakta-gatiś carati.

Synonyma

bhārate — v Bhāratě; api — také; varṣe — území; bhagavān — Nejvyšší Pán, Osobnost Božství; nara-nārāyaṇa-ākhyaḥ — známý jako Nara-Nārāyaṇa; ā-kalpa-antam — až do konce věku; upacita — expanduje; dharma — náboženství; jñāna — poznání; vairāgya — odříkání či nepřipoutanost; aiśvarya — mystické dokonalosti; upaśama — ovládání smyslů; uparama — oproštěnost od falešného ega; ātma-upalambhanam — seberealizaci; anugrahāya — aby projevil přízeň; ātma-vatām — těm, kdo se zajímají o seberealizaci; anukampayā — bezpříčinnou milostí; tapaḥ — askeze; avyakta-gatiḥ — Jehož sláva je nepředstavitelná; carati — vykonává.

Překlad

(Śukadeva Gosvāmī pokračoval:) Sláva Nejvyššího Pána, Osobnosti Božství, je nepředstavitelná. Zjevil se v podobě Nara-Nārāyaṇa na území Bhārata-varṣi, v místě zvaném Badarikāśram, aby Svým oddaným projevil přízeň tím, že je bude učit náboženství, poznání, odříkání, duchovní síle, ovládání smyslů a způsobu, jak se oprostit od falešného ega. Oplývá duchovními dokonalostmi a Jeho askeze bude pokračovat až do konce tohoto věku. Tak vypadá seberealizace.

Význam

Lidé v Indii mohou navštívit chrám Nara-Nārāyaṇa v Badarikāśramu, aby se dozvěděli, jak Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, ve Své inkarnaci Nara-Nārāyaṇa podstupuje askezi, aby učil lidi, jak dosáhnout seberealizace. Není možné se realizovat pouhým pohroužením do spekulací a hmotných činností; musíme mít skutečně vážný zájem o seberealizaci a praktikování askeze. Lidé současného věku Kali bohužel ani nevědí, co askeze znamená. Za těchto okolností se Pán zjevil jako Śrī Caitanya Mahāprabhu, aby pokleslým duším daroval tu nejsnadnější metodu seberealizace, odborně zvanou ceto-darpaṇa-mārjanam, “odstraňování nečistot z hloubi srdce”. Tato metoda je nesmírně jednoduchá. Každý může zpívat slavný kṛṣṇa-saṅkīrtan — Hare Kṛṣṇa, Hare Kṛṣṇa, Kṛṣṇa Kṛṣṇa, Hare Hare / Hare Rāma, Hare Rāma, Rāma Rāma, Hare Hare. V tomto věku existují různé formy takzvaného pokročilého vědeckého poznání, jako například antropologie, marxismus, freudismus, nacionalismus a industrialismus, ale budeme-li namísto přijetí procesu, který praktikuje Nara-Nārāyaṇa, těžce pracovat podle takovýchto návodů, zneužijeme svou cennou lidskou životní podobu. Tak budeme podvedeni a oklamáni.

5.19.10

Verš

taṁ bhagavān nārado varṇāśramavatībhir bhāratībhiḥ prajābhir bhagavat-proktābhyāṁ sāṅkhya-yogābhyāṁ bhagavad-anubhāvopavarṇanaṁ sāvarṇer upadekṣyamāṇaḥ parama-bhakti-bhāvenopasarati idaṁ cābhigṛṇāti.

Synonyma

tam — Jeho (Nara-Nārāyaṇa); bhagavān — nejmocnější světec; nāradaḥ — velký mudrc Nārada; varṇa-āśrama-vatībhiḥ — následovníky systému čtyř vareṇ a čtyř āśramů; bhāratībhiḥ — země zvané Bhārata-varṣa (Indie); prajābhiḥ — kteří jsou obyvateli; bhagavat-proktābhyām — co bylo uvedeno Nejvyšší Osobností Božství; sāṅkhya — systémem sāṅkhya-yogy (analytickým studiem hmotných podmínek); yogābhyām — praktikováním jógového systému; bhagavat-anubhāva-upavarṇanam — jež popisuje proces realizace Boha; sāvarṇeḥ — Sāvarṇiho Manua; upadekṣyamāṇaḥ — poučil; parama-bhakti-bhāvena — v navýsost extatické láskyplné službě Pánu; upasarati — slouží Pánu; idam — toto; ca — a; abhigṛṇāti — recituje.

Překlad

Ve své knize zvané Nārada Pañcarātra popsal Bhagavān Nārada velice názorně, jak dosáhnout konečného životního cíle — oddanosti — pomocí poznání a praktikování mystické yogy. Popsal také slávu Pána, Nejvyšší Osobnosti Božství. Velký mudrc Nārada vyložil obsah tohoto transcendentálního díla Sāvarṇimu Manuovi, aby poučil ty obyvatele Bhārata-varṣi, kteří se striktně řídí zásadami varṇāśrama-dharmy, jak dosáhnout oddané služby Pánu. Nārada Muni tak společně s dalšími obyvateli Bhārata-varṣi neustále slouží Nara-Nārāyaṇovi a pronáší následující modlitbu.

Význam

Śrī Caitanya Mahāprabhu jasně vyhlásil:

bhārata-bhūmite haila manuṣya-janma yāra
janma sārthaka kari' kara para-upakāra

V Indii, Bhārata-varṣe, lze úspěšně završit poslání lidského života, neboť tam je zřejmé, co je smyslem života a jaká je metoda pro dosažení úspěchu. Lidé by měli využít příležitosti, kterou Bhārata-varṣa poskytuje, a to platí zvláště pro ty, kdo dodržují zásady varṇāśrama-dharmy. Nebudeme-li se řídit zásadami varṇāśrama-dharmy, což znamená přijmout čtyři společenské řády (brāhmaṇa, kṣatriya, vaiśya a śūdra) a čtyři stavy duchovního života (brahmacārī, gṛhastha, vānaprastha a sannyāsa), životní úspěch nepřipadá v úvahu. Vlivem Kali-yugy je nyní bohužel vše ztraceno. Obyvatelé Bhārata-varṣi se postupně stávají degradovanými mlecchy a yavany. Jak potom mohou učit ostatní? Hnutí pro vědomí Kṛṣṇy bylo proto založeno nejen pro obyvatele Bhārata-varṣi, ale pro všechny lidi na světě, jak Śrī Caitanya Mahāprabhu oznámil. Ještě je čas, a pokud obyvatelé Bhārata-varṣi vezmou toto hnutí pro vědomí Kṛṣṇy vážně, celý svět bude zachráněn před pádem do pekelných podmínek. Hnutí pro vědomí Kṛṣṇy se řídí zároveň zásadami procesu pañcarātrika-vidhi i bhāgavata-vidhi, a lidé mohou tedy jeho existence využít a dovést své životy k úspěchu.

5.19.11

Verš

oṁ namo bhagavate upaśama-śīlāyoparatānātmyāya namo ’kiñcana-vittāya ṛṣi-ṛṣabhāya nara-nārāyaṇāya paramahaṁsa-parama-gurave ātmārāmādhipataye namo nama iti.

Synonyma

om — ó Nejvyšší Pane; namaḥ — uctivé poklony; bhagavate — Nejvyššímu Pánu, Osobnosti Božství; upaśama-śīlāya — Jenž ovládá smysly; uparata-anātmyāya — bez připoutanosti k tomuto hmotnému světu; namaḥ — uctivé poklony; akiñcana-vittāya — Nejvyššímu Pánu, Osobnosti Božství, Jenž je jediným jměním těch, kdo nemají žádné hmotné vlastnictví; ṛṣi-ṛṣabhāya — nejvznešenější ze světců; nara-nārāyaṇāya — Nara-Nārāyaṇa; paramahaṁsa-parama-gurave — nejvznešenější duchovní mistr všech paramahaṁsů, osvobozených osob; ātmārāma-adhipataye — nejlepší ze seberealizovaných osob; namaḥ namaḥ — uctivé poklony znovu a znovu; iti — takto.

Překlad

S úctou se klaním Nara-Nārāyaṇovi, nejlepšímu ze všech světců, Nejvyšší Osobnosti Božství. Je na nejvyšší úrovni sebeovládání a seberealizace, prostý falešné pýchy, a je jměním těch, kdo nemají žádné hmotné vlastnictví. Je duchovním mistrem všech paramahaṁsů, kteří jsou nejvznešenějšími lidskými bytostmi, a Pánem seberealizovaných. Uctivě se znovu a znovu klaním u Jeho lotosových nohou.

5.19.12

Verš

gāyati cedam —
kartāsya sargādiṣu yo na badhyate
na hanyate deha-gato ’pi daihikaiḥ
draṣṭur na dṛg yasya guṇair vidūṣyate
tasmai namo ’sakta-vivikta-sākṣiṇe

Synonyma

gāyati — zpívá; ca — a; idam — toto; kartā — vykonavatel; asya — tohoto vesmírného projevu; sarga-ādiṣu — stvoření, udržování a zničení; yaḥ — ten, kdo; na badhyate — není připoután jako stvořitel, vládce či majitel; na — ne; hanyate — stává se obětí; deha-gataḥ api — i když se zjevuje jako lidská bytost; daihikaiḥ — tělesných strastí, jako je hlad, žízeň a únava; draṣṭuḥ — Jeho, který vidí vše; na — ne; dṛk — schopnost vidět; yasya — Jehož; guṇaiḥ — hmotnými kvalitami; vidūṣyate — je znečištěna; tasmai — Jemu; namaḥ — uctivé poklony; asakta — Nejvyššímu Pánu, Jenž není poután; vivikta — bez rozrušení; sākṣiṇe — svědek všeho.

Překlad

Nārada, nejmocnější svatý mudrc, uctívá Nara-Nārāyaṇa rovněž následující mantrou: Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, je vládcem stvoření, udržování a zničení tohoto viditelného vesmírného projevu, ale přesto je zcela prost falešné prestiže. I když se hlupákům zdá, že přijímá hmotné tělo jako my, neovlivňují Ho tělesné potíže, jako je hlad, žízeň a únava. Přestože je svědkem, který vidí vše, Jeho smysly nejsou tím, co vidí, nikdy znečištěné. Skládám uctivé poklony tomuto nepřipoutanému, čistému svědku světa, Nejvyšší Duši, Osobnosti Božství.

Význam

Kṛṣṇa, Nejvyšší Osobnost Božství, je označen jako sac-cid-ānanda-vigraha, tělo věčnosti, transcendentální blaženosti a plného poznání. Tento verš podává Jeho podrobnější popis. Kṛṣṇa je stvořitelem celého vesmírného projevu, ale přesto na něm nelpí. Kdybychom my postavili vysoký mrakodrap, byli bychom k němu velice připoutaní, ale Kṛṣṇa je tak odříkavý, že i když stvořil všechno, nelpí na ničem (na badhyate). Navíc Ho i přesto, že má Svou transcendentální podobu (sac-cid-ānanda-vigraha), neznepokojují potřeby těla, které se nazývají daihika; nikdy například nemá hlad ani žízeň a nikdy není unaven (na hanyate deha-gato 'pi daihikaiḥ). Jelikož je vše Kṛṣṇův majetek, Kṛṣṇa vše vidí a je všude přítomný, ale protože má transcendentální tělo, přesahuje naše vidění, viděné předměty a proces vidění. Když my vidíme někoho krásného, přitahuje nás to. Pohled na krásnou ženu okamžitě upoutá muže a pohled na muže přirozeně upoutá ženu. Kṛṣṇa je však všem těmto nedokonalostem transcendentální. I když vidí vše, není ovlivněn vadným pohledem (na dṛg yasya guṇair vidūṣyate). Přestože je tedy svědkem a pozorovatelem, činnosti, které vidí, Ho nerozrušují. Je vždy odpoutaný a stranou všeho; je pouze svědkem.

5.19.13

Verš

idaṁ hi yogeśvara yoga-naipuṇaṁ
hiraṇyagarbho bhagavāñ jagāda yat
yad anta-kāle tvayi nirguṇe mano
bhaktyā dadhītojjhita-duṣkalevaraḥ

Synonyma

idam — toto; hi — jistě; yoga-īśvara — ó můj Pane, vládce všech mystických sil; yoga-naipuṇam — odborný proces praktikování zásad yogy; hiraṇya-garbhaḥ — Pán Brahmā; bhagavān — nejmocnější; jagāda — řekl; yat — co; yat — co; anta-kāle — v okamžiku smrti; tvayi — do Tebe; nirguṇe — transcendence; manaḥ — mysl; bhaktyā — s postojem oddanosti; dadhīta — má umístit; ujjhita-duṣkalevaraḥ — poté, co se přestal ztotožňovat s hmotným tělem.

Překlad

Ó můj Pane, vládce veškeré mystické yogy, toto je vysvětlení jógového procesu, o kterém mluvil seberealizovaný Pán Brahmā (Hiraṇyagarbha). Všichni yogīni se v okamžiku smrti vzdávají hmotného těla s naprostou odpoutaností, jednoduše tak, že upřou svou mysl na Tvé lotosové nohy. To je dokonalost yogy.

Význam

Śrīla Madhvācārya říká:

yasya samyag bhagavati
jñānaṁ bhaktis tathaiva ca
niścintas tasya mokṣaḥ syāt
sarva-pāpa-kṛto 'pi tu

“Ten, kdo během svého života s velkou vážností praktikuje oddanou službu, aby pochopil přirozené postavení Nejvyšší Osobnosti Božství, má osvobození z tohoto hmotného světa zaručené, i když měl dříve mnoho hříšných zvyků.” To rovněž potvrzuje Bhagavad-gītā:

api cet sudurācāro
bhajate mām ananya bhāk
sādhur eva sa mantavyaḥ
samyag vyavasito hi saḥ

“Je-li ten, kdo se dopustí byť i toho nejohavnějšího činu, zaměstnán oddanou službou, má být považován za svatého, protože je správně umístěn.” (Bg. 9.30) Jediným smyslem života je být plně pohroužen v myšlenkách na Kṛṣṇu a Jeho podobu, zábavy, činnosti a vlastnosti. Dokáže-li někdo takto na Kṛṣṇu myslet — dvacet čtyři hodin denně — je již osvobozený (svarūpeṇa vyavasthitiḥ). Zatímco materialisté jsou pohrouženi v hmotných myšlenkách a činnostech, oddaní jsou naopak vždy pohrouženi v myšlenkách na Kṛṣṇu a činnosti Kṛṣṇy. Proto jsou již na úrovni osvobození. Člověk musí v okamžiku smrti myslet s plným soustředěním na Kṛṣṇu. Pak se nepochybně vrátí domů, zpátky k Bohu.

5.19.14

Verš

yathaihikāmuṣmika-kāma-lampaṭaḥ
suteṣu dāreṣu dhaneṣu cintayan
śaṅketa vidvān kukalevarātyayād
yas tasya yatnaḥ śrama eva kevalam

Synonyma

yathā — jako; aihika — v současném životě; amuṣmika — v očekávaném budoucím životě; kāma-lampaṭaḥ — ten, kdo je velice připoutaný k chtivým touhám po tělesném požitku; suteṣu — děti; dāreṣu — manželka; dhaneṣu — bohatství; cintayan — myslí na; śaṅketa — bojí se; vidvān — osoba pokročilá v duchovním poznání; ku-kalevara — tohoto těla, které je plné výkalů a moči; atyayāt — kvůli ztrátě; yaḥ — kdokoliv; tasya — jeho; yatnaḥ — snahy; śramaḥ — ztráta času a energie; eva — jistě; kevalam — pouze.

Překlad

Materialisté obvykle velice lpí na svém současném tělesném pohodlí a na pohodlí, které očekávají v budoucnosti. Neustále jsou proto pohrouženi v myšlenkách na své manželky, děti a bohatství a bojí se opustit svá těla, plná výkalů a moči. Jestliže se však bojí opustit své tělo i ten, kdo praktikuje vědomí Kṛṣṇy, jaký potom mělo význam jeho usilovné studium śāster? Byla to jen ztráta času.

Význam

Materialista myslí v okamžiku smrti na svou manželku a děti. Je pohroužený v myšlenkách na to, jak budou žít a kdo se o ně postará, až on odejde. Z toho důvodu není nikdy připraven vzdát se svého těla; chce v něm naopak i nadále žít, aby sloužil své společnosti, rodině, přátelům a tak dále. Praktikováním systému mystické yogy se proto člověk musí odpoutat od tělesných vztahů. Jestliže se i přes praktikování bhakti-yogy a studium veškeré védské literatury bojí opustit své ubohé tělo, které způsobuje veškeré jeho utrpení, jaký význam potom mají jeho pokusy pokročit v duchovním životě? Tajemstvím úspěchu v praktikování yogy je zbavit se tělesných pout. Śrīla Narottama dāsa Ṭhākura říká: deha-smṛti nāhi yāra, saṁsāra-bandhana kāhāṅ tāra — ten, koho jeho jednání zbavilo úzkosti ohledně tělesných potřeb, již nežije podmíněným životem. Taková osoba je vysvobozená z pout podmíněnosti. Každý, kdo praktikuje vědomí Kṛṣṇy, musí řádně a bez hmotné připoutanosti vykonávat své povinnosti v oddané službě. Pak je jeho osvobození zaručené.

5.19.15

Verš

tan naḥ prabho tvaṁ kukalevarārpitāṁ
tvan-māyayāhaṁ-mamatām adhokṣaja
bhindyāma yenāśu vayaṁ sudurbhidāṁ
vidhehi yogaṁ tvayi naḥ svabhāvam iti

Synonyma

tat — proto; naḥ — naše; prabho — ó můj Pane; tvam — Ty; ku-kalevara-arpitām — zaměřené k tomuto ubohému tělu plnému výkalů a moči; tvat-māyayā — působením Tvé iluzorní energie; aham-mamatām — pojetí “já a moje”; adhokṣaja — ó Transcendence; bhindyāma — kéž se vzdáme; yena — pomocí něhož; āśu — velice brzy; vayam — my; sudurbhidām — čeho je velice obtížné se vzdát; vidhehi — prosím, dej; yogam — mystický proces; tvayi — k Tobě; naḥ — naše; svabhāvam — který je charakterizovaný ustálenou myslí; iti — takto.

Překlad

Ó Pane, ó Transcendence, pomoz nám proto laskavě a dej nám sílu praktikovat bhakti-yogu, abychom dokázali ovládnout svou neklidnou mysl a upřít ji na Tebe. Všichni jsme nakaženi Tvou iluzorní energií, a z toho důvodu jsme velice připoutaní k tělu, které je plné výkalů a moči, a ke všemu, co má s tímto tělem nějaký vztah. Neexistuje jiný způsob, jak se této připoutanosti vzdát, než oddaná služba. Uděl nám proto prosím toto požehnání.

Význam

Pán radí v Bhagavad-gītě: man-manā bhava mad-bhakto mad-yājī māṁ namaskuru. Dokonalý systém yogy znamená neustále myslet na Kṛṣṇu, neustále vykonávat oddanou službu, neustále uctívat Kṛṣṇu a neustále se Mu klanět. Bez praktikování tohoto jógového systému se nedokážeme vzdát své iluzorní připoutanosti k ubohému tělu, plnému výkalů a moči. Dokonalost yogy znamená vzdát se připoutanosti k tělu a tělesným vztahům a přeorientovat ji na Kṛṣṇu. Velice lpíme na hmotném požitku, ale když tutéž připoutanost zaměříme na Kṛṣṇu, půjdeme cestou osvobození. Člověk musí praktikovat tento jógový systém a žádný jiný.

5.19.16

Verš

bhārate ’py asmin varṣe saric-chailāḥ santi bahavo malayo maṅgala-prastho mainākas trikūṭa ṛṣabhaḥ kūṭakaḥ kollakaḥ sahyo devagirir ṛṣyamūkaḥ śrī-śailo veṅkaṭo mahendro vāridhāro vindhyaḥ śuktimān ṛkṣagiriḥ pāriyātro droṇaś citrakūṭo govardhano raivatakaḥ kakubho nīlo gokāmukha indrakīlaḥ kāmagirir iti cānye ca śata-sahasraśaḥ śailās teṣāṁ nitamba-prabhavā nadā nadyaś ca santy asaṅkhyātāḥ.

Synonyma

bhārate — v Bhārata-varṣe; api — také; asmin — na tomto; varṣe — území; sarit — řeky; śailāḥ — hory; santi — jsou; bahavaḥ — mnohé; malayaḥ — Malaya; maṅgala-prasthaḥ — Maṅgala-prastha; mainākaḥ — Maināka; tri-kūṭaḥ — Trikūṭa; ṛṣabhaḥ — Ṛṣabha; kūṭakaḥ — Kūṭaka; kollakaḥ — Kollaka; sahyaḥ — Sahya; devagiriḥ — Devagiri; ṛṣya-mūkaḥ — Ṛṣyamūka; śrī-śailaḥ — Śrī-śaila; veṅkaṭaḥ — Veṅkaṭa; mahendraḥ — Mahendra; vāri-dhāraḥ — Vāridhāra; vindhyaḥ — Vindhya; śuktimān — Śuktimān; ṛkṣa-giriḥ — Ṛkṣagiri; pāriyātraḥ — Pāriyātra; droṇaḥ — Droṇa; citra-kūṭaḥ — Citrakūṭa; govardhanaḥ — Govardhan; raivatakaḥ — Raivataka; kakubhaḥ — Kakubha; nīlaḥ — Nīla; gokāmukhaḥ — Gokāmukha; indrakīlaḥ — Indrakīla; kāma-giriḥ — Kāmagiri; iti — takto; ca — a; anye — další; ca — také; śata-sahasraśaḥ — mnoho set a tisíc; śailāḥ — hor; teṣām — jejich; nitamba-prabhavāḥ — pramenící na svazích; nadāḥ — velké řeky; nadyaḥ — malé řeky; ca — a; santi — jsou; asaṅkhyātāḥ — nesčetné.

Překlad

Na území zvaném Bhārata-varṣa je stejně jako v Ilāvṛta-varṣe mnoho hor a řek. Jména některých hor jsou: Malaya, Maṅgala-prastha, Maināka, Trikūṭa, Ṛṣabha, Kūṭaka, Kollaka, Sahya, Devagiri, Ṛṣyamūka, Śrī-śaila, Veṅkaṭa, Mahendra, Vāridhāra, Vindhya, Śuktimān, Ṛkṣagiri, Pāriyātra, Droṇa, Citrakūṭa, Govardhan, Raivataka, Kakubha, Nīla, Gokāmukha, Indrakīla a Kāmagiri. Kromě nich je tam ještě mnoho dalších hor, z jejichž svahů stéká mnoho velkých i malých řek.

5.19.17-18

Verš

etāsām apo bhāratyaḥ prajā nāmabhir eva punantīnām ātmanā copaspṛśanti; candravasā tāmraparṇī avaṭodā kṛtamālā vaihāyasī kāverī veṇī payasvinī śarkarāvartā tuṅgabhadrā kṛṣṇāveṇyā bhīmarathī godāvarī nirvindhyā payoṣṇī tāpī revā surasā narmadā carmaṇvatī sindhur andhaḥ śoṇaś ca nadau mahānadī vedasmṛtir ṛṣikulyā trisāmā kauśikī mandākinī yamunā sarasvatī dṛṣadvatī gomatī sarayū rodhasvatī saptavatī suṣomā śatadrūś candrabhāgā marudvṛdhā vitastā asiknī viśveti mahā-nadyaḥ.

Synonyma

etāsām — těch všech; apaḥ — voda; bhāratyaḥ — Bhārata-varṣi (Indie); prajāḥ — obyvatelé; nāmabhiḥ — jmény; eva — pouze; punantīnām — očišťují; ātmanā — myslí; ca — také; upaspṛśanti — dotýkají se; candra-vasā — Candravasā; tāmra-parṇī — Tāmraparṇī; avaṭodā — Avaṭodā; kṛta-mālā — Kṛtamālā; vaihāyasī — Vaihāyasī; kāverī — Kāverī; veṇī — Veṇī; payasvinī — Payasvinī; śarkarāvartā — Śarkarāvartā; tuṅga-bhadrā — Tuṅgabhadrā; kṛṣṇā-veṇyā — Kṛṣṇāveṇyā; bhīma-rathī — Bhīmarathī; godāvarī — Godāvarī; nirvindhyā — Nirvindhyā; payoṣṇī — Payoṣṇī; tāpī — Tāpī; revā — Revā; surasā — Surasā; narmadā — Narmadā; carmaṇvatī — Carmaṇvatī; sindhuḥ — Sindhu; andhaḥ — Andha; śoṇaḥ — Śoṇa; ca — a; nadau — dvě řeky; mahā-nadī — Mahānadī; veda-smṛtiḥ — Vedasmṛti; ṛṣi-kulyā — Ṛṣikulyā; tri-sāmā — Trisāmā; kauśikī — Kauśikī; mandākinī — Mandākinī; yamunā — Yamunā; sarasvatī — Sarasvatī; dṛṣadvatī — Dṛṣadvatī; gomatī — Gomatī; sarayū — Sarayū; rodhasvatī — Rodhasvatī; saptavatī — Saptavatī; suṣomā — Suṣomā; śata-drūḥ — Śatadrū; candrabhāgā — Candrabhāgā; marudvṛdhā — Marudvṛdhā; vitastā — Vitastā; asiknī — Asiknī; viśvā — Viśvā; iti — takto; mahā-nadyaḥ — velké řeky.

Překlad

Dvě z těchto řek — Brahmaputra a Śoṇa — se nazývají nady, hlavní řeky. Tečou zde ještě jiné velké řeky, které jsou význačné: Candravasā, Tāmraparṇī, Avaṭodā, Kṛtamālā, Vaihāyasī, Kāverī, Veṇī, Payasvinī, Śarkarāvartā, Tuṅgabhadrā, Kṛṣṇāveṇyā, Bhīmarathī, Godāvarī, Nirvindhyā, Payoṣṇī, Tāpī, Revā, Surasā, Narmadā, Carmaṇvatī, Mahānadī, Vedasmṛti, Ṛṣikulyā, Trisāmā, Kauśikī, Mandākinī, Yamunā, Sarasvatī, Dṛṣadvatī, Gomatī, Sarayū, Rodhasvatī, Saptavatī, Suṣomā, Śatadrū, Candrabhāgā, Marudvṛdhā, Vitastā, Asiknī a Viśvā. Obyvatelé Bhārata-varṣi jsou očištění, neboť na tyto řeky neustále vzpomínají. Někdy opakují jejich jména jako mantry a jindy jdou přímo k nim, aby se jich dotkli a vykoupali se v nich. Takto se obyvatelé Bhārata-varṣi očišťují.

Význam

Všechny tyto řeky jsou transcendentální, a proto ten, kdo na ně vzpomíná, dotýká se jich nebo se v nich koupe, může být očištěn. To se praktikuje dodnes.

5.19.19

Verš

asminn eva varṣe puruṣair labdha-janmabhiḥ śukla-lohita-kṛṣṇa-varṇena svārabdhena karmaṇā divya-mānuṣa-nāraka-gatayo bahvya ātmana ānupūrvyeṇa sarvā hy eva sarveṣāṁ vidhīyante yathā-varṇa-vidhānam apavargaś cāpi bhavati.

Synonyma

asmin eva varṣe — na tomto území (Bhārata-varṣa); puruṣaiḥ — lidmi; labdha-janmabhiḥ — kteří se narodili; śukla — kvality dobra; lohita — kvality vášně; kṛṣṇa — kvality nevědomosti; varṇena — podle rozdělení; sva — sebou; ārabdhena — započatými; karmaṇā — činnostmi; divya — božské; mānuṣa — lidské; nāraka — pekelné; gatayaḥ — cíle; bahvyaḥ — mnohé; ātmanaḥ — vlastní; ānupūrvyeṇa — podle dříve vykonaných činů; sarvāḥ — všechny; hi — jistě; eva — vskutku; sarveṣām — jich všech; vidhīyante — jsou určeny; yathā-varṇa-vidhānam — podle různých tříd; apavargaḥ — cesta osvobození; ca — a; api — také; bhavati — je možná.

Překlad

Lidé, kteří se narodili na tomto území, se dělí podle kvalit hmotné přírody: dobra (sattva-guṇy), vášně (rajo-guṇy) a nevědomosti (tamo-guṇy). Někteří z nich se rodí jako vznešené osobnosti, jiní jako obyčejné lidské bytosti a další jsou nesmírně odporní — v Bhārata-varṣe se každý rodí přesně podle své minulé karmy. Když člověk — poté, co pravý duchovní mistr zjistil jeho postavení — prochází náležitou přípravou, aby se naučil sloužit Pánu Viṣṇuovi v rámci čtyř společenských tříd (brāhmaṇa, kṣatriya, vaiśya a śūdra) a čtyř duchovních stavů (brahmacārī, gṛhastha, vānaprastha a sannyāsa), jeho život se stává dokonalým.

Význam

Pro další údaje se obraťte na Bhagavad-gītu (14.18 a 18.42-45). Śrīla Rāmānujācārya píše ve své knize Vedānta-saṅgraha:

evaṁ-vidha-parābhakti-svarūpa-jñāna-viśeṣasyotpādakaḥ pūrvoktāharahar upacīyamāna-jñāna-pūrvaka-karmānugṛhīta-bhakti-yoga eva; yathoktaṁ bhagavatā parāśareṇa — varṇāśrameti. nikhila-jagad-uddhāraṇāyāvanitale ’vatīrṇaṁ para-brahma-bhūtaḥ puruṣottamaḥ svayam etad uktavān — “svakarma-nirataḥ siddhiṁ yathā vindati tac chṛṇu” “yataḥ pravṛttir bhūtānāṁ yena sarvam idaṁ tatam/ svakarmaṇā tam abhyarcya siddhiṁ vindati mānavaḥ.”

Velký mudrc Parāśara Muni doporučoval na základě citátu z Viṣṇu Purāṇy (3.8.9):

varṇāśramācāravatā
puruṣeṇa paraḥ pumān
viṣṇur ārādhyate panthā
nānyat tat-toṣa-kāraṇam

“Pán Viṣṇu, Nejvyšší Osobnost Božství, je uctíván náležitým vykonáváním předepsaných povinností v systému vareṇ a āśramů. Neexistuje jiný způsob, jak Pána uspokojit.” V Bhārata-varṣe je možné systém varṇāśrama-dharmy snadno přijmout. V současnosti jisté démonské složky obyvatelstva Bhārata-varṣi tento systém znevažují. Jelikož neexistuje zřízení, které by lidi učilo, jak se stát brāhmaṇy, kṣatriyi, vaiśyi či śūdry a brahmacārīny, gṛhasthy, vānaprasthy a sannyāsīny, tito démoni chtějí beztřídní společnost. To vede k chaotické situaci. Ve jménu sekulární vlády se nejvyšších vládních míst ujímají nekvalifikovaní lidé. Nikdo se neučí, jak jednat podle zásad varṇāśrama-dharmy, a proto lidé čím dál více degenerují a spějí ke zvířecímu životu. Skutečným životním cílem je osvobození, ale lidem je k jeho dosažení upírána příležitost, a tím jsou jejich lidské životy ničeny. Hnutí pro vědomí Kṛṣṇy se však šíří po celém světě, aby znovu ustanovilo systém varṇāśrama-dharmy, a tak zachránilo lidskou společnost od pádu do pekelného života.

5.19.20

Verš

yo ’sau bhagavati sarva-bhūtātmany anātmye ’nirukte ’nilayane paramātmani vāsudeve ’nanya-nimitta-bhakti-yoga-lakṣaṇo nānā-gati-nimittāvidyā-granthi-randhana-dvāreṇa yadā hi mahā-puruṣa-puruṣa-prasaṅgaḥ.

Synonyma

yaḥ — každý, kdo; asau — to; bhagavati — Nejvyšší Osobnosti Božství; sarva-bhūta-ātmani — Nadduše všech živých bytostí; anātmye — bez připoutanosti; anirukte — Jenž je mimo dosah mysli a slov; anilayane — nezávisí na ničem jiném; parama-ātmani — Nejvyšší Duši; vāsudeve — Pán Vāsudeva, syn Vasudeva; ananya — bez jakékoliv jiné; nimitta — příčiny; bhakti-yoga-lakṣaṇaḥ — s příznaky čisté oddané služby; nānā-gati — různých cílů; nimitta — příčina; avidyā-granthi — pouta nevědomosti; randhana — přeseknutí; dvāreṇa — prostřednictvím; yadā — když; hi — vskutku; mahā-puruṣa — Nejvyšší Osobnosti Božství; puruṣa — s oddaným; prasaṅgaḥ — důvěrný vztah.

Překlad

Člověk, jemuž po mnoha a mnoha životech dozrají výsledky jeho zbožných činností, získává příležitost stýkat se s čistými oddanými. Tehdy dokáže přeseknout uzel, kterým je kvůli svým různým plodonosným činnostem poután k nevědomosti. Styky s oddanými ho vedou k tomu, že postupně začne sloužit Pánu Vāsudevovi, Jenž je transcendentální, prostý připoutanosti k hmotnému světu, mimo dosah mysli a slov a nezávislý na všem ostatním. Tato bhakti-yoga, oddaná služba Pánu Vāsudevovi, je skutečnou cestou osvobození.

Význam

Realizace Brahmanu je počátkem osvobození a realizace Paramātmy představuje další pokrok tímto směrem, ale skutečného osvobození dosahuje živá bytost tehdy, když chápe své postavení věčného služebníka Nejvyšší Osobnosti Božství (muktir hitvānyathā rūpaṁ svarūpeṇa vyavasthitiḥ). V hmotném světě, kde vládne tělesné pojetí života, jsou činnosti všech zaměřeny špatným směrem. Když živá bytost dosáhne úrovně duchovní realizace (brahma-bhūta), chápe, že není toto tělo a že jednání v tělesném pojetí života nepřináší žádný prospěch a je špatně nasměrované. Tehdy začne její oddaná služba. Kṛṣṇa říká v Bhagavad-gītě (18.54):

brahma-bhūtaḥ prasannātmā
na śocati na kāṅkṣati
samaḥ sarveṣu bhūteṣu
mad-bhaktiṁ labhate parām

“Ten, kdo je v takovém transcendentálním postavení, okamžitě realizuje Nejvyšší Brahman a je naplněn radostí. Nikdy nenaříká ani po ničem netouží a ke všem živým bytostem se staví stejně. V tomto stavu dosahuje čisté oddané služby Mně.” Oddaná služba znamená skutečné osvobození. Ten, koho přitahuje krása Nejvyšší Osobnosti Božství a jehož mysl vždy setrvává u lotosových nohou Pána, se již nezajímá o věci, které mu nepomáhají v seberealizaci, a ztrácí tedy veškerou připoutanost k hmotným činnostem. V Taittirīya Upaniṣadě (2.7) je řečeno: eṣa hy evānandayati. yadā hy evaiṣa etasmin na dṛśye 'nātmye anirukte 'nilayane 'bhayaṁ pratiṣṭhāṁ vindate 'tha so 'bhayaṁ gato bhavati. Když živá bytost plně pochopí, že její štěstí závisí na duchovní seberealizaci, která je základním principem ānandy (blaženosti), a když věčně setrvává ve službě Pánu, Jenž nad Sebou nemá jiného pána, dosáhne neochvějného postavení v duchovním, blaženém životě.

5.19.21

Verš

etad eva hi devā gāyanti —
aho amīṣāṁ kim akāri śobhanaṁ
prasanna eṣāṁ svid uta svayaṁ hariḥ
yair janma labdhaṁ nṛṣu bhāratājire
mukunda-sevaupayikaṁ spṛhā hi naḥ

Synonyma

etat — toto; eva — vskutku; hi — jistě; devāḥ — všichni polobozi; gāyanti — pronášejí; aho — ó; amīṣām — těchto obyvatel Bhārata-varṣi; kim — co; akāri — byly vykonány; śobhanam — zbožné, úžasné činnosti; prasannaḥ — potěšen; eṣām — jimi; svit — nebo; uta — je řečeno; svayam — Osobně; hariḥ — Nejvyšší Pán, Osobnost Božství; yaiḥ — jimiž; janma — zrození; labdham — získané; nṛṣu — v lidské společnosti; bhārata-ajire — na dvoře Bhārata-varṣi; mukunda — Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, Jenž může udělit osvobození; sevā-aupayikam — které je prostředkem ke službě; spṛhā — touha; hi — vskutku; naḥ — naše.

Překlad

Jelikož lidská podoba skýtá vznešené podmínky pro duchovní realizaci, všichni polobozi na nebi prohlašují: Jak úžasnou příležitost mají tyto lidské bytosti, které se narodily v Bhārata-varṣe! Jistě v minulosti vykonávaly zbožné činy v rámci askeze nebo potěšily Osobně Nejvyššího Pána. Jak jinak by mohly být tolika způsoby zaměstnány oddanou službou? My polobozi se můžeme pouze ucházet o lidské zrození v Bhārata-varṣe, abychom mohli oddaně sloužit, ale tyto lidské bytosti tam již takto jednají.

Význam

Tyto skutečnosti dále rozvádí Caitanya-caritāmṛta (Ādi 9.41):

bhārata-bhūmite haila manuṣya-janma yāra
janma sārthaka kari' kara para-upakāra

“Ten, kdo se narodil jako lidská bytost na území Indie (Bhārata-varṣi), by měl dovést svůj život k dokonalosti a jednat pro dobro všech ostatních lidí.”

Indie, Bhārata-varṣa, poskytuje mnoho příznivých podmínek pro vykonávání oddané služby. Všichni ācāryové tam sdělili své zkušenosti, a Śrī Caitanya Mahāprabhu se Osobně zjevil, aby učil lidi Bhārata-varṣi, jak pokročit v duchovním životě a upevnit své postavení v oddané službě Pánu. Bhārata-varṣa je po všech stránkách neobyčejnou zemí, kde lze velice snadno pochopit proces oddané služby a uvést ho do svého života, který tak může být úspěšně završen. Pokud člověk dovede svůj život oddanou službou k úspěchu a potom bude kázat oddanou službu v ostatních částech světa, všichni lidé z toho budou mít skutečný prospěch.

5.19.22

Verš

kiṁ duṣkarair naḥ kratubhis tapo-vratair
dānādibhir vā dyujayena phalgunā
na yatra nārāyaṇa-pāda-paṅkaja-
smṛtiḥ pramuṣṭātiśayendriyotsavāt

Synonyma

kim — jakou má cenu; duṣkaraiḥ — velice obtížné vykonávat; naḥ — naše; kratubhiḥ — vykonávanými oběťmi; tapaḥ — askezí; vrataiḥ — sliby; dāna-ādibhiḥ — dobročinností atd.; vā — nebo; dyujayena — dosažením nebeského království; phalgunā — které je zanedbatelné; na — žádné; yatra — kde; nārāyaṇa-pāda-paṅkaja — na lotosové nohy Pána Nārāyaṇa; smṛtiḥ — vzpomínání; pramuṣṭa — ztracené; atiśaya — nadměrnému; indriya-utsavāt — kvůli hmotnému smyslovému požitku.

Překlad

Polobozi pokračují: Po vykonávání velice náročných védských obřadních obětí, podstupování askeze, dodržování slibů a rozdávání milodarů jsme dosáhli postavení obyvatel nebeských planet. Ale co jsme tím získali? Jsme zde zaneprázdněni hmotným uspokojováním smyslů, a proto si stěží vzpomeneme na lotosové nohy Pána Nārāyaṇa — kvůli nadměrnému smyslovému požitku jsme na Jeho lotosové nohy téměř zapomněli.

Význam

Země Bhārata-varṣa je tak vznešená, že ten, kdo se tam narodí, může nejen dosáhnout nebeských planet, ale rovněž se přímo vrátit domů, zpátky k Bohu. Kṛṣṇa říká v Bhagavad-gītě (9.25):

yānti deva-vratā devān
pitṝn yānti pitṛ-vratāḥ
bhūtāni yānti bhūtejyā
yānti mad-yājino 'pi mām

“Ti, kdo uctívají polobohy, se narodí mezi polobohy; ti, kdo uctívají předky, půjdou k předkům; ti, kdo uctívají duchy, se narodí mezi takovými bytostmi a ti, kdo uctívají Mě, budou žít se Mnou.” Lidé v Bhārata-varṣe se obvykle řídí védskými zásadami, a proto vykonávají velké oběti, pomocí kterých mohou dosáhnout nebeských planet. K čemu jsou však takové výsledky dobré? Jak uvádí Bhagavad-gītā (9.21): kṣīṇe puṇye martya-lokaṁ viśanti — když člověk vyčerpá výsledky svých obětí, rozdávání milodarů a jiných zbožných činností, musí se vrátit na nižší planetární soustavy a opět zakoušet bolesti zrození a smrti. Kdo však vyvine vědomí Kṛṣṇy, ten se může vrátit ke Kṛṣṇovi (yānti mad-yājino 'pi mām). Polobozi proto dokonce litují toho, že dosáhli vyšších planetárních soustav. Litují, že nedokázali plně využít zrození v Bhārata-varṣe a nechali se unést vyšší úrovní smyslového požitku, což mělo za následek, že v okamžiku smrti zapomněli na lotosové nohy Pána Nārāyaṇa. Závěr je, že ten, kdo se narodil na území Bhārata-varṣi, musí následovat pokyny dané Osobně Nejvyšší Osobností Božství. Yad gatvā na nivartante tad dhāma paramaṁ mama. Člověk má usilovat o návrat domů, zpátky k Bohu, na vaikuṇṭhské planety — nebo na nejvyšší vaikuṇṭhskou planetu, Goloku Vṛndāvanu — aby mohl v plném, blaženém poznání žít věčně ve společnosti Nejvyšší Osobnosti Božství.

5.19.23

Verš

kalpāyuṣāṁ sthānajayāt punar-bhavāt
kṣaṇāyuṣāṁ bhārata-bhūjayo varam
kṣaṇena martyena kṛtaṁ manasvinaḥ
sannyasya saṁyānty abhayaṁ padaṁ hareḥ

Synonyma

kalpa-āyuṣām — těch, kdo žijí mnoho miliónů let, jako Pán Brahmā; sthāna-jayāt — než dosažení místa či planetárních soustav; punaḥ-bhavāt — které podléhá zrození, smrti a stáří; kṣaṇa-āyuṣām — těch, kdo žijí pouze sto let; bhārata-bhū-jayaḥ — zrození v zemi zvané Bhārata-varṣa; varam — cennější; kṣaṇena — pro takový krátký život; martyena — tělem; kṛtam — vykonaná práce; manasvinaḥ — těch, kdo skutečně chápou hodnotu života; sannyasya — odevzdávajíce se lotosovým nohám Kṛṣṇy; saṁyānti — dosahují; abhayam — kde neexistuje úzkost; padam — sídla; hareḥ — Nejvyšší Osobnosti Božství.

Překlad

Krátký život na území Bhārata-varṣi je lepší než život na Brahmaloce, který trvá milióny a miliardy let, neboť i když člověk dosáhne Brahmaloky, musí se vrátit do koloběhu zrození a smrti. Život v Bhārata-varṣe, na nižším planetárním systému, je velmi krátký, ale ten, kdo tam žije, může přesto vyvinout plné vědomí Kṛṣṇy, a dokonce i během tohoto krátkého života dospět k nejvyšší dokonalosti tím, že se zcela odevzdá lotosovým nohám Pána. Tak dosáhne Vaikuṇṭhaloky, kde neexistuje úzkost ani opakované rození v hmotném těle.

Význam

Toto je další potvrzení výroku Pána Caitanyi Mahāprabhua:

bhārata-bhūmite haila manuṣya-janma yāra
janma sārthaka kari' kara para-upakāra

Ten, kdo se narodil na území Bhārata-varṣi, má nejlepší příležitost studovat přímé pokyny Kṛṣṇy v Bhagavad-gītě, a tak se s konečnou platností rozhodnout, co bude v této lidské životní podobě dělat. Nepochybně by se měl vzdát všech ostatních plánů a odevzdat se Kṛṣṇovi. Kṛṣṇa se pak o něho okamžitě postará a zbaví ho výsledků jeho minulého hříšného života (ahaṁ tvāṁ sarva-pāpebhyo mokṣayiṣyāmi mā śucaḥ). Člověk by měl tedy začít praktikovat vědomí Kṛṣṇy, jak Kṛṣṇa Osobně doporučuje. Man-manā bhava mad-bhakto mad-yājī māṁ namaskuru — “Vždy na Mě mysli, staň se Mým oddaným, uctívej Mě a klaň se Mi.” Je to velice snadné, dokonce i pro dítě. Proč se nevydat po této cestě? Člověk by se měl snažit přesně následovat pokyny Kṛṣṇy, a tak dosáhnout způsobilosti k přemístění do království Boha (tyaktvā dehaṁ punar janma naiti mām eti so 'rjuna). Každý by měl jít přímo ke Kṛṣṇovi a sloužit Mu; to je ta nejlepší příležitost, kterou dostávají obyvatelé Bhārata-varṣi. Ten, kdo je způsobilý vrátit se domů, zpátky k Bohu, již nepodléhá výsledkům karmy, ať už dobré či špatné.

5.19.24

Verš

na yatra vaikuṇṭha-kathā-sudhāpagā
na sādhavo bhāgavatās tadāśrayāḥ
na yatra yajñeśa-makhā mahotsavāḥ
sureśa-loko ’pi na vai sa sevyatām

Synonyma

na — ne; yatra — kde; vaikuṇṭha-kathā-sudhā-āpagāḥ — nektarové řeky rozhovorů o Nejvyšším Pánu, Osobnosti Božství, který se nazývá Vaikuṇṭha neboli “ten, kdo zahání veškerou úzkost”; na — ani; sādhavaḥ — oddaní; bhāgavatāḥ — neustále zaměstnaní službou Pánu; tat-āśrayāḥ — jimž Nejvyšší Osobnost Božství poskytuje útočiště; na — ne; yatra — kde; yajña-īśa-makhāḥ — vykonávání oddané služby Pánu obětí; mahā-utsavāḥ — což jsou skutečné festivaly; sureśa-lokaḥ — místo, kde žijí obyvatelé nebes; api — ačkoliv; na — ne; vai — jistě; saḥ — to; sevyatām — být navštěvované.

Překlad

Inteligentní osoba nemá zájem o místo ani na nejvyšší planetární soustavě, jestliže tam neteče čistá Ganga rozhovorů o činnostech Nejvyššího Pána, jestliže tam nejsou oddaní zaměstnaní službou na březích této zbožné řeky nebo jestliže se tam nekonají festivaly saṅkīrtana-yajñi pro uspokojení Pána (zvláště proto, že saṅkīrtana-yajña je doporučená pro tento věk).

Význam

Śrī Caitanya Mahāprabhu se zjevil v Bhārata-varṣe, konkrétně v Bengálsku, v oblasti jménem Nadia, kde se nachází Navadvīp. Z toho tedy plyne — jak prohlásil Śrīla Bhaktivinoda Ṭhākura — že v tomto vesmíru je tou nejlepší planetou Země a na této planetě je tou nejlepší zemí Bhārata-varṣa; na území Bhārata-varṣi je ještě lepší Bengálsko, v Bengálsku je ještě lepší oblast Nadia, a v ní je nejlepším místem Navadvīp, neboť právě tam se zjevil Śrī Caitanya Mahāprabhu, aby zavedl vykonávání oběti v podobě zpívání Hare Kṛṣṇa mahā-mantry. Śāstry doporučují:

kṛṣṇa-varṇaṁ tviṣākṛṣṇaṁ
sāṅgopāṅgāstra-pārṣadam
yajñaiḥ saṅkīrtana-prāyair
yajanti hi sumedhasaḥ

Pána Śrī Caitanyu Mahāprabhua vždy doprovázejí Jeho velice důvěrní společníci, jako je Śrī Nityānanda, Śrī Gadādhara a Śrī Advaita, a také mnoho oddaných, jako je Śrīvāsa. Neustále se věnují zpívání Pánova jména a popisování Pána Kṛṣṇy. Toto místo je proto nejlepší ze všech míst ve vesmíru. Hnutí pro vědomí Kṛṣṇy zřídilo v Māyāpuru, rodišti Pána Śrī Caitanyi Mahāprabhua, své středisko, aby poskytlo lidem velkou příležitost tam jet, vykonávat nepřetržitý festival saṅkīrtana-yajñi — jak je zde doporučeno (yajñeśa-makhā mahotsavāḥ) — a rozdávat prasādam miliónům hladových lidí, kteří dychtí po duchovním osvobození. Toto je poslání hnutí pro vědomí Kṛṣṇy. Caitanya-bhāgavata to potvrzuje následujícími slovy: “Člověk nemá toužit ani po dosažení místa na nebeských planetárních soustavách, jestliže tam není hlásána sláva Nejvyšší Osobnosti Božství, není tam ani stopy po vaiṣṇavech, čistých oddaných Pána, a neprobíhají tam festivaly pro šíření vědomí Kṛṣṇy. Lépe by bylo žít trvale stěsnaný v neprodyšném vaku matčina lůna, kde lze alespoň vzpomínat na lotosové nohy Pána, než na místě, kde k tomu není příležitost. Modlím se, aby mi nebylo dovoleno se na takovém proklatém místě narodit.”

Podobně v Caitanya-caritāmṛtě říká Kṛṣṇadāsa Kavirāja Gosvāmī, že jelikož Śrī Caitanya Mahāprabhu započal sankírtanové hnutí, je každý, kdo vykonává saṅkīrtan pro potěšení Pána, velice slavný. Taková osoba má dokonalou inteligenci, zatímco ostatní jsou v nevědomosti hmotné existence. Ze všech obětí uvedených ve védské literatuře je vykonávání saṅkīrtana-yajñi nejlepší. K sankírtanové oběti nelze přirovnat ani vykonání sta aśvamedha-yajñí. Kdo přirovnává saṅkīrtana-yajñu k jiným obětím, je podle autora Śrī Caitanya-caritāmṛty bezvěrec, pāṣaṇḍī, a podléhá Yamarājovu trestu. Mnoho māyāvādīnů si myslí, že vykonávání saṅkīrtana-yajñi je podobná zbožná činnost jako pořádání aśvamedha-yajñi a dalších takových zbožných obřadů — to je však nāma-aparādha. Zpívání svatého jména Nārāyaṇa a zpívání jiných jmen není nikdy na stejné úrovni, bez ohledu na to, co si māyāvādīni myslí.

5.19.25

Verš

prāptā nṛ-jātiṁ tv iha ye ca jantavo
jñāna-kriyā-dravya-kalāpa-sambhṛtām
na vai yaterann apunar-bhavāya te
bhūyo vanaukā iva yānti bandhanam

Synonyma

prāptāḥ — které získaly; nṛ-jātim — zrození v lidské společnosti; tu — jistě; iha — v této zemi, Bhārata-varṣe; ye — ty, které; ca — také; jantavaḥ — živé bytosti; jñāna — s poznáním; kriyā — s činnostmi; dravya — složek; kalāpa — se sbírkou; sambhṛtām — naplněné; na — ne; vai — jistě; yateran — snaha; apunaḥ-bhavāya — o nesmrtelné postavení; te — takové osoby; bhūyaḥ — znovu; vanaukāḥ — ptáci; iva — jako; yānti — jdou; bandhanam — do zajetí.

Překlad

Bhārata-varṣa nabízí ideální zemi a podmínky pro vykonávání oddané služby, jež může člověka osvobodit od výsledků jñāny a karmy. Získá-li někdo v Bhārata-varṣe lidské tělo, vybavené schopnými smyslovými orgány, s nimiž může vykonávat saṅkīrtana-yajñu, ale navzdory této příležitosti se nezačne věnovat oddané službě, je jako osvobozená lesní zvířata a ptáci, jež svou nedbalostí dopustí, aby je lovec znovu spoutal.

Význam

Na území Bhārata-varṣi může člověk velice snadno vykonávat saṅkīrtana-yajñu, která sestává ze śravaṇaṁ kīrtanaṁ viṣṇoḥ, nebo se věnovat jiným metodám oddané služby, jako je smaraṇaṁ vandanam arcanaṁ dāsyaṁ sakhyam a ātma-nivedanam. V Bhārata-varṣe má každý příležitost navštívit mnoho svatých míst — zvláště rodiště Pána Caitanyi a rodiště Pána Kṛṣṇy (Navadvīp a Vṛndāvan), kde je mnoho čistých oddaných, kteří nemají jinou touhu než vykonávat oddanou službu (anyābhilāṣitā-śūnyaṁ jñāna-karmādy-anāvṛtam) — a tímto způsobem se může vysvobodit z pout hmotného podmínění. Jiné cesty, jako je cesta jñāny a cesta karmy, nepřinášejí velký zisk. Pomocí zbožných činností se lze přemístit na vyšší planetární soustavy a pomocí spekulativního poznání lze splynout s Brahmanem, ale to není skutečný zisk, neboť dokonce i z osvobozeného stavu splynutí s Brahmanem musí živá bytost znovu poklesnout, a tím spíše musí poklesnout z nebeského království. Člověk by měl usilovat o návrat domů, zpátky k Bohu (yānti mad-yājino 'pi mām). Jinak není žádný rozdíl mezi lidským životem a životem zvířat a ptáků v džungli. Zvířata a ptáci mají také svobodu, ale kvůli svému nižšímu původu ji nedokáží využít. Člověk, který se narodil v Bhārata-varṣe, by měl náležitě využít všech možností, kterých se mu dostalo, stát se plně osvíceným oddaným a vrátit se domů, zpátky k Bohu. To je náplní hnutí pro vědomí Kṛṣṇy. Obyvatelé jiných míst, než je Bhārata-varṣa, mají dobré podmínky pro hmotný požitek, ale již ne takové podmínky pro rozvoj vědomí Kṛṣṇy. Śrī Caitanya Mahāprabhu proto prohlásil, že ten, kdo se narodil jako lidská bytost v Bhārata-varṣe, musí nejprve sám realizovat, že je nedílnou částí Kṛṣṇy, a poté, co začne praktikovat vědomí Kṛṣṇy, musí toto poznání šířit po celém světě.

5.19.26

Verš

yaiḥ śraddhayā barhiṣi bhāgaśo havir
niruptam iṣṭaṁ vidhi-mantra-vastutaḥ
ekaḥ pṛthaṅ-nāmabhir āhuto mudā
gṛhṇāti pūrṇaḥ svayam āśiṣāṁ prabhuḥ

Synonyma

yaiḥ — jimiž (obyvateli Bhārata-varṣi); śraddhayā — víra a důvěra; barhiṣi — ve vykonávání védských obřadních obětí; bhāgaśaḥ — podle rozdělení; haviḥ — obětiny; niruptam — nabízené; iṣṭam — vytouženému božstvu; vidhi — příslušnou metodou; mantra — recitací manter; vastutaḥ — s příslušnými složkami; ekaḥ — ten jeden Nejvyšší Pán, Osobnost Božství; pṛthak — oddělená; nāmabhiḥ — jmény; āhutaḥ — zvaná; mudā — s velkým potěšením; gṛhṇāti — přijímá; pūrṇaḥ — Nejvyšší Pán, který je úplný Sám v Sobě; svayam — Osobně; āśiṣām — všechna požehnání; prabhuḥ — ten, kdo udílí.

Překlad

V Indii (Bhārata-varṣe) je mnoho lidí, kteří uctívají polobohy — různé správce dosazené Nejvyšším Pánem, jako je například Indra, Candra a Sūrya — z nichž každý je uctíván jiným způsobem. Uctívající nabízejí polobohům příslušné obětiny s vědomím, že polobozi jsou nedílné části celku, Nejvyššího Pána. Nejvyšší Osobnost Božství proto tyto oběti přijímá a postupně uctívající pozvedá na skutečnou úroveň oddané služby tím, že plní jejich touhy. Jelikož je Pán úplný, dává těmto lidem požehnání, která si přejí, přestože uctívají pouze část Jeho transcendentálního těla.

Význam

V Bhagavad-gītě (9.13) Pán Kṛṣṇa říká:

mahātmānas tu māṁ pārtha
daivīṁ prakṛtim āśritāḥ
bhajanty ananya-manaso
jñātvā bhūtādim avyayam

“Ó synu Pṛthy, ti, kdo nejsou zmateni — velké duše — jsou pod ochranou božské přírody. Plně se zaměstnávají oddanou službou, protože Mě znají jako Nejvyšší Osobnost Božství, původní a nevyčerpatelnou.” Mahātmové, pokročilí oddaní, uctívají jedině Nejvyšší Osobnost Božství. Jinými, kteří jsou také někdy označováni jako mahātmové, je však Pán uctíván jako ekatvena pṛthaktvena. Tito lidé uznávají polobohy jako různé části Kṛṣṇy a uctívají je pro různá požehnání. I když oddaní polobohů takto získají od Kṛṣṇy požadované výsledky, v Bhagavad-gītě jsou popsáni jako hṛta-jñāna, nepříliš inteligentní. Kṛṣṇa nechce být uctíván nepřímo, prostřednictvím různých částí Svého těla; Kṛṣṇa si přeje přímé uctívání s oddaností. Oddaný, který uctívá Kṛṣṇu přímo, neochvějnou oddanou službou — jak doporučuje Śrīmad-Bhāgavatam (tīvreṇa bhakti-yogena yajeta puruṣaṁ param) — proto velice rychle dosáhne transcendentálního postavení. Nicméně oddaní, kteří uctívají polobohy neboli různé části Pána, dostávají požehnání, po kterých touží, neboť Pán je původním dárcem všech požehnání. Chce-li někdo získat určité požehnání, Pán mu ho může bez potíží udělit.

5.19.27

Verš

satyaṁ diśaty arthitam arthito nṛṇāṁ
naivārthado yat punar arthitā yataḥ
svayaṁ vidhatte bhajatām anicchatām
icchāpidhānaṁ nija-pāda-pallavam

Synonyma

satyam — jistě; diśati — dává; arthitam — to, oč se modlí; arthitaḥ — když se k Němu modlí; nṛṇām — lidé; na — ne; eva — vskutku; artha-daḥ — dárce požehnání; yat — co; punaḥ — znovu; arthitā — žádost o požehnání; yataḥ — z čeho; svayam — Osobně; vidhatte — dává; bhajatām — těm, kdo Mu slouží; anicchatām — i když po tom netouží; icchā-pidhānam — co zahrnuje všechny žádosti; nija-pāda-pallavam — Své vlastní lotosové nohy.

Překlad

Nejvyšší Pán plní hmotné touhy oddaného, jenž se na Něho s takovými pohnutkami obrací, ale nedává mu požehnání, která by ho vedla k žádostem o další požehnání. Ochotně mu ovšem poskytuje útočiště u Svých lotosových nohou, i když se o ně neucházel, a toto útočiště uspokojuje všechny touhy, které oddaný má. To je zvláštní milost Nejvyšší Osobnosti.

Význam

Oddaní, o nichž se hovoří v minulém verši, přicházejí za Nejvyšší Osobností Božství s hmotnými motivy, ale tento verš vysvětluje, jak jsou takoví oddaní od těchto tužeb osvobozeni. Śrīmad-Bhāgavatam (2.3.10) radí:

akāmaḥ sarva-kāmo vā
mokṣa-kāma udāra-dhīḥ
tīvreṇa bhakti-yogena
yajeta puruṣaṁ param

“Ať už je člověk prostý všech hmotných tužeb, plný hmotných tužeb, nebo si přeje splynout s Nejvyšším, má se zaměstnat oddanou službou.” Takto nejenže budou touhy oddaného splněny, ale jednoho dne si již nebude přát nic jiného než sloužit lotosovým nohám Pána. Ten, kdo slouží Pánu s určitým motivem, se nazývá sakāma-bhakta a ten, kdo Mu slouží bez motivů, se nazývá akāma-bhakta. Kṛṣṇa je tak milostivý, že mění sakāma-bhaktu v akāma-bhaktu. Čistého oddaného, akāma-bhaktu, který nemá žádné hmotné pohnutky, uspokojuje samotná služba lotosovým nohám Pána. To potvrzuje Bhagavad-gītā (6.22): yaṁ labdhvā cāparaṁ lābhaṁ manyate nādhikaṁ tataḥ — slouží-li někdo lotosovým nohám Pána, nepřeje si již nic víc. To je nejvyšší stádium oddané služby. Pán je i k sakāma-bhaktovi, motivovanému oddanému, natolik laskavý, že uspokojuje jeho touhy takovým způsobem, aby se jednoho dne stal akāma-bhaktou. Dhruva Mahārāja se například stal bhaktou s cílem získat lepší království, než měl jeho otec, ale nakonec se z něho stal akāma-bhakta a řekl Pánovi: svāmin kṛtārtho 'smi varaṁ na yāce — “Můj milý Pane, jsem velmi spokojen se samotnou službou Tvým lotosovým nohám. Netoužím po žádném hmotném zisku.” Někdy se stává, že malé dítě jí něco špinavého, ale rodiče mu to vezmou a dají mu sandeś nebo jinou sladkost. Oddaní toužící po hmotných požehnáních jsou přirovnáni právě k takovým dětem. Pán je tak laskavý, že odstraní jejich hmotné touhy a dá jim to nejvyšší požehnání. I pro hmotné cíle tedy člověk nemá uctívat nikoho jiného než Nejvyšší Osobnost Božství; musí se plně zaměstnat oddanou službou Pánu, aby se mu všechny jeho touhy splnily, a nakonec se bude moci vrátit domů, zpátky k Bohu. To vysvětluje Caitanya-caritāmṛta (Madhya 22.37—39, 41):

Anyakāmī — oddaný si může přát něco jiného než službu lotosovým nohám Pána; yadi kare kṛṣṇera bhajana — ale pokud slouží Pánu Kṛṣṇovi; nā māgiteha kṛṣṇa tāre dena sva-caraṇa — Kṛṣṇa mu poskytne útočiště u Svých lotosových nohou, i když se o ně neucházel. Kṛṣṇa kahe — Pán říká; āmā bhaje — “On Mi slouží”; māge viṣaya-sukha — “ale touží po hmotném smyslovém požitku”. Amṛta chāḍi' viṣa māge — “Takový oddaný je jako člověk, který chce místo nektaru jed.” Ei baḍa mūrkha — “To je jeho hloupost.” Āmi—vijña. “Ale Já jsem zkušený.” Ei mūrkhe ’viṣaya' kene diba — “Proč bych měl takovému hlupákovi dávat špínu hmotného požitku?” Sva-caraṇāmṛta — “Raději mu poskytnu útočiště u Svých lotosových nohou.” ’Viṣaya' bhulāiba — “Nechám ho zapomenout na všechny hmotné touhy.” Kāma lāgi' kṛṣṇa bhaje — když někdo slouží Pánu pro smyslový požitek; paya kṛṣṇa-rase — výsledkem bude, že nakonec získá chuť sloužit Pánovým lotosovým nohám. Kāma chāḍi' 'dāsa' haite haya abhilāṣe — poté se vzdá všech hmotných tužeb a bude se chtít stát věčným služebníkem Pána.

5.19.28

Verš

yady atra naḥ svarga-sukhāvaśeṣitaṁ
sviṣṭasya sūktasya kṛtasya śobhanam
tenājanābhe smṛtimaj janma naḥ syād
varṣe harir yad-bhajatāṁ śaṁ tanoti

Synonyma

yadi — jestliže; atra — na této nebeské planetě; naḥ — nás; svarga-sukha-avaśeṣitam — cokoliv zbývá po užívání si nebeského štěstí; su-iṣṭasya — z dokonalé oběti; su-uktasya — z pilného studia védské literatury; kṛtasya — z vykonání milosrdného činu; śobhanam — výsledky; tena — díky tomuto výsledku; ajanābhe — v Bhārata-varṣe; smṛti-mat janma — zrození umožňující vzpomínat na lotosové nohy Pána; naḥ — nás; syāt — nechť je; varṣe — v zemi; hariḥ — Nejvyšší Osobnost Božství; yat — kde; bhajatām — oddaných; śam tanoti — zlepšuje příznivé podmínky.

Překlad

Nyní žijeme na nebeských planetách, což je nepochybně výsledkem našich vykonaných obřadů, zbožných činností a yajñí, jakož i studia Ved. Naše životy zde však jednoho dne skončí. Jestliže nám tehdy budou ještě zbývat nějaké zásluhy za naše zbožné činnosti, modlíme se, abychom se mohli znovu narodit v Bhārata-varṣe jako lidské bytosti schopné vzpomínat na lotosové nohy Nejvyšší Osobnosti Božství. Pán je tak laskavý, že na území Bhārata-varṣi Osobně přichází a zvětšuje štěstí jejích obyvatel.

Význam

Narodí-li se někdo na nebeských planetách, je to jistě výsledkem jeho zbožných činností, ale — jak uvádí Bhagavad-gītā (kṣīṇe puṇye martya-lokaṁ viśanti) — z těchto planet bude muset znovu sestoupit na Zemi. I polobozi se tedy po vyčerpání výsledků svých zbožných činností musí vrátit na Zemi a poté jednat jako obyčejní lidé. Nicméně si přejí—kdyby jim zbyla byť jen malá část zásluh za jejich zbožné činnosti — přijít do Bhārata-varṣi. Jinými slovy, aby se někdo narodil v Bhārata-varṣe, musí vykonat více zbožných činností než polobozi. V Bhārata-varṣe si je člověk přirozeně vědom Kṛṣṇy, a jestliže bude své vědomí Kṛṣṇy dále rozvíjet, jistě Kṛṣṇovou milostí zvětší své štěstí tím, že ve vědomí Kṛṣṇy dosáhne dokonalosti a velice snadno se vrátí domů, zpátky k Bohu. Zmínky o tom, že i polobozi chtějí přijít do této země, Bhārata-varṣi, nacházíme i na mnoha jiných místech védské literatury. Hlupák si může přát, aby za své zbožné činnosti dosáhl nebeských planet, ale i polobozi z nebeských planet chtějí přijít do Bhārata-varṣi a získat těla, která lze velmi snadno použít k rozvoji vědomí Kṛṣṇy. Śrī Caitanya Mahāprabhu proto opakovaně říká:

bhārata bhūmite haila manuṣya-janma yāra
janma sārthaka kari' kara para-upakāra

Lidská bytost zrozená na území Bhārata-varṣi má zvláštní výsadní právo rozvíjet vědomí Kṛṣṇy. Ti, kdo se již v Bhārata-varṣe narodili, by proto měli přijmout ponaučení ze śāster a od gurua a dokonale využít milosti Śrī Caitanyi Mahāprabhua k tomu, aby v plné míře vyvinuli vědomí Kṛṣṇy. Jestliže živá bytost dokonale využije vědomí Kṛṣṇy, vrátí se domů, zpátky k Bohu (yānti mad-yājino 'pi mām). Hnutí pro vědomí Kṛṣṇy proto šíří tuto možnost v lidské společnosti tím, že otevírá mnohá střediska po celém světě, aby se lidé mohli stýkat s jeho čistými oddanými, pochopit vědu o vědomí Kṛṣṇy a nakonec se vrátit domů, zpátky k Bohu.

5.19.29-30

Verš

śrī-śuka uvāca
jambūdvīpasya ca rājann upadvīpān aṣṭau haika upadiśanti sagarātmajair aśvānveṣaṇa imāṁ mahīṁ parito nikhanadbhir upakalpitān; tad yathā svarṇaprasthaś candraśukla āvartano ramaṇako mandarahariṇaḥ pāñcajanyaḥ siṁhalo laṅketi.

Synonyma

śrī-śukaḥ uvāca — Śrī Śukadeva Gosvāmī pokračoval; jambūdvīpasya — ostrova zvaného Jambūdvīp; ca — také; rājan — ó králi; upadvīpān aṣṭau — osm vedlejších ostrovů; ha — jistě; eke — někteří; upadiśanti — učenci popisují; sagara-ātma-jaiḥ — syny Mahārāje Sagara; aśva-anveṣaṇe — když se snažili najít svého ztraceného koně; imām — toto; mahīm — území; paritaḥ — všude; nikhanadbhiḥ — kopáním; upakalpitān — vytvořené; tat — to; yathā — následující; svarṇa-prasthaḥ — Svarṇaprastha; candra-śuklaḥ — Candraśukla; āvartanaḥ — Āvartana; ramaṇakaḥ — Ramaṇaka; mandara-hariṇaḥ — Mandarahariṇa; pāñcajanyaḥ — Pāñcajanya; siṁhalaḥ — Siṁhala; laṅkā — Laṅkā; iti — takto.

Překlad

Śrī Śukadeva Gosvāmī pravil: Můj milý králi, podle názoru některých učenců obklopuje Jambūdvīp osm menších ostrovů. Když synové Mahārāje Sagara hledali po celém světě svého ztraceného koně, rozkopávali zemi, a to vedlo ke vzniku těchto osmi přilehlých ostrovů. Jmenují se Svarṇaprastha, Candraśukla, Āvartana, Ramaṇaka, Mandarahariṇa, Pāñcajanya, Siṁhala a Laṅkā.

Význam

V Kūrma Purāṇě je následující výrok o touhách polobohů:

anadhikāriṇo devāḥ
svarga-sthā bhāratodbhavam
vāñchanty ātma-vimokṣārtha-
mudrekārthe ’dhikāriṇaḥ

Přestože mají polobozi vznešené postavení na nebeských planetách, přejí si sestoupit do Bhārata-varṣi na planetě Zemi. To naznačuje, že k pobytu v Bhārata-varṣe nejsou způsobilí ani polobozi. Když tedy ti, kdo se již v Bhārata-varṣe narodili, žijí jako kočky a psi, aniž by dokonale využili svého zrození v této zemi, lze je nepochybně považovat za nešťastníky.
Although the demigods are situated in exalted positions in the heavenly planets, they nevertheless desire to descend to the land of Bhārata-varṣa on the planet earth. This indicates that even the demigods are unfit to reside in Bhārata-varṣa. Therefore if persons already born in Bhārata-varṣa live like cats and dogs, not taking full advantage of their birth in this land, they are certainly unfortunate.

5.19.31

Verš

evaṁ tava bhāratottama jambūdvīpa-varṣa-vibhāgo yathopadeśam upavarṇita iti.

Synonyma

evam — tak; tava — tobě; bhārata-uttama — ó nejlepší z potomků Bharaty; jambūdvīpa-varṣa-vibhāgaḥ — části ostrova Jambūdvīpu; yathā-upadeśam — tak, jak jsem byl sám poučen od autorit; upavarṇitaḥ — vysvětlil; iti — takto.

Překlad

Můj milý králi Parīkṣite, ó nejlepší z potomků Bharaty Mahārāje, takto jsem ti popsal — jak jsem byl sám poučen — ostrov Bhārata-varṣu a jeho přilehlé ostrovy. Tyto ostrovy tvoří Jambūdvīp.

Význam

Takto končí Bhaktivedantovy výklady k devatenácté kapitole pátého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Popis ostrova Jambūdvīpu”.

KAPITOLA DVACÁTÁ

Studium vesmírné struktury

5.20.1

Verš

śrī-śuka uvāca
ataḥ paraṁ plakṣādīnāṁ pramāṇa-lakṣaṇa-saṁsthānato varṣa-vibhāga upavarṇyate.

Synonyma

śrī-śukaḥ uvāca — Śukadeva Gosvāmī pravil; ataḥ param — potom; plakṣa-ādīnām — ostrova zvaného Plakṣa a ostatních; pramāṇa-lakṣaṇa-saṁsthānataḥ — z hlediska rozměrů, konkrétních charakteristik a podoby; varṣa-vibhāgaḥ — rozdělení ostrova; upavarṇyate — je popsáno.

Překlad

Velký mudrc Śukadeva Gosvāmī pravil: Následně popíši rozměry, charakteristiky a podoby šesti ostrovů, počínaje ostrovem Plakṣa.

5.20.2

Verš

jambūdvīpo ’yaṁ yāvat-pramāṇa-vistāras tāvatā kṣārodadhinā pariveṣṭito yathā merur jambv-ākhyena lavaṇodadhir api tato dvi-guṇa-viśālena plakṣākhyena parikṣipto yathā parikhā bāhyopavanena; plakṣo jambū-pramāṇo dvīpākhyākaro hiraṇmaya utthito yatrāgnir upāste sapta-jihvas tasyādhipatiḥ priyavratātmaja idhmajihvaḥ svaṁ dvīpaṁ sapta-varṣāṇi vibhajya sapta-varṣa-nāmabhya ātmajebhya ākalayya svayam ātma-yogenopararāma.

Synonyma

jambū-dvīpaḥ — Jambūdvīp, ostrov jménem Jambū; ayam — ten; yāvat-pramāṇa-vistāraḥ — stejně jako jeho šířka, tedy 100 000 yojanů (jeden yojan je 12,8 km); tāvatā — tolik; kṣāra-udadhinā — oceánem slané vody; pariveṣṭitaḥ — obklopený; yathā — tak jako; meruḥ — hora Sumeru; jambū-ākhyena — ostrovem zvaným Jambū; lavaṇa-udadhiḥ — oceán slané vody; api — jistě; tataḥ — poté; dvi-guṇa-viśālena — který je dvakrát tak široký; plakṣa-ākhyena — ostrovem jménem Plakṣa; parikṣiptaḥ — obklopený; yathā — jako; parikhā — vodní příkop; bāhya — vnější; upavanena — lesem podobným zahradě; plakṣaḥ — strom plakṣa; jambū-pramāṇaḥ — vysoký jako strom jambū; dvīpa-ākhyā-karaḥ — dávající jméno ostrovu; hiraṇmayaḥ — nádherný; utthitaḥ — tyčící se; yatra — kde; agniḥ — oheň; upāste — nachází se; sapta-jihvaḥ — se sedmi plameny; tasya — toho ostrova; adhipatiḥ — král nebo pán; priyavrata-ātmajaḥ — syn krále Priyavraty; idhma-jihvaḥ — jménem Idhmajihva; svam — svůj; dvīpam — ostrov; sapta — sedm; varṣāṇi — území; vibhajya — dělící na; sapta-varṣa-nāmabhyaḥ — po nichž bylo pojmenováno sedm území; ātmajebhyaḥ — svým synům; ākalayya — nabízí; svayam — osobně; ātma-yogena — oddanou službou Pánu; upararāma — zanechal všech hmotných činností.

Překlad

Podobně jako je hora Sumeru obklopena Jambūdvīpem, je i Jambūdvīp obklopen oceánem slané vody. Šířka Jambūdvīpu je 100 000 yojanů (1 280 000 kilometrů) a stejně široký je i oceán slané vody. Tak jako je vodní příkop okolo pevnosti někdy obklopen lesem podobným zahradě, je slaný oceán obklopující Jambudvīp obklopen Plakṣadvīpem. Šířka Plakṣadvīpu je dvojnásobkem šířky slaného oceánu — tedy 200 000 yojanů (2 560 000 kilometrů). Na Plakṣadvīpu roste strom, který září jako zlato a je stejně vysoký jako strom jambū na Jambūdvīpu. U jeho kořene hoří oheň se sedmi plameny. Jelikož se jedná o strom plakṣa, ostrov se nazývá Plakṣadvīp. Plakṣadvīpu vládl Idhmajihva, jeden ze synů Mahārāje Priyavraty, který dal sedmi ostrovům jména svých sedmi synů, poté je mezi tyto syny rozdělil a zanechal aktivního života, aby se věnoval oddané službě Pánu.

5.20.3-4

Verš

śivaṁ yavasaṁ subhadraṁ śāntaṁ kṣemam amṛtam abhayam iti varṣāṇi teṣu girayo nadyaś ca saptaivābhijñātāḥ; maṇikūṭo vajrakūṭa indraseno jyotiṣmān suparṇo hiraṇyaṣṭhīvo meghamāla iti setu-śailāḥ aruṇā nṛmṇāṅgirasī sāvitrī suptabhātā ṛtambharā satyambharā iti mahā-nadyaḥ; yāsāṁ jalopasparśana-vidhūta-rajas-tamaso haṁsa-pataṅgordhvāyana-satyāṅga-saṁjñāś catvāro varṇāḥ sahasrāyuṣo vibudhopama-sandarśana-prajananāḥ svarga-dvāraṁ trayyā vidyayā bhagavantaṁ trayīmayaṁ sūryam ātmānaṁ yajante.

Synonyma

śivam — Śiva; yavasam — Yavasa; subhadram — Subhadra; śāntam — Śānta; kṣemam — Kṣema; amṛtam — Amṛta; abhayam — Abhaya; iti — takto; varṣāṇi — území se jmény sedmi synů; teṣu — na nich; girayaḥ — hory; nadyaḥ ca — a řeky; sapta — sedm; eva — vskutku; abhijñātāḥ — jsou známé; maṇi-kūṭaḥ — Maṇikūṭa; vajra-kūṭaḥ — Vajrakūṭa; indra-senaḥ — Indrasena; jyotiṣmān — Jyotiṣmān; suparṇaḥ — Suparṇa; hiraṇya-ṣṭhīvaḥ — Hiraṇyaṣṭhīva; megha-mālaḥ — Meghamāla; iti — takto; setu-śailāḥ — pohoří tvořící hranice mezi varṣami; aruṇā — Aruṇā; nṛmṇā — Nṛmṇā; āṅgirasī — Āṅgirasī; sāvitrī — Sāvitrī; supra-bhātā — Suprabhātā; ṛtambharā — Ṛtambharā; satyambharā — Satyambharā; iti — tak; mahā-nadyaḥ — veletoky; yāsām — jejichž; jala-upasparśana — pouhým dotknutím se vody; vidhūta — smyty; rajaḥ-tamasaḥ — kvality vášně a nevědomosti; haṁsa — Haṁsa; pataṅga — Pataṅga; ūrdhvāyana — Ūrdhvāyana; satyāṅga — Satyāṅga; saṁjñāḥ — jménem; catvāraḥ — čtyři; varṇāḥ — třídy či skupiny lidí; sahasra-āyuṣaḥ — žijící tisíc let; vibudha-upama — podobní polobohům; sandarśana — tělesnou krásou; prajananāḥ — a plozením dětí; svarga-dvāram — brána k nebeským planetám; trayyā vidyayā — vykonáváním obřadů podle védských zásad; bhagavantam — Nejvyšší Osobnost Božství; trayī-mayam — ustanovenou ve Vedách; sūryam ātmānam — Nadduši zastoupenou bohem Slunce; yajante — uctívají.

Překlad

Sedm ostrovů (varṣ) je pojmenováno podle těchto sedmi synů — Śivy, Yavasy, Subhadry, Śānty, Kṣemy, Amṛty a Abhayi. Na těchto sedmi územích je sedm hor a sedm řek. Hory se jmenují Maṇikūṭa, Vajrakūṭa, Indrasena, Jyotiṣmān, Suparṇa, Hiraṇyaṣṭhīva a Meghamāla, a řeky se jmenují Aruṇā, Nṛmṇā, Āṅgirasī, Sāvitrī, Suprabhātā, Ṛtambharā a Satyambharā. Koupelí v těchto řekách či pouhým dotekem jejich vody se lze okamžitě zbavit hmotného znečištění a čtyři třídy lidí žijící na Plakṣadvīpu — Haṁsové, Pataṅgové, Ūrdhvāyanové a Satyāṅgové — se tímto způsobem očišťují. Obyvatelé Plakṣadvīpu žijí tisíc let, jsou krásní jako polobozi a po způsobu polobohů také plodí své děti. Dokonalým vykonáváním védských obřadů a uctíváním Nejvyššího Pána v zastoupení boha Slunce dosahují Slunce, jež je nebeskou planetou.

Význam

Všeobecně přijímané pojetí je, že původně existují tři božstva — Pán Brahmā, Pán Viṣṇu a Pán Śiva — a podle názoru lidí, kteří mají nedostatečné poznání, není Pán Viṣṇu o nic lepší než Pán Brahmā či Pán Śiva. To je však nesprávný závěr. Ve Vedách stojí: iṣṭāpūrtaṁ bahudhā jāyamānaṁ viśvaṁ bibharti bhuvanasya nābhiḥ tad evāgnis tad vāyus tat sūryas tad u candramāḥ agniḥ sarva-daivataḥ. To znamená, že Nejvyšším Pánem, který je příjemcem a poživatelem výsledků védských obřadů (odborně zvaných iṣṭāpūrta), udržovatelem celého stvoření, tím, kdo zaopatřuje všem živým bytostem vše potřebné (eko bahūnāṁ yo vidadhāti kāmān), a středem celého stvoření, je Pán Viṣṇu. Expanduje se jako polobozi — Agni, Vāyu, Sūrya a Candra — kteří jsou pouhými částmi Jeho těla. Pán Kṛṣṇa říká v Bhagavad-gītě (9.23):

ye ’py anya-devatā-bhaktā
yajante śraddhayānvitāḥ
te ’pi mām eva kaunteya
yajanty avidhi-pūrvakam

“Oddaní, kteří s pevnou vírou uctívají polobohy, uctívají také Mě, ale v rozporu s usměrňujícími zásadami”. Pokud člověk uctívá polobohy, ale nechápe vztah mezi nimi a Nejvyšší Osobností Božství, uctívá nesprávným způsobem. Kṛṣṇa v Bhagavad-gītě (9.24) také říká: ahaṁ hi sarva-yajñānāṁ bhoktā ca prabhur eva ca: “Jsem jediným poživatelem obřadů.”

Někdo může namítat, že polobozi jsou stejně důležití jako Pán Viṣṇu, protože jejich jména jsou různými jmény Viṣṇua. To však není platný závěr, neboť védská literatura jej vyvrací. Vedy prohlašují:

candramā manaso jātaś cakṣoḥ sūryo ajāyata; śrotrādayaś ca prāṇaś ca mukhād agnir ajāyata; nārāyaṇād brahmā, nārāyaṇād rudro jāyate, nārāyaṇāt prajāpatiḥ jāyate, nārāyaṇād indro jāyate, nārāyaṇād aṣṭau vasavo jāyante, nārāyaṇād ekādaśa rudrā jāyante.

“Polobůh Měsíce Candra vzešel z mysli Nārāyaṇa a bůh Slunce z Jeho očí. Z Nārāyaṇa pocházejí vládnoucí božstva sluchu a životního vzduchu. Vládnoucí božstvo ohně pochází z Jeho úst. Prajāpati, Pán Brahmā, vzešel z Nārāyaṇa, Indra vzešel z Nārāyaṇa a osm Vasuů, jedenáct expanzí Pána Śivy a dvanáct Ādityů vzešlo také z Nārāyaṇa.” Ve védské literatuře smṛti je také uvedeno:

brahmā śambhus tathaivārkaś
candramāś ca śatakratuḥ
evam ādyās tathaivānye
yuktā vaiṣṇava-tejasā

jagat-kāryāvasāne tu
viyujyante ca tejasā
vitejaś ca te sarve
pañcatvam upayānti te

“Brahmā, Śambhu, Sūrya a Indra jsou pouhými výtvory energie Nejvyšší Osobnosti Božství. To platí i o mnoha dalších polobozích, jejichž jména zde nejsou uvedena. Když je vesmírný projev zničen, tyto různé expanze Nārāyaṇových energií splynou s Nārāyaṇem — všichni tito polobozi zemřou. Jejich životní síla jim bude odňata a splynou s Nārāyaṇem.”

Proto je třeba učinit závěr, že Nejvyšší Osobnost Božství je Pán Viṣṇu, a nikoliv Pán Brahmā či Pán Śiva. Tak jako je vládní úředník někdy považován za celou vládu, ačkoliv řídí pouze její oddělení, i polobozi zmocnění Viṣṇuem jednají Jeho jménem, třebaže nejsou tak mocní jako On. Všichni polobozi musí jednat podle Jeho příkazů. Proto je řečeno: ekale īśvara kṛṣṇa, āra saba bhṛtya. Jediným vládcem je Pán Kṛṣṇa neboli Viṣṇu a všichni ostatní jsou Jeho poslušnými služebníky, kteří jednají přesně podle Jeho nařízení. Rozdíl mezi Pánem Viṣṇuem a polobohy je také uveden v Bhagavad-gītě (9.25).

yānti deva-vratā devān
pitṝn yānti pitṛ-vratāḥ
bhūtāni yānti bhūtejyā
yānti mad-yājino ’pi mām

Ti, kdo uctívají polobohy, odcházejí na planety polobohů, zatímco ti, kdo uctívají Pána Kṛṣṇu a Pána Viṣṇua, odcházejí na vaikuṇṭhské planety. To jsou výroky smṛti. Představa, že Pán Viṣṇu je na stejné úrovni s polobohy, je tedy v protikladu se śāstrami. Polobozi nejsou nejvyšší; jejich svrchovanost závisí na milosti Pána Nārāyaṇa (Viṣṇua neboli Kṛṣṇy).

5.20.5

Verš

pratnasya viṣṇo rūpaṁ yat
satyasyartasya brahmaṇaḥ
amṛtasya ca mṛtyoś ca
sūryam ātmānam īmahīti

Synonyma

pratnasya — nejstarší osoby; viṣṇoḥ — Pán Viṣṇu; rūpam — podoba; yat — která; satyasya — Absolutní Pravdy; ṛtasya — dharmy; brahmaṇaḥ — Nejvyššího Brahmanu; amṛtasya — příznivého výsledku; ca — a; mṛtyoḥ — smrti (nepříznivého výsledku); ca — a; sūryam — polobůh Sūrya; ātmānam — Nadduše či zdroj všech duší; īmahi — obracíme se pro útočiště; iti — takto.

Překlad

(Touto mantrou uctívají obyvatelé Plakṣadvīpu Nejvyššího Pána:) Přijměme útočiště u boha Slunce, který je odleskem Pána Viṣṇua, neomezeně se expandující Nejvyšší Osobnosti Božství, nejstarší ze všech osob. Viṣṇu je jediným Pánem hodným uctívání; je Vedami, náboženstvím a původem všech příznivých a nepříznivých výsledků.

Význam

Pán Viṣṇu je dokonce i Nejvyšším Pánem smrti, jak potvrzuje Bhagavad-gītā (mṛtyuḥ sarva-haraś cāham). Existují dva druhy činností — příznivé a nepříznivé — a oběma vládne Pán Viṣṇu. O nepříznivých činnostech je řečeno, že stojí za Pánem, zatímco příznivé činnosti stojí před Ním. Příznivé i nepříznivé existuje po celém světě a Pán Viṣṇu ovládá obojí.

Śrīla Madhvācārya ve vztahu k tomuto verši říká:

sūrya-somāgni-vārīśa-
vidhātṛṣu yathā-kramam
plakṣādi-dvīpa-saṁsthāsu
sthitaṁ harim upāsate

Po celém stvoření existuje mnoho zemí, polí, hor a oceánů a všude je uctíván Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, Svými různými jmény.

Śrīla Vīrarāghava Ācārya vysvětluje tento verš Śrīmad-Bhāgavatamu takto: Původní příčina vesmírného projevu musí být nejstarší osoba, a musí tedy být mimo vliv hmotných přeměn. Pán je poživatelem všech příznivých činností a příčinou podmíněného života i osvobození. Polobůh Sūrya, který se řadí mezi velmi mocné jīvy (živé bytosti), je zastoupením jedné z částí Jeho těla. Jelikož přirozeně podléháme mocným živým bytostem, můžeme uctívat různé polobohy jako živé bytosti, které jsou mocnými zástupci Nejvyšší Osobnosti Božství. Přestože tato mantra doporučuje uctívání boha Slunce, není uctíván jako Nejvyšší Pán, ale jako Jeho mocný zástupce.

V Kaṭha Upaniṣadě (1.3.1) stojí:

ṛtaṁ pibantau sukṛtasya loke
guhāṁ praviṣṭau parame parārdhe
chāyātapau brahmavido vadanti
pañcāgnayo ye ca tri-ṇāciketāḥ

“Ó Nāciketo, dvě expanze Pána Viṣṇua — nepatrná živá bytost a Nadduše — se nacházejí v oblasti srdce tohoto těla. Poté, co živá bytost vstoupila do této oblasti, spočívá na hlavním z životních vzduchů a užívá si výsledků činností; Nadduše, která jedná jako svědek, jí to umožňuje. Ti, kdo dobře znají Brahman, a ti z hospodářů, kteří pečlivě dodržují védské zásady, praví, že rozdíl mezi duší a Nadduší je jako rozdíl mezi stínem a sluncem.”

Ve Śvetāśvatara Upaniṣadě (6.16) je uvedeno:

sa viśvakṛd viśvavidātmayoniḥ
jñaḥ kālākāro guṇī sarvavid yaḥ
pradhāna-kṣetrajña-patir guṇeśaḥ
saṁsāra-mokṣa-sthiti-bandha-hetuḥ

“Nejvyšší Pán, stvořitel tohoto vesmírného projevu, zná každý kout Svého stvoření. Ačkoliv je příčinou stvoření, pro Jeho zjevení žádná příčina neexistuje. Je si všeho plně vědom. Je Nadduší, vládcem všech transcendentálních vlastností a také vládcem tohoto vesmírného projevu co se týče pout k podmíněnému stavu hmotné existence a osvobození z těchto pout.”

Podobně je v Taittirīya Upaniṣadě (2.8) řečeno:

bhīṣāsmād vātaḥ pavate
bhīṣodeti sūryaḥ
bhīṣāsmād agniś cendraś ca
mṛtyur dhāvati pañcamaḥ

“Ze strachu z Nejvyššího Brahmanu vane vítr, ze strachu před Ním slunce pravidelně vychází a zapadá a ze strachu před Ním hoří oheň. Jedině strach z Něho vede smrt a Indru, krále nebes, k vykonávání jejich příslušných povinností.”

Tato kapitola popisuje, že obyvatelé jednotlivých ostrovů počínaje Plakṣadvīpem uctívají boha Slunce, boha Měsíce, boha ohně, boha vzduchu a Pána Brahmu. Ale přestože uctívají těchto pět polobohů, ve skutečnosti uctívají Pána Viṣṇua, Nadduši všech živých bytostí, což tento verš naznačuje slovy pratnasya viṣṇo rūpam. Viṣṇu je brahma, amṛta, mṛtyu—Nejvyšší Brahman a počátek všeho, příznivého i nepříznivého. Sídlí v srdci každého, včetně všech polobohů. Bhagavad-gītā (7.20) uvádí: kāmais tais tair hṛta-jñānāḥ prapadyante 'nya devatāḥ: ti, jimž mysl znetvořily hmotné touhy, se odevzdávají polobohům. Lidem, kteří jsou zaslepeni chtivými touhami, je doporučeno uctívat polobohy, aby se jim vyplnila jejich hmotná přání, ale tato přání ve skutečnosti neplní hmotní polobozi. Vše, co polobozi dělají, se děje se schválením Pána Viṣṇua. Příliš chtiví lidé uctívají namísto Pána Viṣṇua, Nadduše všech živých bytostí, různé polobohy, ale z konečného hlediska uctívají Jeho, neboť On je Nadduší všech polobohů.

5.20.6

Verš

plakṣādiṣu pañcasu puruṣāṇām āyur indriyam ojaḥ saho balaṁ buddhir vikrama iti ca sarveṣām autpattikī siddhir aviśeṣeṇa vartate.

Synonyma

plakṣa-ādiṣu — na ostrovech počínaje Plakṣou; pañcasu — pěti; puruṣāṇām — obyvatel; āyuḥ — dlouhý život; indriyam — zdravé smysly; ojaḥ — tělesná síla; sahaḥ — mentální síla; balam — fyzická síla; buddhiḥ — inteligence; vikramaḥ — udatnost; iti — tak; ca — také; sarveṣām — jich všech; autpattikī — vrozená; siddhiḥ — dokonalost; aviśeṣeṇa — bez rozdílu; vartate — existuje.

Překlad

Ó králi, všichni obyvatelé pěti ostrovů počínaje Plakṣadvīpem jsou přirozeně a stejnou měrou obdařeni dlouhým životem, silou smyslů, fyzickou a mentální silou, inteligencí a udatností.

5.20.7

Verš

plakṣaḥ sva-samānenekṣu-rasodenāvṛto yathā tathā dvīpo ’pi śālmalo dvi-guṇa-viśālaḥ samānena surodenāvṛtaḥ parivṛṅkte.

Synonyma

plakṣaḥ — země známá jako Plakṣadvīp; sva-samānena — stejně širokým; ikṣu-rasa — šťávy z cukrové třtiny; udena — oceánem; āvṛtaḥ — obklopená; yathā — tak jako; tathā — podobně; dvīpaḥ — další ostrov; api — také; śālmalaḥ — známý jako Śālmala; dvi-guṇa-viśālaḥ — dvakrát tak velký; samānena — stejně širokým; surā-udena — oceánem alkoholu; āvṛtaḥ — obklopený; parivṛṅkte — existuje.

Překlad

Plakṣadvīp je obklopen oceánem šťávy z cukrové třtiny, který je stejně široký jako samotný ostrov. Za ním se nachází ostrov Śālmalīdvīp, jenž je dvakrát tak široký jako Plakṣadvīp (400 000 yojanů či 5 120 000 kilometrů) a obklopený stejně širokým oceánem s chutí alkoholu, který se nazývá Surāsāgara.

5.20.8

Verš

yatra ha vai śālmalī plakṣāyāmā yasyāṁ vāva kila nilayam āhur bhagavataś chandaḥ-stutaḥ patattri-rājasya sā dvīpa-hūtaye upalakṣyate.

Synonyma

yatra — kde; ha vai — jistě; śālmalī — strom śālmalī; plakṣa-āyāmā — stejných rozměrů jako strom plakṣa (sto yojanů široký a tisíc sto yojanů vysoký); yasyām — v němž; vāva kila — vskutku; nilayam — místo odpočinku nebo pobytu; āhuḥ — říkají; bhagavataḥ — nejmocnějšího; chandaḥ-stutaḥ — který uctívá Pána védskými modlitbami; patattri-rājasya — Garuḍy, jenž nosí Pána Viṣṇua; sā — ten strom; dvīpa-hūtaye — pro pojmenování ostrova; upalakṣyate — je významný.

Překlad

Na Śālmalīdvīpu roste strom śālmalī, od něhož pochází jméno ostrova. Má stejné rozměry jako strom plakṣa — je 100 yojanů (1 280 kilometrů) široký a 1 100 yojanů (14 080 kilometrů) vysoký. Učenci praví, že tento obří strom je sídlem Garuḍy, krále všech ptáků, který nosí Pána Viṣṇua. Na tomto stromě Garuḍa uctívá Pána Viṣṇua védskými modlitbami.

5.20.9

Verš

tad-dvīpādhipatiḥ priyavratātmajo yajñabāhuḥ sva-sutebhyaḥ saptabhyas tan-nāmāni sapta-varṣāṇi vyabhajat surocanaṁ saumanasyaṁ ramaṇakaṁ deva-varṣaṁ pāribhadram āpyāyanam avijñātam iti.

Synonyma

tat-dvīpa-adhipatiḥ — vládce tohoto ostrova; priyavrata-ātmajaḥ — syn Mahārāje Priyavraty; yajña-bāhuḥ — jménem Yajñabāhu; sva-sutebhyaḥ — svým synům; saptabhyaḥ — sedmi; tat-nāmāni — se jmény podle jejich jmen; sapta-varṣāṇi — sedm území; vyabhajat — rozdělil; surocanam — Surocana; saumanasyam — Saumanasya; ramaṇakam — Ramaṇaka; deva-varṣam — Deva-varṣa; pāribhadram — Pāribhadra; āpyāyanam — Āpyāyana; avijñātam — Avijñāta; iti — takto.

Překlad

Syn Mahārāje Priyavraty jménem Yajñabāhu, vládce Śālmalīdvīpu, rozdělil ostrov na sedm území, která daroval svým sedmi synům. Tyto části ostrova, které nesou jména sedmi synů, jsou Surocana, Saumanasya, Ramaṇaka, Deva-varṣa, Pāribhadra, Āpyāyana a Avijñāta.

5.20.10

Verš

teṣu varṣādrayo nadyaś ca saptaivābhijñātāḥ svarasaḥ śataśṛṅgo vāmadevaḥ kundo mukundaḥ puṣpa-varṣaḥ sahasra-śrutir iti; anumatiḥ sinīvālī sarasvatī kuhū rajanī nandā rāketi.

Synonyma

teṣu — na těchto územích; varṣa-adrayaḥ — hory; nadyaḥ ca — jakož i řeky; sapta eva — sedm; abhijñātāḥ — známo; svarasaḥ — Svarasa; śata-śṛṅgaḥ — Śataśṛṅga; vāma-devaḥ — Vāmadeva; kundaḥ — Kunda; mukundaḥ — Mukunda; puṣpa-varṣaḥ — Puṣpa-varṣa; sahasra-śrutiḥ — Sahasraśruti; iti — takto; anumatiḥ — Anumati; sinīvālī — Sinīvālī; sarasvatī — Sarasvatī; kuhū — Kuhū; rajanī — Rajanī; nandā — Nandā; rākā — Rākā; iti — takto.

Překlad

Na těchto územích se nachází sedm hor — Svarasa, Śataśṛṅga, Vāmadeva, Kunda, Mukunda, Puṣpa-varṣa a Sahasraśruti. Protéká jimi také sedm řek — Anumati, Sinīvālī, Sarasvatī, Kuhū, Rajanī, Nandā a Rākā. Existují tam dodnes.

5.20.11

Verš

tad-varṣa-puruṣāḥ śrutadhara-vīryadhara-vasundhareṣandhara-saṁjñā bhagavantaṁ vedamayaṁ somam ātmānaṁ vedena yajante.

Synonyma

tat-varṣa-puruṣāḥ — obyvatelé těchto ostrovů; śrutadhara — Śrutadhara; vīryadhara — Vīryadhara; vasundhara — Vasundhara; iṣandhara — Iṣandhara; saṁjñāḥ — známí jako; bhagavantam — Nejvyšší Osobnost Božství; veda-mayam — plně obeznámení s védským poznáním; somam ātmānam — v zastoupení živé bytosti známé jako Soma; vedena — následováním védských pravidel a usměrnění; yajante — uctívají.

Překlad

Všichni obyvatelé těchto ostrovů, známí jako Śrutadharové, Vīryadharové, Vasundharové a Iṣandharové, striktně následují varṇāśrama-dharmu a uctívají expanzi Nejvyšší Osobnosti Božství jménem Soma; boha Měsíce.

5.20.12

Verš

sva-gobhiḥ pitṛ-devebhyo
vibhajan kṛṣṇa-śuklayoḥ
prajānāṁ sarvāsāṁ rājā-
ndhaḥ somo na āstv iti

Synonyma

sva-gobhiḥ — expanzí svých paprsků; pitṛ-devebhyaḥ — pitům a polobohům; vibhajan — rozdělil; kṛṣṇa-śuklayoḥ — na dvě čtrnáctidenní období, tmavé a světlé; prajānām — občanů; sarvāsām — všech; rājā — král; andhaḥ — obilí; somaḥ — bůh Měsíce; naḥ — nám; āstu — nechť zůstane příznivě nakloněn; iti — takto.

Překlad

(Obyvatelé Śālmalīdvīpu uctívají poloboha Měsíce těmito slovy:) Bůh Měsíce svými paprsky rozdělil měsíc na dvě čtrnáctidenní období, známá jako śukla a kṛṣṇa, za účelem rozdávání obilí pitům a polobohům. Je také tím, kdo rozdělil čas a vládne všem obyvatelům vesmíru. Proto se modlíme, aby zůstal naším králem a vůdcem, a skládáme mu uctivé poklony.

5.20.13

Verš

evaṁ surodād bahis tad-dvi-guṇaḥ samānenāvṛto ghṛtodena yathā-pūrvaḥ kuśa-dvīpo yasmin kuśa-stambo deva-kṛtas tad-dvīpākhyākaro jvalana ivāparaḥ sva-śaṣpa-rociṣā diśo virājayati.

Synonyma

evam — takto; surodāt — z oceánu alkoholu; bahiḥ — vně; tat-dvi-guṇaḥ — dvakrát tolik; samānena — stejně široký; āvṛtaḥ — obklopený; ghṛta-udena — oceán přečištěného másla; yathā-pūrvaḥ — jako tomu bylo v případě Śālmalīdvīpu; kuśa-dvīpa — ostrov zvaný Kuśadvīp; yasmin — na němž; kuśa-stambaḥ — tráva kuśa; deva-kṛtaḥ — stvořená svrchovanou vůlí Nejvyšší Osobnosti Božství; tat-dvīpa-ākhyā-karaḥ — dávající ostrovu jeho jméno; jvalanaḥ — oheň; iva — jako; aparaḥ — další; sva-śaṣpa-rociṣā — leskem rostoucí trávy; diśaḥ — všechny strany; virājayati — osvětluje.

Překlad

Vně oceánu alkoholu je další ostrov, známý jako Kuśadvīp, který je široký 800 000 yojanů (10 240 000 kilometrů); dvakrát tolik co oceán alkoholu. Tak jako je kolem Śālmalīdvīpu oceán alkoholu, Kuśadvīp obklopuje oceán tekutého ghí, jenž je stejně široký jako ostrov samotný. Ostrov je porostlý trsy trávy kuśa, podle níž dostal své jméno. Tato tráva kuśa, kterou stvořili polobozi vůlí Nejvyššího Pána, vypadá jako druhá podoba ohně, ale s velmi mírnými a příjemnými plameny. Její mladé výhonky osvětlují všechny strany.

Význam

Z popisu daného v tomto verši můžeme kvalifikovaně odhadnout povahu plamenů na Měsíci. Na Měsíci musí být všude plameny — tak jako jsou na Slunci — protože bez nich nemůže existovat světlo. Plameny na Měsíci však musí být, na rozdíl od slunečních, mírné a příjemné. To je naše přesvědčení. Moderní teorii, že na Měsíci je jen prach, verše Śrīmad-Bhāgavatamu neuznávají. Śrīla Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura říká: suśaṣpāṇi sukomala-śikhās teṣāṁ rociṣā — tráva kuśa osvětluje všechny strany, ale její plameny jsou velmi mírné a příjemné. To nám dává určitou představu o plamenech na Měsíci.

5.20.14

Verš

tad-dvīpa-patiḥ praiyavrato rājan hiraṇyaretā nāma svaṁ dvīpaṁ saptabhyaḥ sva-putrebhyo yathā-bhāgaṁ vibhajya svayaṁ tapa ātiṣṭhata vasu-vasudāna-dṛḍharuci-nābhigupta-stutyavrata-vivikta-vāmadeva-nāmabhyaḥ.

Synonyma

tat-dvīpa-patiḥ — vládce toho ostrova; praiyavrataḥ — syn Mahārāje Priyavraty; rājan — ó králi; hiraṇyaretā — Hiraṇyaretā; nāma — jménem; svam — svůj; dvīpam — ostrov; saptabhyaḥ — sedmi; sva-putrebhyaḥ — svým synům; yathā-bhāgam — podle rozdělení; vibhajya — rozdělil; svayam — sám; tapaḥ ātiṣṭhata — podstoupil askezi; vasu — Vasuovi; vasudāna — Vasudānovi; dṛḍharuci — Dṛḍharucimu; nābhi-gupta — Nābhiguptovi; stutya-vrata — Stutyavratovi; vivikta — Viviktovi; vāma-deva — Vāmadevovi; nāmabhyaḥ — jménem.

Překlad

Ó králi, nad tímto ostrovem panoval další syn Mahārāje Priyavraty, Hiraṇyaretā. Rozdělil jej na sedm částí, které předal svým sedmi synům podle jejich dědických práv. Poté se vzdal rodinného života, aby se mohl podrobit askezi. Jména jeho synů jsou Vasu, Vasudāna, Dṛḍharuci, Stutyavrata, Nābhigupta, Vivikta a Vāmadeva.

5.20.15

Verš

teṣāṁ varṣeṣu sīmā-girayo nadyaś cābhijñātāḥ sapta saptaiva cakraś catuḥśṛṅgaḥ kapilaś citrakūṭo devānīka ūrdhvaromā draviṇa iti rasakulyā madhukulyā mitravindā śrutavindā devagarbhā ghṛtacyutā mantramāleti.

Synonyma

teṣām — všichni tito synové; varṣeṣu — na územích; sīmā-girayaḥ — pomezní hory; nadyaḥ ca — jakož i řeky; abhijñātāḥ — známé; sapta — sedm; sapta — sedm; eva — jistě; cakraḥ — Cakra; catuḥ-śṛṅgaḥ — Catuḥśṛṅga; kapilaḥ — Kapila; citra-kūṭaḥ — Citrakūṭa; devānīkaḥ — Devānīka; ūrdhva-romā — Ūrdhvaromā; draviṇaḥ — Draviṇa; iti — takto; rasa-kulyā — Rasakulyā; madhu-kulyā — Madhukulyā; mitra-vindā — Mitravindā; śruta-vindā — Śrutavindā; deva-garbhā — Devagarbhā; ghṛta-cyutā — Ghṛtacyutā; mantra-mālā — Mantramālā; iti — takto.

Překlad

Na těchto sedmi ostrovech se tyčí sedm pomezních hor, známých jako Cakra, Catuḥśṛṅga, Kapila, Citrakūṭa, Devānīka, Ūrdhvaromā a Draviṇa. Ostrovy protéká také sedm řek — Rasakulyā, Madhukulyā, Mitravindā, Śrutavindā, Devagarbhā, Ghṛtacyutā a Mantramālā.

5.20.16

Verš

yāsāṁ payobhiḥ kuśadvīpaukasaḥ kuśala-kovidābhiyukta-kulaka-saṁjñā bhagavantaṁ jātaveda-sarūpiṇaṁ karma-kauśalena yajante.

Synonyma

yāsām — jeho; payobhiḥ — vodou; kuśa-dvīpa-okasaḥ — obyvatelé ostrova zvaného Kuśadvīp; kuśala — Kuśala; kovida — Kovida; abhiyukta — Abhiyukta; kulaka — Kulaka; saṁjñāḥ — jménem; bhagavantam — Nejvyšší Osobnosti Božství; jātaveda — polobůh ohně; sa-rūpiṇam — projevující podobu; karma-kauśalena — odborným vykonáváním obřadů; yajante — uctívají.

Překlad

Obyvatelé ostrova Kuśadvīpu jsou oslavováni jako Kuśalové, Kovidové, Abhiyuktové a Kulakové, a takto přesně připomínají brāhmaṇy, kṣatriye, vaiśyi a śūdry. Očišťují se koupelí ve vodách těchto řek a jsou odborníky v provádění obřadů podle pokynů védských písem. Tak uctívají Pána v Jeho aspektu poloboha ohně.

5.20.17

Verš

parasya brahmaṇaḥ sākṣāj
jāta-vedo ’si havyavāṭ
devānāṁ puruṣāṅgānāṁ
yajñena puruṣaṁ yajeti

Synonyma

parasya — Nejvyššího; brahmaṇaḥ — Brahmanu; sākṣāt — přímo; jāta-vedaḥ — ó bože ohně; asi — jsi; havyavāṭ — ten, kdo předává védské oběti obilí a ghí; devānām — všech polobohů; puruṣa-aṅgānām — jež jsou údy Nejvyšší Osoby; yajñena — prováděním obřadních obětí; puruṣam — Nejvyšší Osobě; yaja — prosíme předej obětiny; iti — takto.

Překlad

(Touto mantrou obyvatelé Kuśadvīpu uctívají boha ohně:) Ó bože ohně, jsi částí Nejvyšší Osobnosti Božství, Hariho, a předáváš Mu všechny obětiny. Proto tě žádáme, abys Nejvyšší Osobnosti Božství předal součásti oběti, které přinášíme polobohům, neboť Pán je jejich skutečným poživatelem.

Význam

Polobozi jsou služebníci, kteří pomáhají Nejvyšší Osobnosti Božství. Když člověk uctívá polobohy, ti jako služebníci Nejvyššího přinesou obětiny Pánu, tak jako výběrčí daní shromažďují platby občanů a odvádějí je do vládní pokladny. Polobozi nemohou obětiny přijmout—pouze je předají Nejvyšší Osobnosti Božství. Śrīla Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura píše: yasya prasādād bhagavat-prasādaḥ — guru je zástupcem Nejvyšší Osobnosti Božství, a proto přináší Pánu vše, co je mu nabídnuto. Také všichni polobozi, jakožto věrní služebníci Nejvyšší Osobnosti Božství, předávají Pánu vše, co je jim nabídnuto při vykonávání obětí. Na uctívání polobohů s tímto pochopením není nic špatného, ale považovat je za nezávislé na Nejvyšším Pánu a na stejné úrovni s Ním se nazývá hṛta-jñāna, ztráta inteligence (kāmais tais tair hṛta-jñānāḥ). Ten, kdo si myslí, že samotní polobozi jsou skutečnými příjemci, je na omylu.

5.20.18

Verš

tathā ghṛtodād bahiḥ krauñcadvīpo dvi-guṇaḥ sva-mānena kṣīrodena parita upakḷpto vṛto yathā kuśadvīpo ghṛtodena yasmin krauñco nāma parvata-rājo dvīpa-nāma-nirvartaka āste.

Synonyma

tathā — tak také; ghṛta-udāt — z oceánu přečištěného másla; bahiḥ — vně; krauñca-dvīpaḥ — další ostrov, zvaný Krauñcadvīp; dvi-guṇaḥ — dvakrát tak velký; sva-mānena — stejných rozměrů; kṣīra-udena — oceánem mléka; paritaḥ — všude kolem; upakḷptaḥ — obklopený; vṛtaḥ — obklopený; yathā — jako; kuśa-dvīpaḥ — ostrov známý jako Kuśadvīp; ghṛta-udena — oceánem přečištěného másla; yasmin — na němž; krauñcaḥ nāma — jménem Krauñca; parvata-rājaḥ — král hor; dvīpa-nāma — jméno ostrova; nirvartakaḥ — je příčinou; āste — existuje.

Překlad

Na vnější straně oceánu přečištěného másla se rozprostírá další ostrov zvaný Krauñcadvīp, který je široký 1 600 000 yojanů (20 480 000 kilometrů), tedy dvakrát více než oceán přečištěného másla. Tak jako Kuśadvīp obklopuje oceán přečištěného másla, je Krauñcadvīp obklopen oceánem mléka, jenž je stejně široký jako samotný ostrov. Na Krauñcadvīpu se nachází velká hora známá jako Krauñca, od níž pochází jméno ostrova.

5.20.19

Verš

yo ’sau guha-praharaṇonmathita-nitamba-kuñjo ’pi kṣīrodenā-sicyamāno bhagavatā varuṇenābhigupto vibhayo babhūva.

Synonyma

yaḥ — která; asau — ta (hora); guha-praharaṇa — zbraněmi Kārttikeyi, syna Pána Śivy; unmathita — otřesená; nitamba-kuñjaḥ — stromy a rostliny na jejích svazích; api — ačkoliv; kṣīra-udena — oceánem mléka; āsicyamānaḥ — neustále omývaná; bhagavatā — velmi mocným; varuṇena — polobohem Varuṇou; abhiguptaḥ — chráněná; vibhayaḥ babhūva — přestala se bát.

Překlad

Ačkoliv Kārttikeyovy zbraně napadly a zničily rostliny rostoucí na svazích hory Krauñca, hora se přestala bát, protože ji neustále ze všech stran omývá oceán mléka a chrání ji Varuṇadeva.

5.20.20

Verš

tasminn api praiyavrato ghṛtapṛṣṭho nāmādhipatiḥ sve dvīpe varṣāṇi sapta vibhajya teṣu putra-nāmasu sapta rikthādān varṣapān niveśya svayaṁ bhagavān bhagavataḥ parama-kalyāṇa-yaśasa ātma-bhūtasya hareś caraṇāravindam upajagāma.

Synonyma

tasmin — na tom ostrově; api — také; praiyavrataḥ — syn Mahārāje Priyavraty; ghṛta-pṛṣṭhaḥ — Ghṛtapṛṣṭha; nāma — jménem; adhipatiḥ — král toho ostrova; sve — svém; dvīpe — na ostrově; varṣāṇi — území; sapta — sedm; vibhajya — rozdělil; teṣu — na každém z nich; putra-nāmasu — nesoucí jména jeho synů; sapta — sedm; rikthā-dān — syny; varṣa-pān — vládci varṣ; niveśya — jmenoval; svayam — sebe; bhagavān — velmi mocný; bhagavataḥ — Nejvyššího Pána, Osobnosti Božství; parama-kalyāṇa-yaśasaḥ — Jehož sláva má tak příznivý vliv; ātma-bhūtasya — duše všech duší; hareḥ caraṇa-aravindam — Pánovy lotosové nohy; upajagāma — přijal útočiště u.

Překlad

Vládcem tohoto ostrova byl další syn Mahārāje Priyavraty — jmenoval se Ghṛtapṛṣṭha a byl velkým učencem. I on rozdělil svůj ostrov na sedm částí, které přidělil svým sedmi synům, po nichž také pojmenoval jednotlivá území. Poté se zcela vzdal rodinného života a přijal útočiště u lotosových nohou Pána, duše všech duší, Jenž oplývá všemi příznivými vlastnostmi. Tímto způsobem dosáhl dokonalosti.

5.20.21

Verš

āmo madhuruho meghapṛṣṭhaḥ sudhāmā bhrājiṣṭho lohitārṇo vanaspatir iti ghṛtapṛṣṭha-sutās teṣāṁ varṣa-girayaḥ sapta saptaiva nadyaś cābhikhyātāḥ śuklo vardhamāno bhojana upabarhiṇo nando nandanaḥ sarvatobhadra iti abhayā amṛtaughā āryakā tīrthavatī rūpavatī pavitravatī śukleti.

Synonyma

āmaḥ — Āma; madhu-ruhaḥ — Madhuruha; megha-pṛṣṭhaḥ — Meghapṛṣṭha; sudhāmā — Sudhāmā; bhrājiṣṭhaḥ — Bhrājiṣṭha; lohitārṇaḥ — Lohitārṇa; vanaspatiḥ — Vanaspati; iti — takto; ghṛtapṛṣṭha-sutāḥ — Ghṛtapṛṣṭhovi synové; teṣām — těch synů; varṣa-girayaḥ — hory tvořící hranice jednotlivých území; sapta — sedm; sapta — sedm; eva — také; nadyaḥ — řeky; ca — a; abhikhyātāḥ — oslavované; śuklaḥ vardhamānaḥ — Śukla a Vardhamāna; bhojanaḥ — Bhojana; upabarhiṇaḥ — Upabarhiṇa; nandaḥ — Nanda; nandanaḥ — Nandana; sarvataḥ-bhadraḥ — Sarvatobhadra; iti — takto; abhayā — Abhayā; amṛtaughā — Amṛtaughā; āryakā — Āryakā; tīrthavatī — Tīrthavatī; rūpavatī — Rūpavatī; pavitravatī — Pavitravatī; śuklā — Śuklā; iti — takto.

Překlad

Synové Mahārāje Ghṛtapṛṣṭhy dostali jména Āma, Madhuruha, Meghapṛṣṭha, Sudhāmā, Bhrājiṣṭha, Lohitārṇa a Vanaspati. Na jejich ostrově se nachází sedm hor, které tvoří hranice sedmi území, jimiž protéká sedm řek. Hory se jmenují Śukla, Vardhamāna, Bhojana, Upabarhiṇa, Nanda, Nandana a Sarvatobhadra. Řeky se jmenují Abhayā, Amṛtaughā, Āryakā, Tīrthavatī, Rūpavatī, Pavitravatī a Śuklā.

5.20.22

Verš

yāsām ambhaḥ pavitram amalam upayuñjānāḥ puruṣa-ṛṣabha-draviṇa-devaka-saṁjñā varṣa-puruṣā āpomayaṁ devam apāṁ pūrṇenāñjalinā yajante.

Synonyma

yāsām — všech řek; ambhaḥ — voda; pavitram — velmi posvátná; amalam — velmi čistá; upayuñjānāḥ — používají; puruṣa — Puruṣa; ṛṣabha — Ṛṣabha; draviṇa — Draviṇa; devaka — Devaka; saṁjñāḥ — se jmény; varṣa-puruṣāḥ — obyvatelé těchto varṣ; āpaḥ-mayam — Varuṇa, vládce vod; devam — jako božstvo přijímající uctívání; apām — vody; pūrṇena — s plnými; añjalinā — spojenými dlaněmi; yajante — uctívají.

Překlad

Obyvatelé Krauñcadvīpu se dělí na čtyři třídy zvané Puruṣové, Ṛṣabhové, Draviṇové a Devakové. Všichni uctívají Nejvyšší Osobnost Božství tak, že obětují spojené dlaně s vodou z těchto posvátných řek u lotosových nohou Varuṇy, poloboha, který má podobu vody.

Význam

Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura praví: āpomayaḥ asmayam — obyvatelé různých částí Krauñcadvīpu obětují ve spojených dlaních posvátnou vodu řek božstvu vytvořenému z kamene či železa.

5.20.23

Verš

āpaḥ puruṣa-vīryāḥ stha
punantīr bhūr-bhuvaḥ-suvaḥ
tā naḥ punītāmīva-ghnīḥ
spṛśatām ātmanā bhuva iti

Synonyma

āpaḥ — ó vodo; puruṣa-vīryāḥ — obdařená energií Nejvyšší Osobnosti Božství; stha — jsi; punantīḥ — posvěcující; bhūḥ — planetární soustavy zvané Bhūḥ; bhuvaḥ — planetární soustavy Bhuvaḥ; suvaḥ — planetární soustavy Svaḥ; tāḥ — ta voda; naḥ — nás; punīta — očišťuje; amīva-ghnīḥ — kdo ničí hřích; spṛśatām — těch doteků; ātmanā — tvým přirozeným postavením; bhuvaḥ — těla; iti — takto.

Překlad

(Obyvatelé Krauñcadvīpu používají při uctívání tuto mantru:) Ó vodo řek, obdržela jsi energii od Nejvyšší Osobnosti Božství, a proto očišťuješ tři planetární systémy, známé jako Bhūloka, Bhuvarloka a Svarloka. Tvou přirozenou povahou je odstraňovat hříchy, a z toho důvodu se tě dotýkáme. Prosíme tě, abys nás i nadále očišťovala.

Význam

Kṛṣṇa říká v Bhagavad-gītě (7.4):

bhūmir āpo 'nalo vāyuḥ
khaṁ mano buddhir eva ca
ahaṅkāra itīyaṁ me
bhinnā prakṛtir aṣṭadhā

“Země, voda, oheň, vzduch, éter, mysl, inteligence a falešné ego—těchto osm prvků dohromady tvoří Mé oddělené hmotné energie.”

Energie Pána jedná po celém stvoření, tak jako energie Slunce — teplo a světlo — jednají ve vesmíru a uvádějí vše do chodu. Konkrétní řeky uvedené v śāstrāch jsou také energiemi Nejvyšší Osobnosti Božství a lidé, kteří se v nich pravidelně koupou, se očišťují. Na vlastní oči lze vidět, že mnoho lidí se vyléčí z nemocí pouhými koupelemi v Ganze. Obyvatelé Krauñcadvīpu se podobně očišťují koupelemi v tamních řekách.

5.20.24

Verš

evaṁ purastāt kṣīrodāt parita upaveśitaḥ śākadvīpo dvātriṁśal-lakṣa-yojanāyāmaḥ samānena ca dadhi-maṇḍodena parīto yasmin śāko nāma mahīruhaḥ sva-kṣetra-vyapadeśako yasya ha mahā-surabhi-gandhas taṁ dvīpam anuvāsayati.

Synonyma

evam — takto; purastāt — za; kṣīra-udāt — z oceánu mléka; paritaḥ — všude kolem; upaveśitaḥ — umístěný; śāka-dvīpaḥ — další ostrov, zvaný Śākadvīp; dvā-triṁśat — třicet dva; lakṣa — 100 000; yojana — yojanů; āyāmaḥ — jehož rozměr; samānena — stejně dlouhý; ca — a; dadhi-maṇḍa-udena — oceánem, jehož voda připomíná stloukaný jogurt; parītaḥ — obklopený; yasmin — na které zemi; śākaḥ — śāka; nāma — jménem; mahīruhaḥ — fíkovník; sva-kṣetra-vyapadeśakaḥ — dávající ostrovu jeho jméno; yasya — jehož; ha — vskutku; mahā-surabhi — silně vonící; gandhaḥ — vůně; tam dvīpam — ten ostrov; anuvāsayati — provoňuje.

Překlad

Vně oceánu mléka je další ostrov, Śākadvīp, jehož šířka činí 3 200 000 yojanů (40 960 000 kilometrů). Tak jako je Krauñcadvīp obklopen svým oceánem mléka, Śākadvīp obklopuje oceán stloukaného jogurtu, který je široký jako ostrov samotný. Na Śākadvīpu roste velký strom śāka, po němž je ostrov pojmenován. Tento strom vydává silnou vůni, která se šíří po celém ostrově.

5.20.25

Verš

tasyāpi praiyavrata evādhipatir nāmnā medhātithiḥ so ’pi vibhajya sapta varṣāṇi putra-nāmāni teṣu svātmajān purojava-manojava-pavamāna-dhūmrānīka-citrarepha-bahurūpa-viśvadhāra-saṁjñān nidhāpyādhipatīn svayaṁ bhagavaty ananta ā-veśita-matis tapovanaṁ praviveśa.

Synonyma

tasya api — také toho ostrova; praiyavrataḥ — syn Mahārāje Priyavraty; eva — jistě; adhipatiḥ — vládce; nāmnā — jménem; medhā-tithiḥ — Medhātithi; saḥ api — také on; vibhajya — rozdělil; sapta varṣāṇi — sedm částí ostrova; putra-nāmāni — nesoucí jména jeho synů; teṣu — v nich; sva-ātmajān — jeho synové; purojava — Purojava; manojava — Manojava; pavamāna — Pavamāna; dhūmrānīka — Dhūmrānīka; citra-repha — Citrarepha; bahu-rūpa — Bahurūpa; viśvadhāra — Viśvadhāra; saṁjñān — se jmény; nidhāpya — ustanovil jako; adhipatīn — vládce; svayam — sám; bhagavati — do Nejvyššího Pána, Osobnosti Božství; anante — do neomezeného; āveśita-matiḥ — jehož mysl byla plně pohroužena; tapaḥ-vanam — do lesa vhodného k meditaci; praviveśa — vstoupil.

Překlad

Vládce Śākadvīpu — rovněž jeden ze synů Mahārāje Priyavraty — se jmenoval Medhātithi. I on rozdělil svůj ostrov na sedm částí pojmenovaných podle svých synů, které učinil vládci tohoto ostrova. Jména těchto synů jsou Purojava, Manojava, Pavamāna, Dhūmrānīka, Citrarepha, Bahurūpa a Viśvadhāra. Když Medhātithi rozdělil ostrov a své syny ustanovil jeho vládci, odešel do ústraní. Odebral se do lesa vhodného k meditaci, aby plně soustředil mysl na lotosové nohy Nejvyšší Osobnosti Božství.

5.20.26

Verš

eteṣāṁ varṣa-maryādā-girayo nadyaś ca sapta saptaiva īśāna uruśṛṅgo balabhadraḥ śatakesaraḥ sahasrasroto devapālo mahānasa iti anaghāyurdā ubhayaspṛṣṭir aparājitā pañcapadī sahasrasrutir nijadhṛtir iti.

Synonyma

eteṣām — všech těchto částí; varṣa-maryādā — v úloze hranic; girayaḥ — velké hory; nadyaḥ ca — rovněž řeky; sapta — sedm; sapta — sedm; eva — vskutku; īśānaḥ — Īśāna; uruśṛṅgaḥ — Uruśṛṅga; bala-bhadraḥ — Balabhadra; śata-kesaraḥ — Śatakesara; sahasra-srotaḥ — Sahasrasrota; deva-pālaḥ — Devapāla; mahānasaḥ — Mahānasa; iti — takto; anaghā — Anaghā; āyurdā — Āyurdā; ubhayaspṛṣṭiḥ — Ubhayaspṛṣṭi; aparājitā — Aparājitā; pañcapadī — Pañcapadī; sahasra-srutiḥ — Sahasrasruti; nija-dhṛtiḥ — Nijadhṛti; iti — takto.

Překlad

Také na těchto územích je sedm pomezních hor a sedm řek. Hory se jmenují Īśāna, Uruśṛṅga, Balabhadra, Śatakesara, Sahasrasrota, Devapāla a Mahānasa. Řeky nesou jména Anaghā, Āyurdā, Ubhayaspṛṣṭi, Aparājitā, Pañcapadī, Sahasrasruti a Nijadhṛti.

5.20.27

Verš

tad-varṣa-puruṣā ṛtavrata-satyavrata-dānavratānuvrata-nāmāno bhagavantaṁ vāyv-ātmakaṁ prāṇāyāma-vidhūta-rajas-tamasaḥ parama-samādhinā yajante.

Synonyma

tat-varṣa-puruṣāḥ — obyvatelé těchto území; ṛta-vrata — Ṛtavrata; satya-vrata — Satyavrata; dāna-vrata — Dānavrata; anuvrata — Anuvrata; nāmānaḥ — s těmito čtyřmi jmény; bhagavantam — Nejvyšší Pán, Osobnost Božství; vāyu-ātmakam — zastoupený polobohem Vāyuem; prāṇāyāma — ovládáním vzduchů v těle; vidhūta — odstraněna; rajaḥ-tamasaḥ — jejichž vášeň a nevědomost; parama — vznešeným; samādhinā — tranzem; yajante — uctívají.

Překlad

Obyvatelé těchto ostrovů se také dělí na čtyři třídy — Ṛtavrata, Satyavrata, Dānavrata a Anuvrata — které přesně připomínají brāhmaṇy, kṣatriye, vaiśyi a śūdry. Praktikují prāṇāyāmu a mystickou yogu a v tranzu uctívají Nejvyššího Pána v podobě Vāyua.

5.20.28

Verš

antaḥ-praviśya bhūtāni
yo bibharty ātma-ketubhiḥ
antaryāmīśvaraḥ sākṣāt
pātu no yad-vaśe sphuṭam

Synonyma

antaḥ-praviśya — vstupuje do; bhūtāni — všech živých bytostí; yaḥ — kdo; bibharti — udržuje; ātma-ketubhiḥ — činnostmi vnitřních vzduchů (prāṇa, apāna atd.); antaryāmī — Nadduše uvnitř; īśvaraḥ — Nejvyšší Osoba; sākṣāt — přímo; pātu — prosím udržuj; naḥ — nás; yat-vaśe — pod Jejíž vládou; sphuṭam — vesmírný projev.

Překlad

(Obyvatelé Śākadvīpu uctívají Nejvyšší Osobnost Božství v podobě Vāyua těmito slovy:) Ó Nejvyšší Osobo sídlící jako Nadduše uvnitř těla, řídíš rozmanité činnosti různých vzduchů, jako je prāṇa, a tak udržuješ všechny živé bytosti. Ó Pane, ó Nadduše všech, ó vládce vesmírného projevu, pod Nímž vše existuje, prosíme, ochraň nás před vším nebezpečím.

Význam

Yogī ovládá vzduch v těle pomocí metody mystické yogy zvané prāṇāyāma, aby si udržel tělesné zdraví. Tímto způsobem dosáhne tranzu a snaží se spatřit Nadduši v hloubi svého srdce. Prāṇāyāma je prostředkem k dosažení samādhi, tranzu, který umožňuje plné soustředění na Nejvyšší Osobnost Božství v podobě antaryāmī, Nadduše sídlící v hloubi srdce.

5.20.29

Verš

evam eva dadhi-maṇḍodāt parataḥ puṣkaradvīpas tato dvi-guṇāyāmaḥ samantata upakalpitaḥ samānena svādūdakena samudreṇa bahir āvṛto yasmin bṛhat-puṣkaraṁ jvalana-śikhāmala-kanaka-patrāyutāyutaṁ bhagavataḥ kamalāsanasyādhyāsanaṁ parikalpitam.

Synonyma

evam eva — takto; dadhi-maṇḍa-udāt — oceán jogurtu; parataḥ — za; puṣkara-dvīpaḥ — další ostrov jménem Puṣkaradvīp; tataḥ — než ten (Śākadvīp); dvi-guṇa-āyāmaḥ — s dvojnásobnými rozměry; samantataḥ — na všech stranách; upakalpitaḥ — obklopený; samānena — stejně široký; svādu-udakena — se sladkou vodou; samudreṇa — oceánem; bahiḥ — vně; āvṛtaḥ — obklopený; yasmin — na němž; bṛhat — velký; puṣkaram — lotos; jvalana-śikhā — jako plameny ohně; amala — čisté; kanaka — zlaté; patra — listy; ayuta-ayutam — který má 100 000 000; bhagavataḥ — velmi mocný; kamala āsanasya — Pána Brahmy, jenž sedí na lotosovém květu; adhyāsanam — místo k sezení; parikalpitam — považován.

Překlad

Vně oceánu jogurtu leží další ostrov, známý jako Puṣkaradvīp, který je široký 6 400 000 yojanů (81 920 000 kilometrů), dvakrát tolik co oceán jogurtu. Obklopuje ho oceán velmi chutné vody, jehož šířka je stejná jako ostrov samotný. Na Puṣkaradvīpu se nachází velký lotos se 100 000 000 okvětními lístky z čistého zlata, jež září jako plameny ohně. Tento lotosový květ je považován za místo, na němž sedí Pán Brahmā, který je nejmocnější živou bytostí, díky čemuž je někdy nazýván bhagavān.

5.20.30

Verš

tad-dvīpa-madhye mānasottara-nāmaika evārvācīna-parācīna-varṣayor maryādācalo ’yuta-yojanocchrāyāyāmo yatra tu catasṛṣu dikṣu catvāri purāṇi loka-pālānām indrādīnāṁ yad-upariṣṭāt sūrya-rathasya meruṁ paribhramataḥ saṁvatsarātmakaṁ cakraṁ devānām aho-rātrābhyāṁ paribhramati.

Synonyma

tat-dvīpa-madhye — na tomto ostrově; mānasottara — Mānasottara; nāma — jménem; ekaḥ — jeden; eva — vskutku; arvācīna — na této straně; parācīna — a za (neboli vně); varṣayoḥ — území; maryādā — označující hranici; acalaḥ — velká hora; ayuta — deset tisíc; yojana — osm mil (12,8 km); ucchrāya-āyāmaḥ — jejíž výška a šířka; yatra — kde; tu — ale; catasṛṣu — na čtyřech; dikṣu — stranách; catvāri — čtyři; purāṇi — města; loka-pālānām — vládců planetárních soustav; indra-ādīnām — v čele s Indrou; yat — kterých; upariṣṭāt — na vrcholu; sūrya-rathasya — vozu boha Slunce; merum — hora Meru; paribhramataḥ — při objíždění; saṁvatsara-ātmakam — skládající se z jedné saṁvatsary; cakram — kolo či oběžná dráha; devānām — polobohů; ahaḥ-rātrābhyām — dnem i nocí; paribhramati — obíhá.

Překlad

Uprostřed tohoto ostrova je velká hora jménem Mānasottara, která tvoří hranici mezi vnitřní a vnější částí ostrova. Její výška a šířka je 10 000 yojanů (128 000 kilometrů). Na jejích čtyřech stranách se nacházejí sídla polobohů, jako je Indra. Slunce cestuje na voze boha Slunce na vrcholu hory po oběžné dráze zvané Saṁvatsara, která vede okolo hory Meru. Dráha Slunce na severní straně se nazývá Uttarāyaṇa a na jižní Dakṣiṇāyana. Jedna strana představuje pro polobohy den a druhá pro ně představuje noc.

Význam

Pohyb Slunce potvrzuje Brahma-saṁhitā (5.52): yasyājñāya bhramati saṁbhṛta-kāla-cakraḥ. Slunce obíhá okolo hory Sumeru, šest měsíců po severní straně a šest po jižní. To po sečtení představuje délku dne a noci polobohů na vyšších planetárních soustavách.

5.20.31

Verš

tad-dvīpasyāpy adhipatiḥ praiyavrato vītihotro nāmaitasyātmajau ramaṇaka-dhātaki-nāmānau varṣa-patī niyujya sa svayaṁ pūrvajavad-bhagavat-karma-śīla evāste.

Synonyma

tat-dvīpasya — tohoto ostrova; api — také; adhipatiḥ — vládce; praiyavrataḥ — syn Mahārāje Priyavraty; vītihotraḥ nāma — jménem Vītihotra; etasya — jeho; ātma-jau — dvěma synům; ramaṇaka — Ramaṇaka; dhātaki — a Dhātaki; nāmānau — se jmény; varṣa-patī — vládci dvou území; niyujya — ustanovil; saḥ svayam — sám; pūrvaja-vat — jako jeho další bratři; bhagavat-karma-śīlaḥ — pohroužený v činnostech určených k uspokojení Nejvyšší Osobnosti Božství; eva — vskutku; āste — zůstává.

Překlad

Vládce tohoto ostrova, syn Mahārāje Priyavraty jménem Vītihotra, měl dva syny, Ramaṇaku a Dhātakiho. Přidělil jim dvě části ostrova a potom se stejně jako jeho starší bratr Medhātithi osobně zaměstnal činnostmi určenými k uspokojení Nejvyšší Osobnosti Božství.

5.20.32

Verš

tad-varṣa-puruṣā bhagavantaṁ brahma-rūpiṇaṁ sakarmakeṇa karmaṇārādhayantīdaṁ codāharanti.

Synonyma

tat-varṣa-puruṣāḥ — obyvatelé tohoto ostrova; bhagavantam — Nejvyšší Osobnost Božství; brahma-rūpiṇam — v podobě Pána Brahmy sedícího na lotosu; sa-karmakeṇa — pro splnění hmotných přání; karmaṇā — védskými obřady; ārādhayanti — uctívají; idam — toto; ca — a; udāharanti — pronášejí.

Překlad

Obyvatelé tohoto území uctívají pro splnění hmotných tužeb Nejvyššího Pána, Osobnost Božství, zastoupeného Pánem Brahmou. Modlí se k Pánu následujícím způsobem.

5.20.33

Verš

yat tat karmamayaṁ liṅgaṁ
brahma-liṅgaṁ jano ’rcayet
ekāntam advayaṁ śāntaṁ
tasmai bhagavate nama iti

Synonyma

yat — který; tat — to; karma-mayam — dosažitelný védskými obřady; liṅgam — podoba; brahma-liṅgam — která umožňuje poznat Nejvyšší Brahman; janaḥ — osoba; arcayet — musí uctívat; ekāntam — jež má plnou víru v jediného Nejvyššího; advayam — neliší se; śāntam — klidná; tasmai — jemu; bhagavate — nejmocnější; namaḥ — klaníme se; iti — tak.

Překlad

Pán Brahmā je znám jako karma-maya, podoba obřadů, protože vykonáváním obřadů lze dosáhnout jeho postavení a protože se z něho projevily védské obřadní hymny. Je neochvějně oddán Nejvyšší Osobnosti Božství, a proto se od Pána v jednom smyslu neliší. Přesto by však neměl být uctíván po vzoru monistů, ale z hlediska duality. Člověk má vždy zůstat služebníkem Nejvyššího Pána, nejvyššího Božstva přijímajícího uctívání. Proto se uctivě klaníme Pánu Brahmovi, podobě projeveného védského poznání.

Význam

Důležité je zde slovo karma-mayam (“dosažitelný metodou védských obřadů”). Vedy praví: dharma-niṣṭhaḥ śata-janmabhiḥ pumān viriñcatām eti: “Ten, kdo alespoň sto životů striktně následuje zásady varṇāśrama-dharmy, bude odměněn postavením Pána Brahmy.” Významné je i to, že Pán Brahmā se přes svou nesmírnou moc nikdy nepovažuje za totožného s Nejvyšší Osobností Božství. Je si neustále vědom toho, že je věčným služebníkem Pána. Jelikož Pán a služebník jsou na duchovní úrovni totožní, je zde Brahmā osloven jako bhagavān. Bhagavān je Nejvyšší Osobnost Božství, Kṛṣṇa, ale pokud Mu oddaný slouží s plnou vírou, je mu vyjeven význam védské literatury. Proto se Brahmā nazývá brahma-liṅga, což znamená, že celá jeho podoba se skládá z védského poznání.

5.20.34

Verš

tataḥ parastāl lokāloka-nāmācalo lokālokayor antarāle parita upakṣiptaḥ.

Synonyma

ṛṣiḥ — Śukadeva Gosvāmī; uvāca — pravil; tataḥ — z tohoto oceánu sladké pitné vody; parastāt — za; lokāloka-nāma — jménem Lokāloka; acalaḥ — hora; loka-alokayoḥ antarāle — mezi zeměmi osvětlenými a neosvětlenými Sluncem; paritaḥ — okolo; upakṣiptaḥ — existuje.

Překlad

Śukadeva Gosvāmī pokračoval: Za oceánem sladké vody se tyčí hora Lokāloka, která oceán ze všech stran obklopuje a odděluje země osvětlené Sluncem od neosvětlených.

5.20.35

Verš

yāvan mānasottara-mervor antaraṁ tāvatī bhūmiḥ kāñcany anyādarśa-talopamā yasyāṁ prahitaḥ padārtho na kathañcit punaḥ pratyupalabhyate tasmāt sarva-sattva-parihṛtāsīt.

Synonyma

yāvat — stejně jako; mānasottara-mervoḥ antaram — oblast mezi Mānasottarou a Meru (počínaje středem hory Sumeru); tāvatī — tolik; bhūmiḥ — země; kāñcanī — ze zlata; anyā — další; ādarśa-tala-upamā — jejíž povrch připomíná povrch zrcadla; yasyām — na který; prahitaḥ — upuštěná; padārthaḥ — věc; na — ne; kathañcit — jakkoliv; punaḥ — znovu; pratyupalabhyate — je nalezena; tasmāt — proto; sarva-sattva — všemi živými bytostmi; parihṛtā — opuštěna; āsīt — byla.

Překlad

Za oceánem sladké vody leží území, jež je stejně široké jako oblast mezi středem hory Sumeru a hranicí hory Mānasottara. Obývá ho mnoho živých bytostí. Za ním, až po horu Lokāloka, se rozkládá další oblast, která je celá ze zlata. Její zlatý povrch odráží světlo jako povrch zrcadla, a spadne-li na ni nějaký hmotný předmět, nelze ho již nikdy znovu nalézt. Všechny živé bytosti proto tuto zlatou zemi opustily.

5.20.36

Verš

lokāloka iti samākhyā yad anenācalena lokālokasyāntarvar-tināvasthāpyate.

Synonyma

loka — se světlem (či s obyvateli); alokaḥ — beze světla (či bez obyvatel); iti — takto; samākhyā — označení; yat — jež; anena — tím; acalena — hora; loka — oblasti osídlené živými bytostmi; alokasya — a oblasti neosídlené živými bytostmi; antarvartinā — která je uprostřed; avasthāpyate — stojí.

Překlad

Mezi osídlenými a neosídlenými oblastmi se nachází velká hora, která je od sebe dělí, díky čemuž je oslavována jako Lokāloka.

5.20.37

Verš

sa loka-trayānte parita īśvareṇa vihito yasmāt sūryādīnāṁ dhruvāpavargāṇāṁ jyotir-gaṇānāṁ gabhastayo ’rvācīnāṁs trīḻ lokān āvitanvānā na kadācit parācīnā bhavitum utsahante tāvad unnahanāyāmaḥ.

Synonyma

saḥ — ta hora; loka-traya-ante — na konci tří lok (Bhūloky, Bhuvarloky a Svarloky); paritaḥ — okolo; īśvareṇa — Nejvyšší Osobností Božství, Kṛṣṇou; vihitaḥ — stvořená; yasmāt — z níž; sūrya-ādīnām — planety Slunce; dhruva-apavargāṇām — až po Dhruvaloku a jiná, níže umístěná svítící tělesa; jyotiḥ-gaṇānām — všech svítících těles; gabhastayaḥ — paprsky; arvācīnān — na této straně; trīn — tři; lokān — planetární soustavy; āvitanvānāḥ — šířící se po; na — ne; kadācit — kdykoliv; parācīnāḥ — za oblastí vymezenou touto horou; bhavitum — být; utsahante — jsou schopny; tāvat — tolik; unnahana-āyāmaḥ — výška hory.

Překlad

Svrchovanou vůlí Kṛṣṇy byla hora známá jako Lokāloka ustanovena za vnější hranici tří světů — Bhūloky, Bhuvarloky a Svarloky — aby ovládala sluneční paprsky po celém vesmíru. Všechna svítící tělesa, od Slunce vzhůru až po Dhruvaloku, šíří své paprsky po všech třech světech, ale jen v prostoru vymezeném touto horou. Jelikož je nesmírně vysoká—přečnívá i Dhruvaloku — stojí v cestě paprskům svítících těles, které za ni proto nemohou nikdy proniknout.

Význam

Mluvíme-li o loka-trayi, poukazujeme na tři základní planetární systémy — Bhūḥ, Bhuvaḥ a Svaḥ — na něž se dělí vesmír. Kolem těchto planetárních systémů je osm světových stran — východ, západ, sever, jih, severovýchod, jihovýchod, severozápad a jihozápad. Hora Lokāloka byla ustanovena jako vnější hranice všech lok, aby zajistila stejnoměrné šíření paprsků Slunce a dalších svítících těles po celém vesmíru.

Tento působivý popis šíření slunečních paprsků po různých planetárních systémech vesmíru je vysoce vědecký. Śukadeva Gosvāmī popsal tyto záležitosti týkající se vesmíru Mahārājovi Parīkṣitovi tak, jak je vyslechl od svého předchůdce. Zmíněné skutečnosti vysvětlil před pěti tisíci lety, ale toto poznání existovalo již dávno předtím, protože Śukadeva Gosvāmī ho obdržel v učednické posloupnosti. Jelikož je toto poznání přijímáno v učednické posloupnosti, je dokonalé. Historie moderního vědeckého poznání naopak nesahá více než několik století do minulosti. I když tedy moderní vědci nepřijímají jiné faktické popisy Śrīmad-Bhāgavatamu, jak mohou popřít dokonalé astronomické výpočty, které existovaly dávno předtím, než si takové věci dokázali vůbec představit? Śrīmad-Bhāgavatam obsahuje mnoho údajů. Moderní vědci však nemají o jiných planetárních soustavách žádné informace; ve skutečnosti stěží znají planetu, na které nyní žijeme.

5.20.38

Verš

etāvāḻ loka-vinyāso māna-lakṣaṇa-saṁsthābhir vicintitaḥ kavibhiḥ sa tu pañcāśat-koṭi-gaṇitasya bhū-golasya turīya-bhāgo ’yaṁ lokālokācalaḥ.

Synonyma

etāvān — tolik; loka-vinyāsaḥ — umístění různých planet; māna — s rozměry; lakṣaṇa — příznaky; saṁsthābhiḥ — také s jejich různými polohami; vicintitaḥ — stanovené vědeckými výpočty; kavibhiḥ — učenci; saḥ — to; tu — ale; pañcāśat-koṭi — 500 000 000 yojanů; gaṇitasya — což je měřeno v; bhū-golasya — planetární soustavy známé jako Bhūgolaka; turīya-bhāgaḥ — jedna čtvrtina; ayam — to; lokāloka-acalaḥ — hora zvaná Lokāloka.

Překlad

Učenci, kteří jsou prosti chyb, iluze a sklonu podvádět, tímto způsobem popisují planetární soustavy, jejich jednotlivé znaky, rozměry a umístění. Po pečlivé úvaze stanovili jako fakt, že vzdálenost mezi Sumeru a horou Lokāloka se rovná jedné čtvrtině průměru vesmíru, tedy 125 000 000 yojanům (1,6 miliardy kilometrů).

Význam

Śrīla Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura podal přesné astronomické informace o umístění hory Lokāloky, pohybech Slunce a vzdálenosti mezi Sluncem a obvodem vesmíru. Odborné názvy používané při astronomických výpočtech uváděných ve Jyotir Vedě je však těžké přeložit. Pro uspokojení čtenáře tedy můžeme uvést znění sanskrtského komentáře od Śrīly Viśvanātha Cakravartīho Ṭhākura, který zaznamenává přesné výpočty týkající se údajů o vesmíru:

sa tu lokālokas tu bhū-golakasya bhū-sambandhāṇḍa-golakasyety arthaḥ; sūryasy eva bhuvo ’py aṇḍa-golakayor madhya-vartitvāt kha-golam iva bhū-golam api pañcāśat-koṭi-yojana-pramāṇaṁ tasya turīya-bhāgaḥ sārdha-dvādaśa-koṭi-yojana-vistārocchrāya ity arthaḥ bhūs tu catus-triṁśal-lakṣonapañcāśat-koṭi-pramāṇā jñeyā; yathā meru-madhyān mānasottara-madhya-paryantaṁ sārdha-sapta-pañcāśal-lakṣottara-koṭi-yojana-pramāṇam; mānasottara-madhyāt svādūdaka-samudra-paryantaṁ ṣaṇ-ṇavati-lakṣa-yojana-pramāṇaṁ tataḥ kāñcanī-bhūmiḥ sārdha-sapta-pañcāśal-lakṣottara-koṭi-yojana-pramāṇā evam ekato meru-lokālokayor antarālam ekādaśa-śal-lakṣādhika-catuṣ-koṭi-parimitam anyato ’pi tathatyeto lokālokāl loka-paryantaṁ sthānaṁ dvāviṁśati-lakṣottarāṣṭa-koṭi-parimitaṁ lokālokād bahir apy ekataḥ etāvad eva anyato ’py etāvad eva yad vakṣyate, yo ’ntar-vistāra etena hy aloka-parimāṇaṁ ca vyākhyātaṁ yad-bahir lokālokācalād ity ekato lokālokaḥ sārdha-dvādaśa-koṭi-yojana-parimāṇaḥ anyato ’pi sa tathety evaṁ catus-triṁśal-lakṣonapañcāśat-koṭi-pramāṇā bhūḥ sābdhi-dvīpa-parvatā jñeyā; ata evāṇḍa-golakāt sarvato dikṣu sapta-daśa-lakṣa-yojanāvakāśe vartamāne sati pṛthivyāḥ śeṣa-nāgena dhāraṇaṁ dig-gajaiś ca niścalī-karaṇaṁ sārthakaṁ bhaved anyathā tu vyākhyāntare pañcāśat-koṭi-pramāṇatvād aṇḍa-golaka-lagnatve tat tat sarvam akiñcit-karaṁ syāt cākṣuṣe manvantare cākasmāt majjanaṁ śrī-varāha-devenotthāpanaṁ ca durghaṭaṁ syād ity adikaṁ vivecanīyam.

5.20.39

Verš

tad-upariṣṭāc catasṛṣv āśāsvātma-yoninākhila-jagad-guruṇādhiniveśitā ye dvirada-pataya ṛṣabhaḥ puṣkaracūḍo vāmano ’parājita iti sakala-loka-sthiti-hetavaḥ.

Synonyma

tat-upariṣṭāt — na vrcholu hory Lokāloka; catasṛṣu āśāsu — na čtyřech stranách; ātma-yoninā — Pánem Brahmou; akhila-jagat-guruṇā — duchovním mistrem celého vesmíru; adhiniveśitāḥ — ustanovení; ye — všichni tito; dvirada-patayaḥ — nejlepší ze slonů; ṛṣabhaḥ — Ṛṣabha; puṣkara-cūḍaḥ — Puṣkaracūḍa; vāmanaḥ — Vāmana; aparājitaḥ — Aparājita; iti — takto; sakala-loka-sthiti-hetavaḥ — příčiny udržování různých planet ve vesmíru.

Překlad

Na vrcholu hory Lokāloka stojí čtyři gajā-patiové, nejlepší ze slonů, které postavil na čtyři strany Pán Brahmā, nejvyšší duchovní mistr celého vesmíru. Jmenují se Ṛṣabha, Puṣkaracūḍa, Vāmana a Aparājita, a zodpovídají za udržování vesmírných planetárních soustav.

5.20.40

Verš

teṣāṁ sva-vibhūtīnāṁ loka-pālānāṁ ca vividha-vīryopabṛṁhaṇāya bhagavān parama-mahā-puruṣo mahā-vibhūti-patir antaryāmy ātmano viśuddha-sattvaṁ dharma-jñāna-vairāgyaiśvaryādy-aṣṭa-mahā-siddhy-upalakṣaṇaṁ viṣvaksenādibhiḥ sva-pārṣada-pravaraiḥ parivārito nija-varāyudhopaśobhitair nija-bhuja-daṇḍaiḥ sandhārayamāṇas tasmin giri-vare samantāt sakala-loka-svastaya āste.

Synonyma

teṣām — jich všech; sva-vibhūtīnām — jež jsou Jeho osobními expanzemi a pomocníky; loka-pālānām — jež jsou pověřeni dohledem na vesmírné dění; ca — a; vividha — rozmanitosti; vīrya-upabṛṁhaṇāya — pro šíření moci; bhagavān — Nejvyšší Osobnost Božství; parama-mahā-puruṣaḥ — nejpřednější vládce všech druhů bohatství, Nejvyšší Osobnost Božství; mahā-vibhūti-patiḥ — vládce všech nepochopitelných sil; antaryāmī — Nadduše; ātmanaḥ — Jeho; viśuddha-sattvam — neznečištěný kvalitami hmotné přírody; dharma-jñāna-vairāgya — náboženství, čistého poznání a odříkání; aiśvarya-ādi — všech druhů bohatství; aṣṭa — osm; mahā-siddhi — a velkých mystických dokonalostí; upalakṣaṇam — s vlastnostmi; viṣvaksena-ādibhiḥ — Svou expanzí známou jako Viṣvaksena a dalšími; sva-pārṣada-pravaraiḥ — nejlepší z osobních služebníků; parivāritaḥ — obklopený; nija — Jeho vlastními; vara-āyudha — různými druhy zbraní; upaśobhitaiḥ — ozdobený; nija — vlastními; bhuja-daṇḍaiḥ — se silnými pažemi; sandhārayamāṇaḥ — projevuje tuto podobu; tasmin — na té; giri-vare — velké hoře; samantāt — všude kolem; sakala-loka-svastaye — pro dobro všech planetárních soustav; āste — existuje.

Překlad

Nejvyšší Osobnost Božství je vládcem všeho transcendentálního bohatství a duchovního nebe. Je Nejvyšší Osobou, Bhagavānem, Nadduší všech. Polobozi vedení Indrou, králem nebes, jsou pověřeni dohledem na dění v hmotném světě. Pán se projevuje na vrcholu oné hory v duchovním těle, neznečištěný kvalitami hmotné přírody, aby přinesl prospěch všem živým bytostem na všech planetách a posílil moc zmíněných slonů a polobohů. Je obklopen Svými osobními expanzemi a služebníky, jako je Viśvaksena, a projevuje všechny Své dokonalé atributy, jako je náboženství a poznání, a Své mystické síly, jako je aṇimā, laghimā a mahimā. Zaujímá nádherný postoj a zdobí Ho různé zbraně, které drží ve Svých čtyřech rukách.

5.20.41

Verš

ākalpam evaṁ veṣaṁ gata eṣa bhagavān ātma-yogamāyayā viracita-vividha-loka-yātrā-gopīyāyety arthaḥ.

Synonyma

ā-kalpam — po dobu vyměřenou stvoření; evam — tak; veṣam — vzhled; gataḥ — přijal; eṣaḥ — tento; bhagavān — Nejvyšší Osobnost Božství; ātma-yoga-māyayā — Svou vlastní duchovní energií; viracita — přivedl k dokonalosti; vividha-loka-yātrā — zdroj živobytí různých planetárních soustav; gopīyāya — jen pro udržování; iti — takto; arthaḥ — účel.

Překlad

Různé podoby Nejvyšší Osobnosti Božství, jako je Nārāyaṇa a Viṣṇu, jsou krásně ozdobeny různými zbraněmi. Pán tyto podoby projevuje, aby udržoval všechny rozmanité planety stvořené Jeho osobní energií, yogamāyou.

Význam

V Bhagavad-gītě (4.6) Pán Kṛṣṇa říká: sambhavāmy ātma-māyayā — “Zjevuji se prostřednictvím Své vnitřní energie.” Slovo ātma-māyā se týká Pánovy osobní energie, yogamāyi. Poté, co Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, stvoří prostřednictvím yogamāyi hmotný a duchovní svět, Sám je udržuje tak, že se expanduje na různé kategorie, jako jsou Viṣṇu mūrti a polobozi. Udržuje hmotné stvoření od začátku až do konce a duchovní svět udržuje Osobně.

5.20.42

Verš

yo ’ntar-vistāra etena hy aloka-parimāṇaṁ ca vyākhyātaṁ yad bahir lokālokācalāt; tataḥ parastād yogeśvara-gatiṁ viśuddhām udāharanti.

Synonyma

yaḥ — to, co; antaḥ-vistāraḥ — vzdálenost uvnitř hory Lokāloka; etena — tím; hi — vskutku; aloka-parimāṇam — šířka území zvaného Aloka-varṣa; ca — a; vyākhyātam — popsáno; yat — které; bahiḥ — vně; lokāloka-acalāt — za horou Lokāloka; tataḥ — to; parastāt — za; yogeśvara-gatim — cesta Yogeśvary (Kṛṣṇy) při pronikání obaly vesmíru; viśuddhām — bez hmotného znečištění; udāharanti — říkají.

Překlad

Můj drahý králi, na vnější straně hory Lokāloka je území zvané Aloka-varṣa, které se rozprostírá do stejné šířky jako oblast uvnitř hory—125 000 000 yojanů (1,6 miliardy kilometrů). Za Aloka-varṣou se nalézá cíl těch, kdo usilují o osvobození z hmotného světa, a jelikož je mimo dosah kvalit hmotné přírody, je naprosto čistý. Tímto územím vezl Pán Kṛṣṇa Arjunu, když se vydal přivést zpět brāhmaṇovy syny.

5.20.43

Verš

aṇḍa-madhya-gataḥ sūryo
dyāv-ābhūmyor yad antaram
sūryāṇḍa-golayor madhye
koṭyaḥ syuḥ pañca-viṁśatiḥ

Synonyma

aṇḍa-madhya-gataḥ — umístěné ve středu vesmíru; sūryaḥ — Slunce; dyāv-ābhūmyoḥ — dva planetární systémy, Bhūloka a Bhuvarloka; yat — které; antaram — mezi; sūrya — Slunce; aṇḍa-golayoḥ — a vesmírná koule; madhye — uprostřed; koṭyaḥ — skupiny deseti miliónů; syuḥ — jsou; pañca-viṁśatiḥ — dvacet pět.

Překlad

Slunce se při vertikálním pohledu nachází uprostřed vesmíru, v oblasti mezi Bhūlokou a Bhuvarlokou, která se nazývá antarikṣa, meziplanetární prostor. Vzdálenost mezi Sluncem a obvodem vesmíru je dvacet pět koṭi yojanů (3,2 miliardy kilometrů).

Význam

Slovo koṭi znamená deset miliónů a jeden yojan je 12,8 kilometrů. Průměr vesmíru je padesát koṭi yojanů (6,4 miliard kilometrů). Slunce je uprostřed vesmíru, a proto je vzdálenost mezi ním a okrajem vesmíru vypočítána na dvacet pět koṭi yojanů (3,2 miliardy kilometrů).

5.20.44

Verš

mṛte ’ṇḍa eṣa etasmin yad abhūt tato mārtaṇḍa iti vyapadeśaḥ; hiraṇyagarbha iti yad dhiraṇyāṇḍa-samudbhavaḥ.

Synonyma

mṛte — mrtvé; aṇḍe — do koule; eṣaḥ — tento; etasmin — do té; yat — které; abhūt — osobně vstoupil v době stvoření; tataḥ — od toho; mārtaṇḍa — Mārtaṇḍa; iti — takto; vyapadeśaḥ — název; hiraṇya-garbhaḥ — známý jako Hiraṇyagarbha; iti — takto; yat — protože; hiraṇya-aṇḍa-samudbhavaḥ — jeho hmotné tělo bylo stvořeno z Hiraṇyagarbhy.

Překlad

Bůh Slunce je známý také jako Vairāja, celkové hmotné tělo všech živých bytostí, a protože vstoupil do netečného vesmírného vejce v době stvoření, nazývá se také Mārtaṇḍa. Je rovněž znám jako Hiraṇyagarbha, protože své hmotné tělo získal od Hiraṇyagarbhy (Pána Brahmy).

Význam

Postavení Pána Brahmy je určeno pro velmi vznešené, duchovně pokročilé živé bytosti. Není-li možné takové živé bytosti nalézt, Pán Viṣṇu, Nejvyšší Osobnost Božství, se Sám expanduje jako Pán Brahmā. K tomu dochází velmi zřídka. Existují tedy dva druhy Brahmů. Někdy je Brahmou obyčejná živá bytost a jindy Nejvyšší Osobnost Božství. Brahmou, o němž se zde hovoří, je obyčejná živá bytost. Ať už je Brahmou Nejvyšší Osobnost Božství nebo obyčejná živá bytost, je znám jako Vairāja Brahmā a Hiraṇyagarbha Brahmā. Bůh Slunce je proto také přijímán jako Vairāja Brahmā.

5.20.45

Verš

sūryeṇa hi vibhajyante
diśaḥ khaṁ dyaur mahī bhidā
svargāpavargau narakā
rasaukāṁsi ca sarvaśaḥ

Synonyma

sūryeṇa — bohem Slunce na sluneční planetě; hi — vskutku; vibhajyante — jsou rozděleny; diśaḥ — strany; kham — nebe; dyauḥ — nebeské planety; mahī — zemské planety; bhidā — jiné kategorie; svarga — nebeské planety; apavargau — a místa určená k osvobození; narakāḥ — pekelné planety; rasaukāṁsi — jako je Atala; ca — také; sarvaśaḥ — všechny.

Překlad

Ó králi, bůh Slunce a planeta Slunce dělí všechny strany vesmíru. Jedině díky přítomnosti Slunce můžeme pochopit, co je nebe, co jsou vyšší planety, tento svět a nižší planety. Jedině díky němu také můžeme pochopit, která místa jsou určena pro hmotný požitek, která pro osvobození, která jsou pekelná a která podzemní.

5.20.46

Verš

deva-tiryaṅ-manuṣyāṇāṁ
sarīsṛpa-savīrudhām
sarva-jīva-nikāyānāṁ
sūrya ātmā dṛg-īśvaraḥ

Synonyma

deva — polobohů; tiryak — nižší živočichové; manuṣyāṇām — a lidské bytosti; sarīsṛpa — hmyz a hadi; sa-vīrudhām — a rostliny a stromy; sarva-jīva-nikāyānām — všech skupin živých bytostí; sūryaḥ — bůh Slunce; ātmā — život a duše; dṛk — očí; īśvaraḥ — Osobnost Božství.

Překlad

Všechny živé bytosti včetně polobohů, lidí, zvířat, ptáků, hmyzu, plazů, rostlin a stromů závisejí na teple a světle poskytovaném bohem Slunce ze sluneční planety. Díky Slunci také všechny živé bytosti vidí, a proto se Slunce nazývá dṛg-īśvara, Osobnost Božství vládnoucí zraku.

Význam

V této souvislosti Śrīla Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura říká: sūrya ātmā ātmatvenopāsyaḥ. Skutečným životem a duší všech živých bytostí v tomto vesmíru je Slunce, které je proto upāsya, hodné uctívání. Boha Slunce uctíváme pronášením Gāyatrī mantry (oṁ bhūr bhuvaḥ svaḥ tat savitur vareṇyaṁ bhargo devasya dhīmahi). Sūrya je životem a duší tohoto vesmíru a existuje nespočetné množství vesmírů, jejichž životem a duší je bůh Slunce, tak jako je Nejvyšší Osobnost Božství životem a duší celého stvoření. Víme, že Vairāja, Hiraṇyagarbha, vstoupil do velké, netečné hmotné koule zvané Slunce. To svědčí o tom, že teorie o nepřítomnosti života na Slunci, kterou zastávají takzvaní vědci, je chybná. Bhagavad-gītā také praví, že Kṛṣṇa nejprve přednesl Bhagavad-gītu bohu Slunce (imaṁ vivasvate yogaṁ proktavān aham avyayam). Slunce tedy není pusté. Obývají ho živé bytosti a jeho vládnoucím božstvem je Vairāja neboli Vivasvān. Rozdíl mezi Sluncem a Zemí je, že Slunce je ohnivá planeta, ale každý jeho obyvatel má uzpůsobené tělo a může tam bez potíží žít.

Takto končí Bhaktivedantovy výklady k dvacáté kapitole pátého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Studium vesmírné struktury”.

KAPITOLA DVACÁTÁ PRVNÍ

Pohyby Slunce

5.21.1

Verš

śrī-śuka uvāca
etāvān eva bhū-valayasya sanniveśaḥ pramāṇa-lakṣaṇato vyākhyātaḥ.

Synonyma

śrī-śukaḥ uvāca — Śrī Śukadeva Gosvāmī pravil; etāvān — tolik; eva — jistě; bhū-valayasya sanniveśaḥ — uspořádání celého vesmíru; pramāṇa-lakṣaṇataḥ — podle rozměru (0,5 miliardy yojanů čili 6,4 miliardy kilometrů na šířku i délku) a charakteristik; vyākhyātaḥ — je popsáno.

Překlad

Śukadeva Gosvāmī pravil: Můj drahý králi, potud jsem ti podle mínění učenců popsal průměr vesmíru (0,5 miliardy yojanů neboli 6,4 miliardy kilometrů) a jeho obecné charakteristiky.

5.21.2

Verš

etena hi divo maṇḍala-mānaṁ tad-vida upadiśanti yathā dvi-dalayor niṣpāvādīnāṁ te antareṇāntarikṣaṁ tad-ubhaya-sandhitam.

Synonyma

etena — podle tohoto popisu; hi — vskutku; divaḥ — vyšší planetární systém; maṇḍala-mānam — rozměr koule; tat-vidaḥ — odborníci, kteří jsou s tím seznámeni; upadiśanti — učí; yathā — tak jako; dvi-dalayoḥ — na dvě poloviny; niṣpāva-ādīnām — zrna, jako například pšenice; te — dvou částí; antareṇa — v prostoru mezi; antarikṣam — nebe či meziplanetární prostor; tat — dvěma; ubhaya — na obou stranách; sandhitam — kde se obě části spojují.

Překlad

Zkušení zeměpisci učí, že rozměry horní části vesmíru lze zjistit, jestliže známe rozměry jeho dolní části, tak jako je možné určit velikost vrchní části rozpůleného pšeničného zrna, když známe rozměry spodní. Nebe mezi zemskou a nebeskou sférou se nazývá antarikṣa, meziplanetární prostor, a sousedí s vrcholem zemské a spodní částí nebeské sféry.

5.21.3

Verš

yan-madhya-gato bhagavāṁs tapatāṁ patis tapana ātapena tri-lokīṁ pratapaty avabhāsayaty ātma-bhāsā sa eṣa udagayana-dakṣiṇāyana-vaiṣuvata-saṁjñābhir māndya-śaighrya-samānābhir gatibhir ārohaṇāvarohaṇa-samāna-sthāneṣu yathā-savanam abhipadyamāno makarādiṣu rāśiṣv aho-rātrāṇi dīrgha-hrasva-samānāni vidhatte.

Synonyma

yat — jehož (meziprostoru); madhya-gataḥ — umístěn uprostřed; bhagavān — nejmocnější; tapatām patiḥ — vládce těch, kdo zahřívají celý vesmír; tapanaḥ — Slunce; ātapena — teplem; tri-lokīm — tři světy; pratapati — zahřívá; avabhāsayati — osvětluje; ātma-bhāsā — svými zářícími paprsky; saḥ — ta; eṣaḥ — sluneční koule; udagayana — přecházení na severní stranu rovníku; dakṣiṇa-ayana — přecházení na jižní stranu rovníku; vaiṣuvata — nebo přecházení přes rovník; saṁjñābhiḥ — různými jmény; māndya — charakterizované pomalostí; śaighrya — rychlostí; samānābhiḥ — a rovnoměrností; gatibhiḥ — pohybem; ārohaṇa — stoupání; avarohaṇa — klesání; samāna — nebo setrvávání uprostřed; sthāneṣu — v postaveních; yathā-savanam — podle pokynu Nejvyšší Osobnosti Božství; abhipadyamānaḥ — pohybuje se; makara-ādiṣu — počínaje znamením Makara (Kozoroha); rāśiṣu — v různých znameních; ahaḥ-rātrāṇi — dny a noci; dīrgha — dlouhé; hrasva — krátké; samānāni — stejné; vidhatte — činí.

Překlad

Uprostřed této oblasti meziplanetárního prostoru (antarikṣa) je nejvznešenější Slunce, král všech planet, jež vyzařují teplo, jako například Měsíc. Svým zářením zahřívá vesmír a udržuje jeho řád. Dodává také světlo, aby všem živým bytostem pomohlo vidět. Je řečeno, že když podle pokynu Nejvyšší Osobnosti Božství putuje na sever, na jih nebo přes rovník, pohybuje se pomalu, rychle nebo průměrnou rychlostí. Podle svých pohybů, kdy stoupá, klesá nebo překračuje rovník — a podle toho přichází do styku s různými znameními zvěrokruhu počínaje Makarou (Kozorohem) — jsou dny a noci krátké, dlouhé nebo se sobě navzájem rovnají.

Význam

Pán Brahmā se ve své Brahma-saṁhitě (5.52) modlí:

yac cakṣur eṣa savitā sakala-grahāṇāṁ
rājā samasta-sura-mūrtir aśeṣa-tejāḥ
yasyājñayā bhramati saṁbhṛta-kāla-cakro
govindam ādi-puruṣaṁ tam ahaṁ bhajāmi

“Uctívám Govindu, prvotního Pána, Nejvyšší Osobnost Božství, pod Jehož vládou i Slunce, které je považované za Pánovo oko, obíhá po pevně dané oběžné dráze věčného času. Slunce je králem všech planetárních soustav a jeho tepelná a světelná energie je neomezená.” Ačkoliv je Slunce popisováno jako bhagavān, nejmocnější, a ačkoliv je skutečně tou nejmocnější planetou ve vesmíru, musí vykonávat pokyny Govindy, Kṛṣṇy. Bůh Slunce se nemůže od své stanovené oběžné dráhy vychýlit ani o centimetr. Svrchovaný pokyn Nejvyšší Osobnosti Božství je tedy následován v každé oblasti života. Celá hmotná příroda vykonává Pánovy pokyny. My se však pošetile díváme na činnosti hmotné přírody, aniž bychom chápali svrchovaný pokyn a Nejvyšší Osobu stojící za nimi. Bhagavad-gītā potvrzuje: mayādhyakṣeṇa prakṛtiḥ: hmotná příroda vykonává pokyny Pána, a tak je vše udržováno ve správném chodu.

5.21.4

Verš

yadā meṣa-tulayor vartate tadāho-rātrāṇi samānāni bhavanti yadā vṛṣabhādiṣu pañcasu ca rāśiṣu carati tadāhāny eva vardhante hrasati ca māsi māsy ekaikā ghaṭikā rātriṣu.

Synonyma

yadā — když; meṣa-tulayoḥ — v Meṣe (Beranu) a Tule (Vahách); vartate — Slunce je; tadā — tehdy; ahaḥ-rātrāṇi — dny a noci; samānāni — stejně dlouhé; bhavanti — jsou; yadā — když; vṛṣabha-ādiṣu — počínaje Vṛṣabhou (Býkem) a Mithunou (Blíženci); pañcasu — v pěti; ca — také; rāśiṣu — znameních; carati — pohybuje se; tadā — tehdy; ahāni — dny; eva — jistě; vardhante — prodlužují se; hrasati — ubývá; ca — a; māsi māsi — každý měsíc; eka-ekā — jedna; ghaṭikā — půlhodina; rātriṣu — v nocích.

Překlad

Když Slunce prochází Meṣou (Beranem) a Tulou (Vahami), je den stejně dlouhý jako noc. Když prochází pěti znameními počínaje Vṛṣabhou (Býkem), dny se (až po Raka) prodlužují a potom se postupně každý měsíc o půl hodiny zkracují, dokud se den a noc opět nevyrovnají (ve Vahách).

5.21.5

Verš

yadā vṛścikādiṣu pañcasu vartate tadāho-rātrāṇi viparyayāṇi bhavanti.

Synonyma

yadā — když; vṛścika-ādiṣu — počínaje Vṛścikou (Štírem); pañcasu — pět; vartate — zůstává; tadā — tehdy; ahaḥ-rātrāṇi — dny a noci; viparyayāṇi — opak (den se krátí a noc prodlužuje); bhavanti — jsou.

Překlad

Když Slunce prochází pěti znameními počínaje Vṛścikou (Štírem), dny se zkracují (až po Kozoroha) a poté se postupně měsíc po měsíci prodlužují, dokud se den nevyrovná s nocí (v Beranu).

5.21.6

Verš

yāvad dakṣiṇāyanam ahāni vardhante yāvad udagayanaṁ rātrayaḥ.

Synonyma

yāvat — dokud; dakṣiṇa-ayanam — Slunce putuje k jihu; ahāni — dny; vardhante — prodlužují se; yāvat — dokud; udagayanam — Slunce putuje k severu; rātrayaḥ — noci.

Překlad

Do té doby, než Slunce začne putovat k jihu, se prodlužují dny, a dokud se nevydá na sever, prodlužují se noci.

5.21.7

Verš

evaṁ nava koṭaya eka-pañcāśal-lakṣāṇi yojanānāṁ mānasottara-giri-parivartanasyopadiśanti tasminn aindrīṁ purīṁ pūrvasmān meror devadhānīṁ nāma dakṣiṇato yāmyāṁ saṁyamanīṁ nāma paścād vāruṇīṁ nimlocanīṁ nāma uttarataḥ saumyāṁ vibhāvarīṁ nāma tāsūdaya-madhyāhnāstamaya-niśīthānīti bhūtānāṁ pravṛtti-nivṛtti-nimittāni samaya-viśeṣeṇa meroś catur-diśam.

Synonyma

evam — tak; nava — devět; koṭayaḥ — deset miliónů; eka-pañcāśat — padesát jedna; lakṣāṇi — sto tisíc; yojanānām — yojanů; mānasottara-giri — hory známé jako Mānasottara; parivartanasya — obcházení; upadiśanti — oni (učenci) učí; tasmin — na té (hoře Mānasottara); aindrīm — krále Indry; purīm — město; pūrvasmāt — na východní straně; meroḥ — hory Sumeru; devadhānīm — Devadhānī; nāma — jménem; dakṣiṇataḥ — na jižní straně; yāmyām — Yamarāje; saṁyamanīm — Saṁyamanī; nāma — jménem; paścāt — na západní straně; vāruṇīm — Varuṇy; nimlocanīm — Nimlocanī; nāma — jménem; uttarataḥ — na severní straně; saumyām — Měsíce; vibhāvarīm — Vibhāvarī; nāma — jménem; tāsu — v těch všech; udaya — východ slunce; madhyāhna — poledne; astamaya — západ slunce; niśīthāni — půlnoc; iti — tak; bhūtānām — živých bytostí; pravṛtti — činnosti; nivṛtti — a zastavení činnosti; nimittāni — příčiny; samaya-viśeṣeṇa — příslušnými časy; meroḥ — hory Sumeru; catuḥ-diśam — čtyři strany.

Překlad

Śukadeva Gosvāmī pokračoval: Můj drahý králi, jak bylo uvedeno dříve, učenci praví, že Slunce putuje po všech stranách hory Mānasottara v kruhu, jehož délka činí 95 100 000 yojanů (1 217 280 000 kilometrů). Na hoře Mānasottara, východně od hory Sumeru, je místo zvané Devadhānī, které patří králi Indrovi. Na jižní straně je místo zvané Saṁyamanī, patřící Yamarājovi, na západě se nachází Nimlocanī, které vlastní Varuṇa, a na severu Vibhāvarī, jež patří bohu Měsíce. Východ slunce, poledne, západ slunce a půlnoc v těchto místech nastávají podle příslušných časů, a tak zaměstnávají všechny živé bytosti jejich rozličnými předepsanými povinnostmi a také je vedou k tomu, aby vykonávání svých povinnosti ukončily.

5.21.8-9

Verš

tatratyānāṁ divasa-madhyaṅgata eva sadādityas tapati savyenācalaṁ dakṣiṇena karoti; yatrodeti tasya ha samāna-sūtra-nipāte nimlocati yatra kvacana syandenābhitapati tasya haiṣa samāna-sūtra-nipāte prasvāpayati tatra gataṁ na paśyanti ye taṁ samanupaśyeran.

Synonyma

tatratyānām — pro živé bytosti sídlící na hoře Meru; divasa-madhyaṅgataḥ — umístěné jako v poledne; eva — vskutku; sadā — neustále; ādityaḥ — Slunce; tapati — zahřívá; savyena — nalevo; acalam — hora Sumeru; dakṣiṇena — napravo (Slunce se pohybuje směrem doprava vlivem větru vanoucího na pravou stranu); karoti — pohybuje se; yatra — bod, kde; udeti — vychází; tasya — toho postavení; ha — jistě; samāna-sūtra-nipāte — v bodu na protilehlé straně; nimlocati — slunce zapadá; yatra — kde; kvacana — někde; syandena — s potem; abhitapati — zahřívá (v poledne); tasya — toho; ha — jistě; eṣaḥ — to (Slunce); samāna-sūtra-nipāte — v bodu na protilehlé straně; prasvāpayati — Slunce způsobuje spánek (o půlnoci); tatra — tam; gatam — odešlé; na paśyanti — nevidí; ye — kdo; tam — západ slunce; samanupaśyeran — vidí.

Překlad

Živým bytostem sídlícím na hoře Sumeru je vždy velké horko, jako bývá v poledne, neboť mají Slunce neustále nad hlavou. Ačkoliv se Slunce pohybuje proti směru hodinových ručiček, obrácené k souhvězdím a s horou Sumeru po své levé straně, pohybuje se také po směru hodinových ručiček a zdá se mít horu po své pravé straně, protože ho ovlivňuje vítr dakṣiṇāvarta. Lidé žijící v zemích přímo naproti místu, kde je poprvé pozorován východ slunce, vidí, jak slunce právě zapadá. Když bychom vedli přímou linku z bodu, kde je Slunce v poledne, lidé v zemích na jejím opačném konci by měli půlnoc. Kdyby lidé, kteří sídlí v místech, kde slunce zapadá, odešli do zemí na protilehlé straně, neviděli by Slunce ve stejném postavení.

5.21.10

Verš

yadā caindryāḥ puryāḥ pracalate pañcadaśa-ghaṭikābhir yāmyāṁ sapāda-koṭi-dvayaṁ yojanānāṁ sārdha-dvādaśa-lakṣāṇi sādhikāni copayāti.

Synonyma

yadā — když; ca — a; aindryāḥ — Indry; puryāḥ — ze sídla; pracalate — pohybuje se; pañcadaśa — patnácti; ghaṭikābhiḥ — půl hodiny (přesněji 24 minut); yāmyām — k Yamarājovu sídlu; sapāda-koṭi-dvayam — 22 500 000; yojanānām — yojanů; sārdha — a půl; dvādaśa-lakṣāṇi — 1 200 000; sādhikāni — o 25 000 více; ca — a; upayāti — přechází.

Překlad

Když Slunce putuje z Indrova sídla Devadhānī do Saṁyamanī, sídla Yamarāje, překoná vzdálenost 23 775 000 yojanů (304 320 000 kilometrů) za patnáct ghaṭik (šest hodin).

Význam

Vzdálenost vyjádřená slovem sādhikāni činí pañca-viṁśati-sahasrādhikāni neboli 25 000 yojanů. To plus 22 500 000 plus 1 250 000 yojanů je vzdálenost, kterou Slunce projde mezi každými dvěma městy. Součet činí 23 775 000 yojanů neboli 304 320 000 kilometrů. Celková oběžná dráha Slunce je čtyřnásobkem této vzdálenosti, tedy 95 100 000 yojanů (1 217 280 000 kilometrů).

5.21.11

Verš

evaṁ tato vāruṇīṁ saumyām aindrīṁ ca punas tathānye ca grahāḥ somādayo nakṣatraiḥ saha jyotiś-cakre samabhyudyanti saha vā nimlo-canti.

Synonyma

evam — takto; tataḥ — odtud; vāruṇīm — do sídla Varuṇy; saumyām — do sídla Měsíce; aindrīṁ ca — a do sídla Indry; punaḥ — opět; tathā — tak také; anye — ostatní; ca — také; grahāḥ — planety; soma-ādayaḥ — v čele s Měsícem; nakṣatraiḥ — všechny hvězdy; saha — s; jyotiḥ-cakre — na nebeské klenbě; samabhyudyanti — vycházejí; saha — spolu s; vā — nebo; nimlocanti — zapadají.

Překlad

Z Yamarājova sídla putuje Slunce do Nimlocanī, sídla Varuṇy, odtud do Vibhāvarī, sídla boha Měsíce, a odtud opět do Indrova sídla. Stejným způsobem se na nebeské klenbě objevuje spolu s ostatními hvězdami a planetami Měsíc, a poté opět zapadá a mizí z očí.

Význam

V Bhagavad-gītě (10.21) Kṛṣṇa říká: nakṣatrāṇām ahaṁ śaśī — “Mezi hvězdami jsem Měsíc.” To znamená, že se Měsíc podobá ostatním hvězdám. Védská literatura nás informuje, že v tomto vesmíru se nachází jedno Slunce, které se pohybuje. Západní teorii, že všechna svítící tělesa na obloze jsou různá slunce, védská literatura nepotvrzuje. Nemůžeme ani přijmout, že tato tělesa jsou slunce jiných vesmírů, neboť každý vesmír pokrývají různé obaly z hmotných prvků, a proto z jednoho vesmíru do druhého nevidíme, přestože jsou těsně vedle sebe. Vše, co vidíme, se nachází uvnitř tohoto vesmíru. V každém vesmíru je jeden Pán Brahmā a další polobozi na jiných planetách, ale pouze jedno Slunce.

5.21.12

Verš

evaṁ muhūrtena catus-triṁśal-lakṣa-yojanāny aṣṭa-śatādhikāni sauro rathas trayīmayo ’sau catasṛṣu parivartate purīṣu.

Synonyma

evam — takto; muhūrtena — za muhūrtu (48 minut); catuḥ-triṁśat — třicet čtyři; lakṣa — sto tisíců; yojanāni — yojanů; aṣṭa-śatādhikāni — zvětšených o 800; sauraḥ rathaḥ — vůz boha Slunce; trayī-mayaḥ — který je uctíván Gāyatrī mantrou (oṁ bhūr bhuvaḥ svaḥ tat savitur atd.); asau — to; catasṛṣu — ke čtyřem; parivartate — pohybuje se; purīṣu — skrze různá sídla.

Překlad

Tak vůz boha Slunce, jenž je trayīmaya — uctívaný slovy oṁ bhūr bhuvaḥ svaḥ — putuje výše zmíněnými čtyřmi sídly rychlostí 3 400 800 yojanů (43 530 240 kilometrů) za jednu muhūrtu.

5.21.13

Verš

yasyaikaṁ cakraṁ dvādaśāraṁ ṣaṇ-nemi tri-ṇābhi saṁvatsarātmakaṁ samāmananti tasyākṣo meror mūrdhani kṛto mānasottare kṛtetara-bhāgo yatra protaṁ ravi-ratha-cakraṁ taila-yantra-cakravad bhraman mānasottara-girau paribhramati.

Synonyma

yasya — jehož; ekam — jedno; cakram — kolo; dvādaśa — dvanáct; aram — paprsků; ṣaṭ — šest; nemi — části obruče; tri-ṇābhi — tři části středu; saṁvatsara-ātmakam — jehož povaha je saṁvatsara; samāmananti — plně popisují; tasya — vůz boha Slunce; akṣaḥ — osa; meroḥ — hory Sumeru; mūrdhani — na vrcholu; kṛtaḥ — upevněná; mānasottare — na hoře zvané Mānasottara; kṛta — upevněn; itara-bhāgaḥ — druhý konec; yatra — kde; protam — upevněno na; ravi-ratha-cakram — kolo vozu boha Slunce; taila-yantra-cakra-vat — jako kolo lisu na olej; bhramat — pohybuje se; mānasottara-girau — na hoře Mānasottara; paribhramati — otáčí se.

Překlad

Vůz Boha Slunce má pouze jedno kolo, které se nazývá Saṁvatsara. Dvanáct měsíců je jeho dvanáct paprsků, šest ročních období jsou části jeho obruče a tři období cātur-māsya tvoří jeho třídílný střed. Jedna část osy kola spočívá na vrcholu hory Sumeru a druhá na hoře Mānasottara. Kolo je připevněno na vnějším konci osy a neustále se otáčí na hoře Mānasottara jako kolo lisu na olej.

5.21.14

Verš

tasminn akṣe kṛtamūlo dvitīyo ’kṣas turyamānena sammitas taila-yantrākṣavad dhruve kṛtopari-bhāgaḥ.

Synonyma

tasmin akṣe — na té ose; kṛta-mūlaḥ — s pevnou základnou; dvitīyaḥ — druhá; akṣaḥ — osa; turyamānena — čtvrtinou; sammitaḥ — měřená; taila-yantra-akṣa-vat — jako osa lisu na olej; dhruve — k Dhruvaloce; kṛta — připevněná; upari-bhāgaḥ — horní část.

Překlad

První osa je — stejně jako u lisu na olej — připevněna ke druhé, která je dlouhá jednu čtvrtinu její délky (3 937 500 yojanů neboli 50 400 000 kilometrů). Horní část této druhé osy je provazem větru připevněna ke Dhruvaloce.

5.21.15

Verš

ratha-nīḍas tu ṣaṭ-triṁśal-lakṣa-yojanāyatas tat-turīya-bhāga-viśālas tāvān ravi-ratha-yugo yatra hayāś chando-nāmānaḥ saptāruṇa-yojitā vahanti devam ādityam.

Synonyma

ratha-nīḍaḥ — vnitřek vozu; tu — avšak; ṣaṭ-triṁśat-lakṣa-yojana-āyataḥ — 3 600 000 yojanů dlouhý; tat-turīya-bhāga — čtvrtina tohoto rozměru (900 000 yojanů); viśālaḥ — široký; tāvān — také tolik; ravi-ratha-yugaḥ — postroj pro koně; yatra — kde; hayāḥ — koně; chandaḥ-nāmānaḥ — s různými jmény védských rytmů; sapta — sedm; aruṇa-yojitāḥ — zapřaženi Aruṇadevem; vahanti — vezou; devam — poloboha; ādityam — boha Slunce.

Překlad

Můj drahý králi, je řečeno, že podvozek vozu boha Slunce je dlouhý 3 600 000 yojanů (46 080 000 kilometrů) a široký čtvrtinu této délky (900 000 yojanů čili 11 520 000 kilometrů). Koně táhnoucí vůz, kteří jsou pojmenovaní podle Gāyatrī a dalších védských rytmů, Aruṇadeva zapřahá do postroje širokého také 900 000 yojanů. Tento vůz neustále vozí boha Slunce.

Význam

Ve Viṣṇu Purāṇě stojí:

gāyatrī ca bṛhaty uṣṇig
jagatī triṣṭup eva ca
anuṣṭup paṅktir ity uktāś
chandāṁsi harayo raveḥ

Sedm koní zapřažených do vozu boha Slunce se jmenuje Gāyatrī, Bṛhati, Uṣṇik, Jagatī, Triṣṭup, Anuṣṭup a Paṅkti. Tato jména různých védských rytmů označují sedm koní, kteří táhnou vůz boha Slunce.

5.21.16

Verš

purastāt savitur aruṇaḥ paścāc ca niyuktaḥ sautye karmaṇi kilāste.

Synonyma

purastāt — před; savituḥ — bohem Slunce; aruṇaḥ — polobůh jménem Aruṇa; paścāt — hledí dozadu; ca — a; niyuktaḥ — zaměstnán; sautye — vozataje; karmaṇi — činnostmi; kila — jistě; āste — zůstává.

Překlad

Aruṇadeva sedí před bohem Slunce, a ačkoliv je zaneprázdněn řízením vozu a koní, hledí dozadu na něho.

Význam

Vāyu Purāṇa popisuje rozmístění koní:

saptāśva-rūpa-cchandāṁsī
vahante vāmato ravim
cakra-pakṣa-nibaddhāni
cakre vākṣaḥ samāhitaḥ

Přestože Aruṇadeva sedí na předním sedadle a ovládá koně, hledí přes levé rameno dozadu na boha Slunce.

5.21.17

Verš

tathā vālikhilyā ṛṣayo ’ṅguṣṭha-parva-mātrāḥ ṣaṣṭi-sahasrāṇi purataḥ sūryaṁ sūkta-vākāya niyuktāḥ saṁstuvanti.

Synonyma

tathā — tam; vālakhilyāḥ — Vālakhilyové; ṛṣayaḥ — velcí mudrci; aṅguṣṭha-parva-mātrāḥ — velcí jako palec; ṣaṣṭi-sahasrāṇi — šedesát tisíc; purataḥ — vpředu; sūryam — bůh Slunce; su-ukta-vākāya — aby výmluvně hovořili; niyuktāḥ — zaměstnáni; saṁstuvanti — modlí se.

Překlad

Před bohem Slunce je šedesát tisíc světců Vālakhilyů, kteří mají všichni velikost palce a oslavují ho výmluvnými modlitbami.

5.21.18

Verš

tathānye ca ṛṣayo gandharvāpsaraso nāgā grāmaṇyo yātudhānā devā ity ekaikaśo gaṇāḥ sapta caturdaśa māsi māsi bhagavantaṁ sūryam ātmānaṁ nānā-nāmānaṁ pṛthaṅ-nānā-nāmānaḥ pṛthak-karmabhir dvandvaśa upāsate.

Synonyma

tathā — podobně; anye — jiní; ca — rovněž; ṛṣayaḥ — světci; gandharva-apsarasaḥ — Gandharvové a Apsary; nāgāḥ — hadi Nāgové; grāmaṇyaḥ — Yakṣové; yātudhānāḥ — Rākṣasové; devāḥ — polobozi; iti — takto; eka-ekaśaḥ — jeden za druhým; gaṇāḥ — skupin; sapta — sedm; caturdaśa — čtrnáct; māsi māsi — každý měsíc; bhagavantam — nejmocnějšímu polobohu; sūryam — bůh Slunce; ātmānam — život vesmíru; nānā — různá; nāmānam — kdo vlastní jména; pṛthak — oddělená; nānā-nāmānaḥ — s různými jmény; pṛthak — oddělenými; karmabhiḥ — obřady; dvandvaśaḥ — ve skupinách po dvou; upāsate — uctívají.

Překlad

Také čtrnáct dalších světců, Gandharvů, Apsar, Nāgů, Yakṣů, Rākṣasů a polobohů, jež jsou rozděleni do skupin po dvou, přijímá každý měsíc různá jména a neustále vykonávají různé obřady pro uctívání Nejvyššího Pána jako nejmocnějšího poloboha Sūryadeva, který vlastní mnoho jmen.

Význam

Ve Viṣṇu Purāṇě je řečeno:

stuvanti munayaḥ sūryaṁ
gandharvair gīyate puraḥ
nṛtyanto 'psaraso yānti
sūryasyānu niśācarāḥ

vahanti pannagā yakṣaiḥ
kriyate ’bhiṣusaṅgrahaḥ
vālikhilyās tathaivainaṁ
parivārya samāsate

so ’yaṁ sapta-gaṇaḥ sūrya-
maṇḍale muni-sattama
himoṣṇa vāri-vṛṣṭīṇāṁ
hetutve samayaṁ gataḥ

Při uctívání nejmocnějšího poloboha Sūryi před ním Gandharvové zpívají, Apsary tančí před vozem, Niśācarové vůz následují, Pannagové jej zdobí, Yakṣové střeží a světci zvaní Vālikhilyové obklopují boha Slunce a přednášejí mu modlitby. Sedm skupin čtrnácti společníků určuje vhodný čas pro pravidelné sněžení, horko a déšť po celém vesmíru.

5.21.19

Verš

lakṣottaraṁ sārdha-nava-koṭi-yojana-parimaṇḍalaṁ bhū-valayasya kṣaṇena sagavyūty-uttaraṁ dvi-sahasra-yojanāni sa bhuṅkte.

Synonyma

lakṣa-uttaram — zvětšený o 100 000; sārdha — s 5 000 000; nava-koṭi-yojana — 90 000 000 yojanů; parimaṇḍalam — obvod; bhū-valayasya — zemské klenby; kṣaṇena — za jediný okamžik; sagavyūti-uttaram — zvětšený o dvě krośi (6,4 kilometrů); dvi-sahasra-yojanāni — 2 000 yojanů; saḥ — bůh Slunce; bhuṅkte — překonává.

Překlad

Můj drahý králi, bůh Slunce na své oběžné dráze Bhūmaṇḍalou překonává vzdálenost 95 100 000 yojanů (1 217 280 000 kilometrů) rychlostí 2 000 yojanů a dvou kroś (25 606 kilometrů) za jediný okamžik.

Význam

Takto končí Bhaktivedantovy výklady k dvacáté první kapitole pátého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Pohyby Slunce”.

KAPITOLA DVACÁTÁ DRUHÁ

Oběžné dráhy planet

5.22.1

Verš

rājovāca
yad etad bhagavata ādityasya meruṁ dhruvaṁ ca pradakṣiṇena parikrāmato rāśīnām abhimukhaṁ pracalitaṁ cāpradakṣiṇaṁ bhagavatopavarṇitam amuṣya vayaṁ katham anumimīmahīti.

Synonyma

rājā uvāca — král (Mahārāja Parīkṣit) se otázal; yat — která; etat — ta; bhagavataḥ — svrchovaně mocného; ādityasya — Slunce (Sūrya Nārāyaṇa); merum — hora známá jako Sumeru; dhruvam ca — jakož i planeta známá jako Dhruvaloka; pradakṣiṇena — zanechává vpravo; parikrāmataḥ — který obíhá; rāśīnām — různá znamení zvěrokruhu; abhimukham — čelem k; pracalitam — pohybuje se; ca — a; apradakṣiṇam — zanechává vlevo; bhagavatā — tebou, ó vznešený; upavarṇitam — popsáno; amuṣya — toho; vayam — my (posluchač); katham — jak; anumimīmahi — to můžeme přijmout díky zdůvodnění a dedukci; iti — takto.

Překlad

Král Parīkṣit se otázal Śukadeva Gosvāmīho: Můj drahý pane, již jsi potvrdil skutečnost, že svrchovaně mocný bůh Slunce putuje okolo Dhruvaloky, přičemž Dhruvaloku i horu Sumeru zanechává po své pravé straně. Zároveň je však obrácen čelem ke znamením zvěrokruhu a horu Sumeru s Dhruvalokou nechává po své levici. Jak můžeme logicky přijmout, že bůh Slunce má při své cestě horu Sumeru a Dhruvaloku po levé i pravé straně zároveň?

5.22.2

Verš

sa hovāca
yathā kulāla-cakreṇa bhramatā saha bhramatāṁ tad-āśrayāṇāṁ pipīlikādīnāṁ gatir anyaiva pradeśāntareṣv apy upalabhyamānatvād evaṁ nakṣatra-rāśibhir upalakṣitena kāla-cakreṇa dhruvaṁ meruṁ ca pradakṣiṇena paridhāvatā saha paridhāvamānānāṁ tad-āśrayāṇāṁ sūryādīnāṁ grahāṇāṁ gatir anyaiva nakṣatrāntare rāśy-antare copalabhyamānatvāt.

Synonyma

saḥ — Śukadeva Gosvāmī; ha — velmi jasně; uvāca — odpověděl; yathā — tak jako; kulāla-cakreṇa — hrnčířský kruh; bhramatā — otáčející se; saha — s; bhramatām — těch, kteří se otáčejí; tat-āśrayāṇām — spočívající na tom (kruhu); pipīlika-ādīnām — malých mravenců; gatiḥ — pohyb; anyā — jiný; eva — jistě; pradeśa-antareṣu — na různých místech; api — také; upalabhyamānatvāt — díky zkušenosti; evam — podobně; nakṣatra-rāśibhiḥ — hvězdami a znameními; upalakṣitena — pozorovaná; kāla-cakreṇa — s velkým kolem času; dhruvam — hvězda známá jako Dhruvaloka; merum — hora známá jako Sumeru; ca — a; pradakṣiṇena — napravo; paridhāvatā — obíhá; saha — s; paridhāvamānānām — těch, které obíhají; tat-āśrayāṇām — jejichž útočištěm je toto kolo času; sūrya-ādīnām — počínaje Sluncem; grahāṇām — planet; gatiḥ — pohyb; anyā — jiné; eva — jistě; nakṣatra-antare — na různých hvězdách; rāśi-antare — v různých znameních; ca — a; upalabhyamānatvāt — díky pozorování.

Překlad

Śrī Śukadeva Gosvāmī jasně odpověděl: Při otáčení hrnčířského kruhu, na kterém jsou malí mravenci, se pozorovateli jeví pohyb mravenců jako odlišný od pohybu kola, protože se zdají být někdy na jedné části kola a jindy na druhé. Znamení a souhvězdí s horou Sumeru a Dhruvalokou po pravé straně se pohybují s kolem času a Slunce s ostatními planetami, které připomínají mravence, se pohybují s nimi. Slunce a planety však lze v různou dobu pozorovat v různých znameních a souhvězdích. To svědčí o tom, že se jejich pohyb liší od pohybu zvěrokruhu a samotného kola času.

5.22.3

Verš

sa eṣa bhagavān ādi-puruṣa eva sākṣān nārāyaṇo lokānāṁ svastaya ātmānaṁ trayīmayaṁ karma-viśuddhi-nimittaṁ kavibhir api ca vedena vijijñāsyamāno dvādaśadhā vibhajya ṣaṭsu vasantādiṣv ṛtuṣu yathopa-joṣam ṛtu-guṇān vidadhāti.

Synonyma

saḥ — ten; eṣaḥ — tato; bhagavān — svrchovaně mocná; ādi-puruṣaḥ — původní osoba; eva — jistě; sākṣāt — přímo; nārāyaṇaḥ — Nejvyšší Osobnost Božství, Nārāyaṇa; lokānām — všech planet; svastaye — ve prospěch; ātmānam — Sám; trayī-mayam — skládající se ze tří Ved (Sāma, Yajur a Ṛg); karma-viśuddhi — očištění plodonosných činností; nimittam — příčina; kavibhiḥ — velkými světci; api — také; ca — a; vedena — védským poznáním; vijijñāsyamānaḥ — dotázán na; dvādaśa-dhā — na dvanáct částí; vibhajya — rozdělil; ṣaṭsu — na šest; vasanta-ādiṣu — počínaje jarem; ṛtuṣu — roční období; yathā-upajoṣam — podle požitku úměrnému jejich minulým činnostem; ṛtu-guṇān — vlastnosti různých ročních období; vidadhāti — zařizuje.

Překlad

Původní příčinou vesmírného projevu je Nejvyšší Osobnost Božství, Nārāyaṇa. Když se velcí světci, plně obeznámení s védským poznáním, modlili k Nejvyššímu Pánu, sestoupil do tohoto hmotného světa v podobě Slunce, aby přinesl prospěch všem planetám a očistil plodonosné činnosti. Rozdělil se na dvanáct částí a stvořil roční období, počínaje jarem. Tímto způsobem stvořil vlastnosti ročních období, jako je horko, zima a tak dále.

5.22.4

Verš

tam etam iha puruṣās trayyā vidyayā varṇāśramācārānupathā uccāvacaiḥ karmabhir āmnātair yoga-vitānaiś ca śraddhayā yajanto ’ñjasā śreyaḥ samadhigacchanti.

Synonyma

tam — On (Nejvyšší Osobnost Božství); etam — to; iha — v tomto světě smrti; puruṣāḥ — všichni lidé; trayyā — se třemi částmi; vidyayā — védským poznáním; varṇa-āśrama-ācāra — činnosti systému varṇāśrama; anupathāḥ — následují; ucca-avacaiḥ — vyšší nebo nižší podle různých postavení ve varṇāśrama-dharmě (brāhmaṇa, kṣatriya, vaiśya a śūdra); karmabhiḥ — jejich příslušnými činnostmi; āmnātaiḥ — předané; yoga-vitānaiḥ — meditací a dalšími jógovými metodami; ca — a; śraddhayā — s pevnou vírou; yajantaḥ — uctívají; añjasā — bez potíží; śreyaḥ — nejvyšší prospěch v životě; samadhigacchanti — dosáhnou.

Překlad

Podle systému čtyř vareṇ a čtyř āśramů lidé obvykle uctívají Nejvyšší Osobnost Božství, Nārāyaṇa, v podobě boha Slunce. S pevnou vírou uctívají Nejvyšší Osobnost jako Nadduši podle obřadů, jako je agnihotra a podobné vyšší či nižší plodonosné činnosti předané ve třech Vedách, a podle metody mystické yogy. Tak velmi snadno dosáhnou nejvyššího cíle života.

5.22.5

Verš

atha sa eṣa ātmā lokānāṁ dyāv-āpṛthivyor antareṇa nabho-valayasya kālacakra-gato dvādaśa māsān bhuṅkte rāśi-saṁjñān saṁvatsarāvayavān māsaḥ pakṣa-dvayaṁ divā naktaṁ ceti sapādarkṣa-dvayam upadiśanti yāvatā ṣaṣṭham aṁśaṁ bhuñjīta sa vai ṛtur ity upadiśyate saṁvatsarāvayavaḥ.

Synonyma

atha — proto; saḥ — On; eṣaḥ — ta; ātmā — živá síla; lokānām — všech tří světů; dyāv-ā-pṛthivyoḥ antareṇa — mezi horními a dolními částmi vesmíru; nabhaḥ-valayasya — meziplanetárního prostoru; kāla-cakra-gataḥ — umístěný na kole času; dvādaśa māsān — dvanáct měsíců; bhuṅkte — prochází; rāśi-saṁjñān — pojmenované podle znamení zvěrokruhu; saṁvatsara-avayavān — části celého roku; māsaḥ — jeden měsíc; pakṣa-dvayam — dvě čtrnáctidenní období; divā — den; naktam ca — a noc; iti — takto; sapāda-ṛkṣa-dvayam — dvě a čtvrt souhvězdí podle hvězdářských výpočtů; upadiśanti — učí; yāvatā — takovou dobou; ṣaṣṭham aṁśam — šestina jeho oběžné dráhy; bhuñjīta — uplyne; saḥ — část; vai — vskutku; ṛtuḥ — roční období; iti — takto; upadiśyate — učí se; saṁvatsara-avayavaḥ — část roku.

Překlad

Bůh Slunce, Nārāyaṇa neboli Viṣṇu, duše všech světů, se nachází v meziplanetárním prostoru mezi horní a dolní částí vesmíru. Když Slunce prochází dvanácti měsíci kola času, přichází do styku s dvanácti různými znameními zvěrokruhu a podle nich přijímá dvanáct různých jmen. Součet těchto dvanácti měsíců se nazývá saṁvatsara, jeden celý rok. Dvě čtrnáctidenní období — jedno dorůstajícího a druhé ubývajícího Měsíce — tvoří podle výpočtů lunárního kalendáře jeden měsíc. Stejné období tvoří jeden den a noc na Pitṛloce. Podle hvězdářských výpočtů se měsíc rovná dvěma a čtvrt souhvězdím. Když Slunce putuje dva měsíce, uplyne jedno roční období, a proto jsou změny ročních období považovány za části těla roku.

5.22.6

Verš

atha ca yāvatārdhena nabho-vīthyāṁ pracarati taṁ kālam ayanam ācakṣate.

Synonyma

atha — nyní; ca — také; yāvatā — dokud; ardhena — polovina; nabhaḥ-vīthyām — v meziplanetárním prostoru; pracarati — Slunce se pohybuje; tam — ten; kālam — čas; ayanam — ayana; ācakṣate — praví se.

Překlad

Doba, kterou Slunce potřebuje k procestování poloviny vesmíru, se nazývá ayana, doba jeho pohybu (na severu či na jihu).

5.22.7

Verš

atha ca yāvan nabho-maṇḍalaṁ saha dyāv-āpṛthivyor maṇḍalābhyāṁ kārtsnyena sa ha bhuñjīta taṁ kālaṁ saṁvatsaraṁ parivatsaram iḍāvatsaram anuvatsaraṁ vatsaram iti bhānor māndya-śaighrya-sama-gatibhiḥ samāmananti.

Synonyma

atha — nyní; ca — také; yāvat — dokud; nabhaḥ-maṇḍalam — meziplanetární prostor, mezi horním a dolním světem; saha — spolu s; dyau — horního světa; āpṛthivyoḥ — dolního světa; maṇḍalābhyām — sféry; kārtsnyena — zcela; saḥ — on; ha — vskutku; bhuñjīta — může projít; tam — ten; kālam — čas; saṁvatsaram — Saṁvatsara; parivatsaram — Parivatsara; iḍāvatsaram — Iḍāvatsara; anuvatsaram — Anuvatsara; vatsaram — Vatsara; iti — takto; bhānoḥ — Slunce; māndya — pomalou; śaighrya — rychlou; sama — a stejnoměrnou; gatibhiḥ — rychlostmi; samāmananti — zkušení učenci popisují.

Překlad

Bůh Slunce se pohybuje třemi rychlostmi — pomalou, rychlou a průměrnou. Dobu, kterou stráví cestou okolo nebeské, pozemské a meziplanetární sféry, když cestuje těmito třemi rychlostmi, označují učenci pěti jmény — Saṁvatsara, Parivatsara, Iḍāvatsara, Anuvatsara a Vatsara.

Význam

Podle astronomických výpočtů založených na solárním kalendáři je každý rok o šest dní delší než kalendářní rok a podle výpočtů založených na lunárním kalendáři je o šest dní kratší. Vlivem pohybů Slunce a Měsíce tedy vzniká mezi slunečním a měsíčním rokem rozdíl dvanácti dnů. S tím, jak plyne Saṁvatsara, Parivatsara, Iḍāvatsara, Anuvatsara a Vatsara, se každý pátý rok přidávají dva měsíce navíc. Tak vzniká šestá saṁvatsara, ale protože je dodatečná, výpočty solárního kalendáře se provádějí podle uvedených pěti jmen.

5.22.8

Verš

evaṁ candramā arka-gabhastibhya upariṣṭāl lakṣa-yojanata upalabhyamāno ’rkasya saṁvatsara-bhuktiṁ pakṣābhyāṁ māsa-bhuktiṁ sapādarkṣābhyāṁ dinenaiva pakṣa-bhuktim agracārī drutatara-gamano bhuṅkte.

Synonyma

evam — tak; candramā — Měsíc; arka-gabhastibhyaḥ — od slunečních paprsků; upariṣṭāt — nad; lakṣa-yojanataḥ — ve vzdálenosti 100 000 yojanů; upalabhyamānaḥ — umístěný; arkasya — sluneční koule; saṁvatsara-bhuktim — uplynutí jednoho roku požitku; pakṣābhyām — dvěma čtrnáctidenními obdobími; māsa-bhuktim — uplynutí jednoho měsíce; sapāda-ṛkṣābhyām — dvěma a čtvrt dny; dinena — dnem; eva — jen; pakṣa-bhuktim — uplynutí čtrnácti dnů; agracārī — s dravostí; druta-tara-gamanaḥ — pohybující se rychleji; bhuṅkte — prochází.

Překlad

Ve vzdálenosti 100 000 yojanů (1 280 000 kilometrů) nad slunečními paprsky je Měsíc, jenž se pohybuje rychleji než Slunce. Za dvě lunární čtrnáctidenní období Měsíc procestuje vzdálenost jedné sluneční saṁvatsary, za dva a čtvrt dne vzdálenost, kterou Slunce urazí za měsíc, a za jeden den vzdálenost, kterou Slunce překoná za čtrnáct dní.

Význam

Vezmeme-li v úvahu, že Měsíc je 100 000 yojanů (1 280 000 kilometrů) nad paprsky Slunce, je velmi zarážející, že by moderní výlety na jeho povrch byly možné. Jelikož je Měsíc tak daleko, zůstává záhadou, jak by se tam vesmírné lodě mohly dostat. Moderní vědecké výpočty podléhají jedné změně za druhou, a proto jsou nejisté. Musíme přijmout výpočty uváděné ve védské literatuře. Ty se nemění — astronomické výpočty provedené před dávnými lety a zaznamenané ve védských písmech jsou platné i dnes. To, zda jsou lepší védské nebo moderní výpočty, může pro druhé zůstat záhadou, ale co se nás týče, přijímáme védské výpočty jako správné.

5.22.9

Verš

atha cāpūryamāṇābhiś ca kalābhir amarāṇāṁ kṣīyamāṇābhiś ca kalābhiḥ pitṝṇām aho-rātrāṇi pūrva-pakṣāpara-pakṣābhyāṁ vitanvānaḥ sarva-jīva-nivaha-prāṇo jīvaś caikam ekaṁ nakṣatraṁ triṁśatā muhūrtair bhuṅkte.

Synonyma

atha — takto; ca — také; āpūryamāṇābhiḥ — postupně rostoucí; ca — a; kalābhiḥ — částmi Měsíce; amarāṇām — polobohů; kṣīyamāṇābhiḥ — postupným ubýváním; ca — a; kalābhiḥ — částmi Měsíce; pitṝṇām — obyvatel planety zvané Pitṛloka; ahaḥ-rātrāṇi — dny a noci; pūrva-pakṣa-apara-pakṣābhyām — obdobím růstu a ubývání; vitanvānaḥ — rozděluje; sarva-jīva-nivaha — souhrnu živých bytostí; prāṇaḥ — život; jīvaḥ — hlavní živá bytost; ca — také; ekam ekam — jedno po druhém; nakṣatram — souhvězdí; triṁśatā — třiceti; muhūrtaiḥ — muhūrtami; bhuṅkte — prochází.

Překlad

Když Měsíc dorůstá, jeho svítících částí denně přibývá, což vytváří polobohům den a pitům noc. Když ho naopak ubývá, přináší to noc polobohům a den pitům. Tak projde Měsíc každým souhvězdím za třicet muhūrt (celý den). Měsíc je zdrojem nektarového chladu, který ovlivňuje růst obilí, a proto je bůh Měsíce považován za život všech živých bytostí. Díky tomu se nazývá Jīva, hlavní živá bytost ve vesmíru.

5.22.10

Verš

ya eṣa ṣoḍaśa-kalaḥ puruṣo bhagavān manomayo ’nnamayo ’mṛtamayo deva-pitṛ-manuṣya-bhūta-paśu-pakṣi-sarīsṛpa-vīrudhāṁ prāṇāpy āyana-śīlatvāt sarvamaya iti varṇayanti.

Synonyma

yaḥ — ten; eṣaḥ — tento; ṣoḍaśa-kalaḥ — se všemi šestnácti částmi (úplněk); puruṣaḥ — osoba; bhagavān — s velkou mocí získanou od Nejvyšší Osobnosti Božství; manaḥ-mayaḥ — vládnoucí božstvo mysli; anna-mayaḥ — zdroj energie pro obilí; amṛta-mayaḥ — zdroj podstaty života; deva — všech polobohů; pitṛ — všech obyvatel Pitṛloky; manuṣya — všechny lidské bytosti; bhūta — všechny živé bytosti; paśu — zvířat; pakṣi — ptáků; sarīsṛpa — plazů; vīrudhām — všech druhů bylin a rostlin; prāṇa — životní vzduch; api — jistě; āyana-śīlatvāt — kvůli osvěžení; sarva-mayaḥ — všeprostupující; iti — takto; varṇayanti — učenci popisují.

Překlad

Jelikož Měsíc oplývá veškerou mocí, zastupuje vliv Nejvyšší Osobnosti Božství. Je vládnoucím božstvem mysli všech, a proto se bůh Měsíce nazývá Manomaya. Měsíc je nazýván rovněž Annamaya, protože dodává sílu všem bylinám a rostlinám, a také Amṛtamaya, protože je zdrojem života všech živých bytostí. Těší polobohy, pity, lidské bytosti, zvířata, ptáky, plazy, stromy, rostliny a všechny ostatní živé bytosti. Jeho přítomnost uspokojuje každého, a to je důvod, proč se nazývá také Sarvamaya (všeprostupující).

5.22.11

Verš

tata upariṣṭād dvi-lakṣa-yojanato nakṣatrāṇi meruṁ dakṣiṇenaiva kālāyana īśvara-yojitāni sahābhijitāṣṭā-viṁśatiḥ.

Synonyma

tataḥ — od té oblasti Měsíce; upariṣṭāt — vzhůru; dvi-lakṣa-yojanataḥ — 200 000 yojanů; nakṣatrāṇi — mnoho hvězd; merum — hora Sumeru; dakṣiṇena eva — napravo; kāla-ayane — ke kolu času; īśvara-yojitāni — připoutány Nejvyšší Osobností Božství; saha — s; abhijitā — hvězda známá jako Abhijit; aṣṭā-viṁśatiḥ — dvacet osm.

Překlad

Ve vzdálenosti 200 000 yojanů (2 560 000 kilometrů) nad Měsícem se nachází mnoho hvězd. Svrchovanou vůlí Nejvyšší Osobnosti Božství jsou připevněny ke kolu času, a tak se otáčejí s horou Sumeru po své pravé straně, přičemž se jejich pohyb liší od pohybu Slunce. Mezi nimi je dvacet osm hvězd, které jsou velmi významné, a nejpřednější z nich se nazývá Abhijit.

Význam

Hvězdy, o kterých se zde mluví, jsou 2 560 000 kilometrů nad Měsícem, tedy 6 400 000 kilometrů nad Zemí.

5.22.12

Verš

tata upariṣṭād uśanā dvi-lakṣa-yojanata upalabhyate purataḥ paścāt sahaiva vārkasya śaighrya-māndya-sāmyābhir gatibhir arkavac carati lokānāṁ nityadānukūla eva prāyeṇa varṣayaṁś cāreṇānumīyate sa vṛṣṭi-viṣṭambha-grahopaśamanaḥ.

Synonyma

tataḥ — od té hvězdokupy; upariṣṭāt — vzhůru; uśanā — Venuše; dvi-lakṣa-yojanataḥ — 200 000 yojanů (2 560 000 kilometrů); upalabhyate — je vidět; purataḥ — před; paścāt — za; saha — spolu s; eva — vskutku; vā — a; arkasya — Slunce; śaighrya — rychlé; māndya — pomalé; sāmyābhiḥ — stejné; gatibhiḥ — pohyby; arkavat — přesně jako Slunce; carati — obíhá; lokānām — všech planet ve vesmíru; nityadā — neustále; anukūlaḥ — skýtá příznivé podmínky; eva — vskutku; prāyeṇa — téměř vždy; varṣayan — způsobuje déšť; cāreṇa — plněním mraků; anumīyate — je vnímána; saḥ — ona (Venuše); vṛṣṭi-viṣṭambha — překážky deště; graha-upaśamanaḥ — neutralizuje vliv planet.

Překlad

Asi 2 560 000 kilometrů nad touto skupinou hvězd je planeta Venuše, která se pohybuje téměř stejně jako Slunce, co se týče rychlých, pomalých a středních pohybů. Někdy se pohybuje za Sluncem, někdy před ním a jindy společně s ním. Odstraňuje vliv planet, jež brání dešti — její přítomnost tedy způsobuje déšť, a z toho důvodu je považována za velmi příznivou pro všechny živé bytosti ve vesmíru. Tuto skutečnost potvrzují velcí učenci.

5.22.13

Verš

uśanasā budho vyākhyātas tata upariṣṭād dvi-lakṣa-yojanato budhaḥ soma-suta upalabhyamānaḥ prāyeṇa śubha-kṛd yadārkād vyatiricyeta tadātivātābhra-prāyānāvṛṣṭy-ādi-bhayam āśaṁsate.

Synonyma

uśanasā — s Venuší; budhaḥ — Merkur; vyākhyātaḥ — vysvětleno; tataḥ — od té (Venuše); upariṣṭāt — nad; dvi-lakṣa-yojanataḥ — 2 560 000 kilometrů; budhaḥ — Merkur; soma-sutaḥ — syn Měsíce; upalabhyamānaḥ — je umístěný; prāyeṇa — téměř vždy; śubha-kṛt — velmi příznivý pro obyvatele vesmíru; yadā — když; arkāt — od Slunce; vyatiricyeta — je oddělen; tadā — tehdy; ativāta — cyklóny a jinými nepříznivými účinky; abhra — mraky; prāya — téměř vždy; anāvṛṣṭi-ādi — jako je nedostatek deště; bhayam — podmínky, které nahánějí strach; āśaṁsate — expanduje.

Překlad

Merkur je popisován jako podobný Venuši tím, že se pohybuje někdy za Sluncem, někdy před ním a někdy s ním. Je 2 560 000 kilometrů nad Venuší a 11 520 000 kilometrů nad Zemí. Merkur, syn Měsíce, je pro obyvatele vesmíru téměř vždy velmi příznivý, ale když se nepohybuje společně se Sluncem, přináší cyklóny, prach, nepravidelný déšť a mraky bez vody. Způsobováním nedostatečných či nadměrných srážek tedy vytváří podmínky, které nahánějí strach.

5.22.14

Verš

ata ūrdhvam aṅgārako ’pi yojana-lakṣa-dvitaya upalabhyamānas tribhis tribhiḥ pakṣair ekaikaśo rāśīn dvādaśānubhuṅkte yadi na vakreṇābhivartate prāyeṇāśubha-graho ’gha-śaṁsaḥ.

Synonyma

ataḥ — od toho; ūrdhvam — nad; aṅgārakaḥ — Mars; api — také; yojana-lakṣa-dvitaye — ve vzdálenosti 2 560 000 kilometrů; upalabhyamānaḥ — je umístěn; tribhiḥ tribhiḥ — s každými třemi a třemi; pakṣaiḥ — období, která trvají čtrnáct dní; eka-ekaśaḥ — jedno za druhým; rāśīn — znamení; dvādaśa — dvanáct; anubhuṅkte — prochází; yadi — když; na — ne; vakreṇa — se zakřivením; abhivartate — přichází; prāyeṇa — téměř vždy; aśubha-grahaḥ — nepříznivá planeta; agha-śaṁsaḥ — způsobuje nesnáze.

Překlad

2 560 000 kilometrů nad Merkurem — tedy 14 080 000 kilometrů nad Zemí — je planeta Mars. Pokud není její pohyb zakřivený, prochází každým znamením zvěrokruhu za tři čtrnáctidenní období, a tímto způsobem postupně projde všemi dvanácti znameními. Téměř vždy je zdrojem nepříznivých podmínek, pokud jde o déšť a další vlivy.

5.22.15

Verš

tata upariṣṭād dvi-lakṣa-yojanāntara-gatā bhagavān bṛhaspatir ekaikasmin rāśau parivatsaraṁ parivatsaraṁ carati yadi na vakraḥ syāt prāyeṇānukūlo brāhmaṇa-kulasya.

Synonyma

tataḥ — ten (Mars); upariṣṭāt — nad; dvi-lakṣa-yojana-antara-gatāḥ — ve vzdálenosti 2 560 000 kilometrů; bhagavān — nejmocnější planeta; bṛhaspatiḥ — Jupiter; eka-ekasmin — jedním za druhým; rāśau — znamení; parivatsaram parivatsaram — po dobu Parivatsary; carati — pohybuje se; yadi — když; na — ne; vakraḥ — zakřivený; syāt — stává se; prāyeṇa — téměř vždy; anukūlaḥ — velmi příznivý; brāhmaṇa-kulasya — pro brāhmaṇy ve vesmíru.

Překlad

2 560 000 kilometrů nad Marsem, tedy 16 640 000 kilometrů nad Zemí, se nachází planeta Jupiter, která prochází jedním znamením zvěrokruhu za dobu jedné Parivatsary. Pokud není její pohyb zakřivený, je velmi příznivá pro všechny brāhmaṇy ve vesmíru.

5.22.16

Verš

tata upariṣṭād yojana-lakṣa-dvayāt pratīyamānaḥ śanaiścara ekaikasmin rāśau triṁśan māsān vilambamānaḥ sarvān evānuparyeti tāvadbhir anuvatsaraiḥ prāyeṇa hi sarveṣām aśāntikaraḥ.

Synonyma

tataḥ — ten (Jupiter); upariṣṭāt — nad; yojana-lakṣa-dvayāt — 2 560 000 kilometrů daleko; pratīyamānaḥ — nachází se; śanaiścaraḥ — planeta Saturn; eka-ekasmin — jedním za druhým; rāśau — znamení zvěrokruhu; triṁśat māsān — v každém po dobu třiceti měsíců; vilam-bamānaḥ — setrvává; sarvān — všech dvanáct znamení zvěrokruhu; eva — jistě; anuparyeti — prochází; tāvadbhiḥ — tolika; anuvatsaraiḥ — Anuvatsarami; prāyeṇa — téměř vždy; hi — vskutku; sarveṣām — všem obyvatelům; aśāntikaraḥ — velmi znepokojující.

Překlad

Ve vzdálenosti 2 560 000 kilometrů nad Jupiterem — čili 19 200 000 kilometrů nad Zemí — je planeta Saturn, která prochází každým znamením zvěrokruhu třicet měsíců a celým zvěrokruhem projde za třicet Anuvatsar. Je vždy velmi nepříznivá pro situaci ve vesmíru.

5.22.17

Verš

tata uttarasmād ṛṣaya ekādaśa-lakṣa-yojanāntara upalabhyante ya eva lokānāṁ śam anubhāvayanto bhagavato viṣṇor yat paramaṁ padaṁ pradakṣiṇaṁ prakramanti.

Synonyma

tataḥ — planeta Saturn; uttarasmāt — nad; ṛṣayaḥ — velcí svatí mudrci; ekādaśa-lakṣa-yojana-antare — ve vzdálenosti 1 100 000 yojanů; upalabhyante — nachází se; ye — ti všichni; eva — vskutku; lokānām — pro všechny obyvatele vesmíru; śam — štěstí; anubhāvayantaḥ — neustále myslí na; bhagavataḥ — Nejvyšší Osobnosti Božství; viṣṇoḥ — Pán Viṣṇu; yat — což; paramam padam — svrchované sídlo; pradakṣiṇam — nechávají vpravo; prakramanti — krouží okolo.

Překlad

Ve vzdálenosti 14 080 000 kilometrů nad Saturnem, tedy 33 280 000 kilometrů nad Zemí, se nachází sedm svatých mudrců, kteří neustále myslí na blaho obyvatel vesmíru. Krouží okolo svrchovaného sídla Pána Viṣṇua, jež je známé jako Dhruvaloka či Polárka.

Význam

Śrīla Madhvācārya cituje tento verš z Brahmāṇḍa Purāṇy:

jñānānandātmano viṣṇuḥ
śiśumāra-vapuṣy atha
ūrdhva-lokeṣu sa vyāpta
ādityādyās tad-āśritā

Pán Viṣṇu, Jenž je zdrojem poznání a transcendentální blaženosti, přijal podobu Śiśumāry v sedmém nebi, které se nachází na nejvyšší úrovni ve vesmíru. Všechny ostatní planety, počínaje Sluncem, jsou pod ochranou této planetární soustavy zvané Śiśumāra.

Takto končí Bhaktivedantovy výklady k dvacáté druhé kapitole pátého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Oběžné dráhy planet”.

KAPITOLA DVACÁTÁ TŘETÍ

Planetární soustava Śiśumāra

5.23.1

Verš

śrī-śuka uvāca
atha tasmāt paratas trayodaśa-lakṣa-yojanāntarato yat tad viṣṇoḥ paramaṁ padam abhivadanti yatra ha mahā-bhāgavato dhruva auttānapādir agninendreṇa prajāpatinā kaśyapena dharmeṇa ca samakāla-yugbhiḥ sabahu-mānaṁ dakṣiṇataḥ kriyamāṇa idānīm api kalpa-jīvinām ājīvya upāste tasyehānubhāva upavarṇitaḥ.

Synonyma

śrī-śukaḥ uvāca — Śrī Śukadeva Gosvāmī řekl; atha — nato; tasmāt — sféra sedmi hvězd; parataḥ — nad ní; trayodaśa-lakṣa-yojana-antarataḥ — dalších 1 300 000 yojanů; yat — které; tat — to; viṣṇoḥ paramam padam — svrchované sídlo Pána Viṣṇua neboli lotosové nohy Pána Viṣṇua; abhivadanti — oslavují mantry Ṛg Vedy; yatra — v němž; ha — vskutku; mahā-bhāgavataḥ — velký oddaný; dhruvaḥ — Mahārāja Dhruva; auttānapādiḥ — syn Mahārāje Uttānapādy; agninā — bohem ohně; indreṇa — nebeským králem, Indrou; prajāpatinā — Prajāpatim; kaśyapena — Kaśyapou; dharmeṇa — Dharmarājem; ca — také; samakāla-yugbhiḥ — kteří jsou současně zaměstnáni; sa-bahu-mānam — vždy uctivě; dakṣiṇataḥ — na pravé straně; kriyamāṇaḥ — obcházený; idānīm — nyní; api — dokonce; kalpa-jīvinām — živých bytostí, které existují na konci stvoření; ājīvyaḥ — zdroj života; upāste — zůstává; tasya — jeho; iha — zde; anubhāvaḥ — velikost ve vykonávání oddané služby; upavarṇitaḥ — již popsaný (ve čtvrtém zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu).

Překlad

Śukadeva Gosvāmī pokračoval: Můj drahý králi, 1 300 000 yojanů (16 640 000 kilometrů) nad planetami sedmi mudrců je místo, které učenci označují za sídlo Pána Viṣṇua. Velký oddaný Mahārāja Dhruva, syn Mahārāje Uttānapādy, tam dodnes sídlí jako zdroj života všech živých bytostí, které žijí až do konce stvoření. Agni, Indra, Prajāpati, Kaśyapa a Dharma se tam scházejí, aby mu projevili úctu a složili hluboké poklony. Obcházejí ho, otočeni k němu pravým bokem. Slavné činnosti Mahārāje Dhruvy jsem již popsal (ve čtvrtém zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu).

5.23.2

Verš

sa hi sarveṣāṁ jyotir-gaṇānāṁ graha-nakṣatrādīnām animiṣeṇāvyakta-raṁhasā bhagavatā kālena bhrāmyamāṇānāṁ sthāṇur ivāvaṣṭambha īśvareṇa vihitaḥ śaśvad avabhāsate.

Synonyma

saḥ — ta planeta Dhruvy Mahārāje; hi — vskutku; sarveṣām — všech; jyotiḥ-gaṇānām — svítících těles; graha-nakṣatra-ādīnām — jako jsou planety a hvězdy; animiṣeṇa — který neodpočívá; avyakta — nepochopitelný; raṁhasā — jehož síla; bhagavatā — nejmocnější; kālena — časovým faktorem; bhrāmyamāṇānām — donucené k otáčení; sthāṇuḥ iva — jako kůl; avaṣṭambhaḥ — čep; īśvareṇa — vůlí Nejvyšší Osobnosti Božství; vihitaḥ — ustanovený; śaśvat — neustále; avabhāsate — září.

Překlad

Polárka, planeta Dhruvy Mahārāje, jež byla ustanovená svrchovanou vůlí Nejvyšší Osobnosti Božství, neustále září jakožto středový čep všech hvězd a planet. Neviditelný a nanejvýš mocný časový faktor, který nikdy nespí, způsobuje, že tato svítící tělesa okolo ní bez ustání obíhají.

Význam

Zde je jasně řečeno, že všechna svítící tělesa, planety a hvězdy se neustále otáčejí působením svrchovaného časového faktoru. Časový faktor je dalším rysem Nejvyšší Osobnosti Božství. Každý se nachází pod jeho vládou, ale Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, natolik miluje Svého oddaného Dhruvu Mahārāje, že všechna svítící tělesa svěřil pod vládu Dhruvovy planety a zařídil, aby časový faktor Dhruvovi podléhal a spolupracoval s ním. Ve skutečnosti se vše děje podle vůle a vedení Nejvyšší Osobnosti Božství, ale Pán Svému oddanému Dhruvovi podřídil činnosti časového faktoru, aby Dhruvu učinil tou nejdůležitější osobou ve vesmíru.

5.23.3

Verš

yathā meḍhīstambha ākramaṇa-paśavaḥ saṁyojitās tribhis tribhiḥ savanair yathā-sthānaṁ maṇḍalāni caranty evaṁ bhagaṇā grahādaya etasminn antar-bahir-yogena kāla-cakra āyojitā dhruvam evāvalambya vāyunodīryamāṇā ākalpāntaṁ paricaṅ kramanti nabhasi yathā meghāḥ śyenādayo vāyu-vaśāḥ karma-sārathayaḥ parivartante evaṁ jyotirgaṇāḥ prakṛti-puruṣa-saṁyogānugṛhītāḥ karma-nirmita-gatayo bhuvi na patanti.

Synonyma

yathā — přesně jako; meḍhīstambhe — k čepu; ākramaṇa-paśavaḥ — voli určení k mlácení rýže; saṁyojitāḥ — připoutaní; tribhiḥ tribhiḥ — třemi; savanaiḥ — pohyby; yathā-sthānam — na svých příslušných místech; maṇḍalāni — oběžné dráhy; caranti — procházejí; evam — stejně; bha-gaṇāḥ — svítící tělesa, jako je Slunce, Měsíc, Venuše, Merkur, Mars a Jupiter; graha-ādayaḥ — různé planety; etasmin — v tom; antaḥ-bahiḥ-yogena — spojením s vnitřními a vnějšími kruhy; kāla-cakre — v kole věčného času; āyojitāḥ — upevněné; dhruvam — Dhruvaloka; eva — jistě; avalambya — s podporou; vāyunā — větrem; udīryamāṇāḥ — poháněné; ā-kalpa-antam — do konce stvoření; paricaṅ kramanti — obíhají okolo; nabhasi — po nebi; yathā — přesně jako; meghāḥ — těžké mraky; śyena-ādayaḥ — ptáci, jako je velký orel; vāyu-vaśāḥ — ovládané větrem; karma-sārathayaḥ — jejichž vozataji jsou výsledky jejich vlastních činností v minulosti; parivartante — krouží okolo; evam — takto; jyotiḥ-gaṇāḥ — svítící tělesa, planety a hvězdy na nebi; prakṛti — hmotné přírody; puruṣa — a Nejvyšší Osobnosti, Kṛṣṇy; saṁyoga-anugṛhītāḥ — podporované spojeným úsilím; karma-nirmita — způsobené jejich vlastními plodonosnými činnostmi v minulosti; gatayaḥ — jejichž pohyby; bhuvi — na zemi; na — ne; patanti — spadnou.

Překlad

Když jsou voli spřaženi dohromady a připoutáni ke středovému čepu, aby mlátili rýži, chodí okolo něho, aniž by se odchýlili ze svých příslušných míst — jeden vůl nejblíže k čepu, druhý uprostřed a třetí na vnější straně. Stejně tak veškeré planety a všechny stovky a tisíce hvězd obíhají okolo Polárky, planety Dhruvy Mahārāje, po svých příslušných drahách, některé výše a jiné níže. Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, je upevnil ke stroji hmotné přírody podle výsledků jejich plodonosných činností a vítr je nutí obíhat kolem Polárky. Tak tomu bude až do konce stvoření. Tyto planety se vznášejí ve vzduchu na rozlehlé obloze, tak jako po nebi plují mraky se stovkami tun vody nebo jako na něm krouží velcí orli śyena, kteří díky výsledkům svých minulých činností létají velmi vysoko a nehrozí jim, že spadnou na zem.

Význam

Podle popisu tohoto verše nejsou stovky a tisíce hvězd a velkých planet, jako je Slunce, Měsíc, Venuše, Merkur, Mars a Jupiter, při sobě udržovány kvůli zákonu gravitace nebo nějaké podobné představě moderních vědců. Všechny tyto planety a hvězdy jsou služebníky Nejvyšší Osobnosti Božství, Govindy neboli Kṛṣṇy, a podle Jeho pokynu sedí ve svých vozech a putují po svých příslušných oběžných drahách. Oběžné dráhy jsou přirovnávány ke strojům, které hmotná příroda přidělila vládnoucím božstvům hvězd a planet. Tato božstva vykonávají pokyny Nejvyšší Osobnosti Božství tak, že obíhají okolo Dhruvaloky, obývané velkým oddaným Mahārājem Dhruvou. To potvrzuje Brahma-saṁhitā (5.52):

yac-cakṣur eṣa savitā sakala-grahāṇāṁ
rājā samasta-sura-mūrtir aśeṣa-tejāḥ
yasyājñayā bhramati sambhṛta-kāla-cakro
govindam ādi-puruṣaṁ tam ahaṁ bhajāmi

“Uctívám Govindu, prvotního Pána, Nejvyšší Osobnost Božství, pod Jehož vládou dokonce i Slunce, které je považované za Pánovo oko, obíhá po pevně dané oběžné dráze věčného času. Slunce je králem všech planetárních soustav a jeho tepelná a světelná energie je neomezená.” Tento verš z Brahma-saṁhity potvrzuje, že i největší a nejmocnější planeta, Slunce, plní pokyn Nejvyšší Osobnosti Božství a obíhá po stále stejné oběžné dráze (kāla-cakře). Nemá to nic společného s gravitací nebo jakýmikoliv jinými vymyšlenými zákony materialistických vědců.

Materialističtí vědci se chtějí vyhnout vládě Nejvyšší Osobnosti Božství, a proto si vymýšlejí různé podmínky, podle nichž se údajně planety pohybují. Jedinou podmínkou je však pokyn Nejvyšší Osobnosti Božství. Všechna vládnoucí božstva planet jsou osoby a Nejvyšší Osobnost Božství je také osoba. Nejvyšší Pán přikazuje podřízeným osobám — polobohům s různými jmény — aby naplňovali Jeho svrchovanou vůli. Tato skutečnost je potvrzena také v Bhagavad-gītě (9.10), kde Kṛṣṇa prohlašuje:

mayādhyakṣeṇa prakṛtiḥ
sūyate sa-carācaram
hetunānena kaunteya
jagad viparivartate

“Tato hmotná příroda jedná pod Mým vedením, ó synu Kuntī, a vydává všechny pohyblivé a nehybné bytosti. Podle jejích zákonů je tento projev znovu a znovu tvořen a ničen.”

Oběžné dráhy planet se podobají tělům, v nichž se nacházejí všechny živé bytosti, protože obojí jsou stroje, které ovládá Nejvyšší Osobnost Božství. Kṛṣṇa říká v Bhagavad-gītě (18.61):

īśvaraḥ sarva-bhūtānāṁ
hṛd-deśe 'rjuna tiṣṭhati
bhrāmayan sarva-bhūtāni
yantrārūḍhāni māyayā

“Nejvyšší Pán sídlí v srdci každého, ó Arjuno, a řídí putování všech živých bytostí, které sedí jakoby na voze zhotoveném z hmotné energie.” Stroj darovaný hmotnou přírodou — ať už stroj v podobě těla nebo oběžné dráhy (kāla-cakra) — jedná podle pokynů Nejvyšší Osobnosti Božství. Nejvyšší Pán a hmotná příroda spolupracují na udržování tohoto velkého vesmíru; a nejen jeho, ale i miliónů dalších vesmírů za jeho hranicemi.

Tento verš zodpovídá i otázku, jak se planety a hvězdy vznášejí ve vzduchu. Příčinou nejsou zákony přitažlivosti, ale pohyby vzduchu. Moderní letadla, jako je tryskové 747, fungují podobně — díky ovládání vzduchu létají vysoko po obloze a odolávají tendenci spadnout na zem. Takové ovládání vzduchu je možné díky spolupráci mužského a ženského principu (puruṣa a prakṛti). Spoluprací hmotné přírody, která je považována za prakṛti, a Nejvyššího Pána, Osobnosti Božství, Jenž je přijímán jako puruṣa, probíhá veškeré dění ve vesmíru podle stanoveného řádu. Prakṛti, hmotná příroda, je také popsána v Brahma-saṁhitě (5.44):

sṛṣṭi-sthiti-pralaya-sādhana-śaktir ekā
chāyeva yasya bhuvanāni bibharti durgā
icchānurūpam api yasya ca ceṣṭate sā
govindam ādi-puruṣaṁ tam ahaṁ bhajāmi

“Vnější energii, māyu, která je svou povahou stínem duchovní energie (cit), uctívají všichni lidé jako Durgu, tvořící, udržující a ničící činitel tohoto hmotného světa. Uctívám prvotního Pána Govindu, Jehož vůlí se Durgā řídí.” Hmotná příroda, vnější energie Nejvyššího Pána, je rovněž známá jako Durgā, ženská energie chránící velkou pevnost v podobě tohoto vesmíru. Slovo Durgā znamená také “pevnost”. Tento vesmír je jako velká pevnost, v níž jsou všechny podmíněné živé bytosti uvězněny a kterou nemohou opustit, dokud nejsou osvobozeny milostí Nejvyšší Osobnosti Božství. Pán Samotný prohlašuje v Bhagavad-gītě (4.9):

janma karma ca me divyam
evaṁ yo vetti tattvataḥ
tyaktvā dehaṁ punar janma
naiti mām eti so 'rjuna

“Ten, kdo zná transcendentální povahu Mého zjevení a Mých činností, se po opuštění těla nezrodí znovu v tomto hmotném světě, ale dosáhne Mého věčného sídla, ó Arjuno.” Milostí Nejvyšší Osobnosti Božství lze tedy pouhým vědomím Kṛṣṇy dosáhnout osvobození — být propuštěn z velké pevnosti tohoto vesmíru a odejít do duchovního světa.

Významné je také to, že vládnoucí božstva i těch největších planet dostala svá vznešená postavení díky svým velmi cenným zbožným činnostem v minulých životech. To zde vyjadřují slova karma-nirmita-gatayaḥ. Měsíc se například — jak jsme již uvedli — nazývá jīva, což znamená, že je živá bytost jako my, ale za své zbožné činnosti byl jmenován do postavení boha Měsíce. Také všichni ostatní polobozi jsou živé bytosti, kterým byla přidělena různá postavení vládců Měsíce, Země, Venuše atd. za jejich vynikající službu a zbožné činnosti. Pouze vládnoucí božstvo Slunce, Sūrya Nārāyaṇa, je inkarnací Nejvyšší Osobnosti Božství. Mahārāja Dhruva, vládnoucí božstvo Dhruvaloky, je také živá bytost. Existují tedy dva druhy živých bytostí — nejvyšší bytost, kterou je Nejvyšší Osobnost Božství, a obyčejná živá bytost, jīva (nityo nityānāṁ cetanaś cetanānām). Všichni polobozi jsou zaměstnáni službou Pánu, a jedině díky tomuto uspořádání probíhá veškeré dění ve vesmíru.

Pokud jde o velké orly, zmíněné v tomto verši, víme o existenci orlů tak velkých, že mohou lovit dokonce i slony. Létají tak vysoko, že mohou cestovat z jedné planety na druhou. Vzlétnou z jedné planety a přistanou na druhé a za letu snášejí vejce, z nichž se během pádu vzduchem vylíhnou další ptáci. Tito orli se v sanskrtu nazývají śyena. Za současných podmínek ovšem tak velké ptáky nemůžeme spatřit, nicméně víme alespoň o orlech, jež jsou schopni chytit opici, kterou pak pustí na zem, aby ji zabili a sežrali. Podobně existují i obří ptáci, kteří dokáží unést, zabít a sežrat slona.

Dva příklady — orla a mraku — stačí k potvrzení toho, že létání a vznášení se je možné prostřednictvím ovládání vzduchu. Planety se vznášejí podobným způsobem, protože hmotná příroda ovládá vzduch podle pokynů Nejvyššího Pána. Dalo by se říci, že toto ovládání tvoří zákon gravitace, ale v každém případě je třeba přijmout, že tvůrcem takových zákonů je Nejvyšší Osobnost Božství. Takzvaní vědci je nedokáží nijak ovlivnit. Mohou falešně prohlašovat, že Bůh neexistuje, ale skutečnost je jiná.

5.23.4

Verš

kecanaitaj jyotir-anīkaṁ śiśumāra-saṁsthānena bhagavato vāsudevasya yoga-dhāraṇāyām anuvarṇayanti.

Synonyma

kecana — někteří yogīni či učení astronomové; etat — toto; jyotiḥ-anīkam — velké kolo planet a hvězd; śiśumāra-saṁsthānena — představují si, že toto kolo je śiśumāra (delfín); bhagavataḥ — Nejvyšší Osobnosti Božství; vāsudevasya — Pán Vāsudeva (syn Vasudeva), Kṛṣṇa; yoga-dhāraṇāyām — pohrouženi do uctívání; anuvarṇayanti — popisují.

Překlad

Tento velký stroj, který se skládá z hvězd a planet, připomíná śiśumāru (delfína) ve vodě. Někdy je považován za inkarnaci Kṛṣṇy, Vāsudeva. Velcí yogīni meditují o Vāsudevovi v této podobě, neboť ji lze skutečně spatřit.

Význam

Transcendentalisté, jako jsou yogīni, jejichž mysl nedokáže pojmout podobu Pána, si raději představují něco velkého, jako je virāṭ-puruṣa. Proto si někteří yogīni vybavují, že tato imaginární śiśumāra plave po obloze jako delfín ve vodě. Meditují o ní jako o virāṭ-rūpě, gigantické podobě Nejvyšší Osobnosti Božství.

5.23.5

Verš

yasya pucchāgre ’vākśirasaḥ kuṇḍalī-bhūta-dehasya dhruva upakalpitas tasya lāṅgūle prajāpatir agnir indro dharma iti puccha-mūle dhātā vidhātā ca kaṭyāṁ saptarṣayaḥ; tasya dakṣiṇāvarta-kuṇḍalī-bhūta-śarīrasya yāny udagayanāni dakṣiṇa-pārśve tu nakṣatrāṇy upakalpayanti dakṣiṇāyanāni tu savye; yathā śiśumārasya kuṇḍalā-bhoga-sanniveśasya pārśvayor ubhayor apy avayavāḥ samasaṅkhyā bhavanti; pṛṣṭhe tv ajavīthī ākāśa-gaṅgā codarataḥ.

Synonyma

yasya — které; puccha-agre — na konci ocasu; avākśirasaḥ — jejíž hlava směřuje dolů; kuṇḍalī-bhūta-dehasya — jejíž stočené tělo; dhruvaḥ — Mahārāja Dhruva na své planetě Polárce; upakalpitaḥ — je; tasya — té; lāṅgūle — na ocasu; prajāpatiḥ — jménem Prajāpati; agniḥ — Agni; indraḥ — Indra; dharmaḥ — Dharma; iti — takto; puccha-mūle — u kořene ocasu; dhātā vidhātā — polobozi Dhātā a Vidhātā; ca — také; kaṭyām — na boku; sapta-ṛṣayaḥ — sedm svatých mudrců; tasya — té; dakṣiṇa-āvarta-kuṇḍalī-bhūta-śarīrasya — jejíž tělo se podobá pravotočivé spirále; yāni — které; udagayanāni — označuje severní dráhy; dakṣiṇa-pārśve — napravo; tu — ale; nakṣatrāṇi — souhvězdí; upakalpayanti — jsou umístěna; dakṣiṇa-āyanāni — čtrnáct souhvězdí, od Puṣyi po Uttarāṣāḍhu, označujících severní dráhu; tu — ale; savye — nalevo; yathā — tak jako; śiśumārasya — delfína; kuṇḍalā-bhoga-sanniveśasya — jehož tělo vypadá jako spirála; pārśvayoḥ — na stranách; ubhayoḥ — obou; api — jistě; avayavāḥ — údy; samasaṅkhyāḥ — stejného počtu (čtrnácti); bhavanti — jsou; pṛṣṭhe — na zádech; tu — ovšem; ajavīthī — první tři souhvězdí označující jižní dráhu (Mūlā, Pūrvaṣāḍhā a Uttarāṣāḍhā); ākāśa-gaṅgā — Ganga na obloze (Mléčná dráha); ca — také; udarataḥ — na břiše.

Překlad

Tato podoba śiśumāry směřuje hlavou dolů a její tělo je stočené. Na konci jejího ocasu je Dhruvova planeta, dále se na ocasu nacházejí planety polobohů Prajāpatiho, Agniho, Indry a Dharmy a u kořene ocasu jsou planety polobohů Dhāty a Vidhāty. V místě, kde by śiśumāra mohla mít boky, žije sedm světců, jako je Vasiṣṭha a Aṅgirā. Spirálovitě točené tělo Śiśumāra-cakry se stáčí ke své pravé straně, kde se nachází čtrnáct souhvězdí, z nichž první se nazývá Abhijit a poslední Punarvasu. Na levém boku śiśumāry je čtrnáct souhvězdí, počínaje Puṣyou a konče Uttarāṣāḍhou. Tak je tělo śiśumāry v rovnováze, protože má po obou stranách stejné množství souhvězdí. Na jejích zádech je skupina souhvězdí jménem Ajavīthī a na břiše Ganga, která teče po obloze (Mléčná dráha).

5.23.6

Verš

punarvasu-puṣyau dakṣiṇa-vāmayoḥ śroṇyor ārdrāśleṣe ca dakṣiṇa-vāmayoḥ paścimayoḥ pādayor abhijid-uttarāṣāḍhe dakṣiṇa-vāmayor nāsikayor yathā-saṅkhyaṁ śravaṇa-pūrvāṣāḍhe dakṣiṇa-vāmayor locanayor dhaniṣṭhā mūlaṁ ca dakṣiṇa-vāmayoḥ karṇayor maghādīny aṣṭa nakṣatrāṇi dakṣiṇāyanāni vāma-pārśva-vaṅkriṣu yuñjīta tathaiva mṛga-śīrṣādīny udagayanāni dakṣiṇa-pārśva-vaṅkriṣu prātilomyena prayuñjīta śatabhiṣā-jyeṣṭhe skandhayor dakṣiṇa-vāmayor nyaset.

Synonyma

punarvasu — souhvězdí jménem Punarvasu; puṣyau — a souhvězdí jménem Puṣyā; dakṣiṇa-vāmayoḥ — na pravém a levém; śroṇyoḥ — bedra; ārdrā — souhvězdí jménem Ārdrā; aśleṣe — souhvězdí jménem Aśleṣā; ca — také; dakṣiṇa-vāmayoḥ — na pravé a levé; paścimayoḥ — za; pādayoḥ — nohy; abhijit-uttarāṣāḍhe — souhvězdí Abhijit a Uttarāṣāḍhā; dakṣiṇa- vāmayoḥ — na pravé a levé; nāsikayoḥ — nosní dírky; yathā-saṅkhyam — podle pořadí; śravaṇa-pūrvāṣāḍhe — souhvězdí Śravaṇā a Pūrvāṣāḍhā; dakṣiṇa-vāmayoḥ — na pravém a levém; locanayoḥ — oči; dhaniṣṭhā mūlam ca — a souhvězdí Dhaniṣṭhā a Mūlā; dakṣiṇa-vāmayoḥ — na pravém a levém; karṇayoḥ — uši; maghā-ādīni — souhvězdí jako Maghā; aṣṭa nakṣatrāṇi — osm souhvězdí; dakṣiṇa-āyanāni — které označují jižní dráhu; vāma- pārśva — levé strany; vaṅkriṣu — na žebrech; yuñjīta — lze umístit; tathā eva — podobně; mṛga-śīrṣā-ādīni — jako Mṛgaśīrṣā; udagayanāni — označující severní dráhu; dakṣiṇa-pārśva-vaṅkriṣu — na pravé straně; prātilomyena — v opačném pořadí; prayuñjīta — lze umístit; śatabhiṣā — Śatabhiṣā; jyeṣṭhe — Jyeṣṭhā; skandhayoḥ — na dvou ramenech; dakṣiṇa-vāmayoḥ — pravé a levé; nyaset — je třeba umístit.

Překlad

Na pravém a levém boku, v místě pomyslných beder Śiśumāra-cakry, jsou souhvězdí Punarvasu a Puṣyā. Ārdrā a Aśleṣā jsou na její pravé a levé noze, Abhijit a Uttarāṣāḍhā v místě pravé a levé nosní dírky, Śravaṇā a Pūrvaṣāḍhā na pravém a levém oku a Dhaniṣṭhā a Mūlā na pravém a levém uchu. Osm souhvězdí — počínaje Māghou a konče Anurādhou — které označují jižní dráhu, se nachází na žebrech na levé straně jejího těla. Osm souhvězdí — počínaje Mṛgaśīrṣou a konče Pūrvabhādrou — jež značí severní dráhu, je na žebrech na pravé straně. Śatabhiṣā a Jyeṣṭhā jsou na pravém a levém rameni.

5.23.7

Verš

uttarā-hanāv agastir adharā-hanau yamo mukheṣu cāṅgārakaḥ śanaiścara upasthe bṛhaspatiḥ kakudi vakṣasy ādityo hṛdaye nārāyaṇo manasi candro nābhyām uśanā stanayor aśvinau budhaḥ prāṇāpānayo rāhur gale ketavaḥ sarvāṅgeṣu romasu sarve tārā-gaṇāḥ.

Synonyma

uttarā-hanau — na horní čelisti; agastiḥ — hvězda jménem Agasti; adharā-hanau — na dolní čelisti; yamaḥ — Yamarāja; mukheṣu — na ústech; ca — také; aṅgārakaḥ — Mars; śanaiścaraḥ — Saturn; upasthe — na genitáliích; bṛhaspatiḥ — Jupiter; kakudi — na zadní straně krku; vakṣasi — na hrudi; ādityaḥ — Slunce; hṛdaye — v srdci; nārāyaṇaḥ — Pán Nārāyaṇa; manasi — v mysli; candraḥ — Měsíc; nābhyām — na pupku; uśanā — Venuše; stanayoḥ — na prsou; aśvinau — dvě hvězdy jménem Aśvin; budhaḥ — Merkur; prāṇāpānayoḥ — ve dvou druzích vnitřního vzduchu zvaných prāṇa a apāna; rāhuḥ — planeta Rāhu; gale — na krku; ketavaḥ — komety; sarva-aṅgeṣu — po celém těle; romasu — v pórech těla; sarve — všech; tārā-gaṇāḥ — četné hvězdy.

Překlad

Na horní čelisti śiśumāry je umístěn Agasti, na dolní Yamarāja, na ústech Mars, na genitáliích Saturn, na zadní straně krku Jupiter, na hrudi Slunce a v srdci Nārāyaṇa. V její mysli se nachází Měsíc, na pupku Venuše a na prsou Aśvinīkumārové. V jejím životním vzduchu, který je známý jako prāṇāpāna, je umístěn Merkur, na krku je Rāhu, po celém těle se vyskytují komety a v jejích pórech je velké množství hvězd.

5.23.8

Verš

etad u haiva bhagavato viṣṇoḥ sarva-devatāmayaṁ rūpam aharahaḥ sandhyāyāṁ prayato vāgyato nirīkṣamāṇa upatiṣṭheta namo jyotir-lokāya kālāyanāyānimiṣāṁ pataye mahā-puruṣāyābhidhīmahīti.

Synonyma

etat — tato; u ha — vskutku; eva — jistě; bhagavataḥ — Nejvyšší Osobnosti Božství; viṣṇoḥ — Pána Viṣṇua; sarva-devatā-mayam — zahrnující všechny polobohy; rūpam — podoba; ahaḥ-ahaḥ — neustále; sandhyāyām — ráno, v poledne a večer; prayataḥ — meditovat o; vāgyataḥ — ovládat slova; nirīkṣamāṇaḥ — pozorovat; upatiṣṭheta — je třeba uctívat; namaḥ — uctivé poklony; jyotiḥ-lokāya — sídlu všech planetárních soustav; kālāyanāya — v podobě svrchovaného času; animiṣām — polobohů; pataye — vládci; mahā-puruṣāya — Nejvyšší Osobě; abhidhīmahi — meditujme; iti — takto.

Překlad

Můj milý králi, tělo śiśumāry, jak bylo popsáno, je třeba považovat za vnější podobu Pána Viṣṇua, Nejvyšší Osobnosti Božství. Ráno, v poledne a večer je třeba tiše pozorovat Pána v podobě Śiśumāra-cakry a uctívat Ho touto mantrou: “Ó Pane, Jenž si přijal podobu času! Ó sídlo všech planet, které se pohybují po různých oběžných drahách! Ó vládce všech polobohů, ó Nejvyšší Osobo, s úctou se Ti klaním a medituji o Tobě.”

5.23.9

Verš

graharkṣatārāmayam ādhidaivikaṁ
pāpāpahaṁ mantra-kṛtāṁ tri-kālam
namasyataḥ smarato vā tri-kālaṁ
naśyeta tat-kālajam āśu pāpam

Synonyma

graha-ṛkṣa-tārā-mayam — sestávající ze všech planet a hvězd; ādhidaivikam — vůdce všech polobohů; pāpa-apaham — ničitel hříšných reakcí; mantra-kṛtām — těch, kdo pronášejí výše uvedenou mantru; tri-kālam — třikrát; namasyataḥ — klanějí se; smarataḥ — meditují; vā — nebo; tri-kālam — třikrát; naśyeta — ničí; tat-kāla-jam — tehdy narozený; āśu — velmi rychle; pāpam — všechny hříšné reakce.

Překlad

Tělo Nejvyššího Pána, Viṣṇua, které tvoří Śiśumāra-cakru, je sídlem všech polobohů, hvězd a planet. Ten, kdo uctívá onu Nejvyšší Osobu pronášením této mantry třikrát denně — ráno, v poledne a večer — bude nepochybně zbaven všech hříšných reakcí. Pouhým vzdáváním poklon této podobě nebo vzpomínáním na ni třikrát denně budou zničeny všechny reakce člověka za jeho hříšné činnosti z nedávné doby.

Význam

Śrīla Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura shrnuje úplný popis planetárních systémů vesmíru prohlášením, že ten, kdo je schopen meditovat o tomto uspořádání jako o virāṭ-rūpě či viśva-rūpě, vnějším těle Nejvyšší Osobnosti Božství, a třikrát denně uctívat Pána v této podobě meditací, bude vždy osvobozen od všech hříšných reakcí. Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura soudí, že Dhruvaloka, Polárka, je 3 800 000 yojanů nad Sluncem. Ve vzdálenosti 10 000 000 yojanů nad Dhruvalokou je Maharloka, 20 000 000 yojanů nad Maharlokou je Janaloka, 80 000 000 yojanů nad Janalokou je Tapoloka a 120 000 000 yojanů nad Tapolokou je Satyaloka. Vzdálenost mezi Sluncem a Satyalokou je tedy 233 800 000 yojanů neboli 2 992 640 000 kilometrů. Vaikuṇṭhské planety začínají 26 200 000 yojanů (335 360 000 kilometrů) nad Satyalokou. Viṣṇu Purāṇa proto uvádí, že obal vesmíru je od Slunce vzdálený 260 000 000 yojanů (3 328 000 000 kilometrů). Vzdálenost mezi Sluncem a Zemí je 100 000 yojanů a 70 000 yojanů pod úrovní Země začíná sedm nižších planetárních soustav zvaných Atala, Vitala, Sutala, Talātala, Mahātala, Rasātala a Pātāla. 30 000 yojanů pod těmito nižšími planetárními soustavami se nachází Śeṣa Nāga, který leží na oceánu Garbhodaka. Tento oceán je hluboký 249 800 000 yojanů. Průměr vesmíru tedy činí přibližně 500 000 000 yojanů neboli 6 400 000 000 kilometrů.

Takto končí Bhaktivedantovy výklady k dvacáté třetí kapitole pátého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Planetární soustava Śiśumāra”.

KAPITOLA DVACÁTÁ ČTVRTÁ

Podzemní nebeské planety

5.24.1

Verš

śrī-śuka uvāca
adhastāt savitur yojanāyute svarbhānur nakṣatravac caratīty eke yo ’sāv amaratvaṁ grahatvaṁ cālabhata bhagavad-anukampayā svayam asurāpasadaḥ saiṁhikeyo hy atad-arhas tasya tāta janma karmāṇi copariṣṭād vakṣyāmaḥ.

Synonyma

śrī-śukaḥ uvāca — Śrī Śukadeva Gosvāmī pravil; adhastāt — pod; savituḥ — sluneční koulí; yojana — vzdálenost rovná 12,8 kilometrům; ayute — deset tisíc; svarbhānuḥ — planeta známá jako Rāhu; nakṣatra-vat — jako jedna z hvězd; carati — obíhá; iti — takto; eke — někteří, jež dobře znají Purāṇy; yaḥ — které; asau — to; amaratvam — délka života jako u polobohů; grahatvam — postavení jedné z hlavních planet; ca — a; alabhata — získal; bhagavat-anukampayā — díky soucitu Nejvyšší Osobnosti Božství; svayam — Osobně; asura-apasadaḥ — nejnižší z asurů; saiṁhikeyaḥ — syn Siṁhiky; hi — vskutku; a-tat-arhaḥ — nezpůsobilý pro toto postavení; tasya — jeho; tāta — ó můj milý králi; janma — zrození; karmāṇi — činnosti; ca — také; upariṣṭāt — později; vakṣyāmaḥ — vyložím.

Překlad

Śrī Śukadeva Gosvāmī pravil: Můj milý králi, jistí historici, kteří přednášejí Purāṇy, uvádějí, že 10 000 yojanů (128 000 kilometrů) pod Sluncem se nachází planeta zvaná Rāhu, jež se pohybuje jako jedna z hvězd. Jejím vládnoucím božstvem je syn Siṁhiky, nejodpornější ze všech asurů. Přestože je pro postavení poloboha nebo planetárního božstva naprosto nezpůsobilý, dosáhl ho milostí Nejvyšší Osobnosti Božství. Později se o něm zmíním více.

5.24.2

Verš

yad adas taraṇer maṇḍalaṁ pratapatas tad vistarato yojanāyutam ācakṣate dvādaśa-sahasraṁ somasya trayodaśa-sahasraṁ rāhor yaḥ parvaṇi tad-vyavadhāna-kṛd vairānubandhaḥ sūryā-candramasāv abhidhāvati.

Synonyma

yat — které; adaḥ — to; taraṇeḥ — Slunce; maṇḍalam — koule; pratapataḥ — jež neustále šíří teplo; tat — ta; vistarataḥ — z hlediska šířky; yojana — vzdálenost 12,8 kilometrů; ayutam — deset tisíc; ācakṣate — uvádějí; dvādaśa-sahasram — 20 000 yojanů (256 000 km); somasya — Měsíce; trayodaśa — třicet; sahasram — jeden tisíc; rāhoḥ — planety Rāhu; yaḥ — která; parvaṇi — občas; tat-vyavadhāna-kṛt — který bránil Slunci a Měsíci během rozdávání nektaru; vaira-anubandhaḥ — jenž chová nepřátelské úmysly; sūryā — Slunce; candramasau — a Měsíc; abhidhāvati — pronásleduje je za úplňku a novu.

Překlad

Slunce, které je zdrojem tepla, je široké 10 000 yojanů (128 000 kilometrů), Měsíc je široký 20 000 yojanů (256 000 kilometrů) a Rāhu 30 000 yojanů (384 000 kilometrů). Když byl kdysi rozdáván nektar, Rāhu se snažil vyvolat mezi Sluncem a Měsícem roztržku tím, že se mezi ně vetřel. K oběma se chová nepřátelsky, a proto se za úplňku a novu vždy snaží zakrýt sluneční a měsíční svit.

Význam

Zde je řečeno, že Slunce je široké 10 000 yojanů (128 000 kilometrů) a Měsíc dvakrát tolik — 20 000 yojanů (256 000 kilometrů). Slovo dvādaśa znamená dvakrát deset, čili dvacet. Vijayadhvaja zastává názor, že Rāhu by měl být dvakrát tak velký jako Měsíc, tedy 40 000 yojanů. Aby však tento zjevný rozpor s textem Bhāgavatamu vyjasnil, uvádí následující citaci o planetě Rāhu: rāhu-soma-ravīṇāṁ tu maṇḍalā dvi-guṇoktitām. To znamená, že Rāhu je dvakrát tak velký jako Měsíc, který je dvakrát tak velký jako Slunce. To je závěr komentátora Vijayadhvaji.

5.24.3

Verš

tan niśamyobhayatrāpi bhagavatā rakṣaṇāya prayuktaṁ sudarśanaṁ nāma bhāgavataṁ dayitam astraṁ tat tejasā durviṣahaṁ muhuḥ parivartamānam abhyavasthito muhūrtam udvijamānaś cakita-hṛdaya ārād eva nivartate tad uparāgam iti vadanti lokāḥ.

Synonyma

tat — ta situace; niśamya — když se doslechne; ubhayatra — okolo Slunce i Měsíce; api — vskutku; bhagavatā — Nejvyšší Osobností Božství; rakṣaṇāya — pro jejich ochranu; prayuktam — zaměstná; sudarśanam — Kṛṣṇův disk; nāma — jménem; bhāgavatam — nejdůvěrnější oddaný; dayitam — nejoblíbenější; astram — zbraň; tat — ta; tejasā — svou září; durviṣaham — nesnesitelný žár; muhuḥ — opakovaně; parivartamānam — obíhající okolo Slunce a Měsíce; abhyavasthitaḥ — umístěný; muhūrtam — po dobu muhūrty (48 minut); udvijamānaḥ — jehož mysl byla naplněna úzkostí; cakita — polekaný; hṛdayaḥ — v hloubi svého srdce; ārāt — na vzdálené místo; eva — jistě; nivartate — prchá; tat — ta situace; uparāgam — zatmění; iti — takto; vadanti — říkají; lokāḥ — lidé.

Překlad

Když se Nejvyšší Osobnost Božství, Viṣṇu, od polobohů Slunce a Měsíce doslechne o Rāhuově útoku, povolá k jejich ochraně Svůj disk zvaný Sudarśana. Sudarśana cakra je Pánův nejmilejší oddaný, který se těší Jeho stálé přízni. Silný žár cakry, určený k zabíjení neoddaných, nemůže Rāhu snést, a proto strachy před ním prchá. V době, kdy Rāhu obtěžuje Slunce a Měsíc, nastává situace, kterou lidé znají jako zatmění.

Význam

Nejvyšší Osobnost Božství, Viṣṇu, vždy chrání Své oddané, kteří jsou také známi jako polobozi. Vládnoucí polobozi Pána Viṣṇua na slovo poslouchají, ačkoliv si také přejí smyslový požitek — proto se nazývají “polobozi”, téměř jako Bůh. Přestože se Rāhu pokouší Slunce i Měsíc napadnout, Pán Viṣṇu je chrání. Strach před cakrou Pána Viṣṇua Rāhuovi nedovoluje setrvat před Sluncem či Měsícem déle než jednu muhūrtu (48 minut). Jev, ke kterému dochází, když Rāhu zakrývá světlo Slunce a Měsíce, se nazývá zatmění. Snaha vědců této planety dostat se na Měsíc je stejně démonská jako útok démona Rāhu. Jejich pokusy samozřejmě skončí nezdarem, protože na Slunce nebo na Měsíc se nikdo nemůže dostat tak snadno. Tyto pokusy jsou nepochybně odsouzeny k neúspěchu, stejně jako útok, o který se pokouší Rāhu.

5.24.4

Verš

tato ’dhastāt siddha-cāraṇa-vidyādharāṇāṁ sadanāni tāvan mātra eva.

Synonyma

tataḥ — planeta Rāhu; adhastāt — pod; siddha-cāraṇa — planet známých jako Siddhaloka a Cāraṇaloka; vidyādharāṇām — a planet Vidyādharů; sadanāni — sídla; tāvat mātra — jen taková vzdálenost (128 000 kilometrů); eva — vskutku.

Překlad

10 000 yojanů (128 000 kilometrů) pod Rāhuem jsou planety známé jako Siddhaloka, Cāraṇaloka a Vidyādhara-loka.

Význam

Je řečeno, že obyvatelé Siddhaloky, které příroda vybavila jógovými silami, se mohou díky svým vrozeným mystickým silám přemísťovat z jedné planety na druhou bez použití letadel a podobných strojů.

5.24.5

Verš

tato ’dhastād yakṣa-rakṣaḥ-piśāca-preta-bhūta-gaṇānāṁ vihārājiram antarikṣaṁ yāvad vāyuḥ pravāti yāvan meghā upalabhyante.

Synonyma

tataḥ adhastāt — pod planetami obývanými Siddhy, Cāraṇy a Vidyādhary; yakṣa-rakṣaḥ-piśāca-preta-bhūta-gaṇānām — Yakṣů, Rākṣasů. Piśāců, duchů a podobně; vihāra-ajiram — místo smyslového požitku; antarikṣam — na nebi nebo v meziplanetárním prostoru; yāvat — kam až; vāyuḥ — vítr; pravāti — vane; yāvat — kam až; meghāḥ — oblaka; upalabhyante — je vidět.

Překlad

Pod Vidyādhara-lokou, Cāraṇalokou a Siddhalokou — v nebi zvaném antarikṣa — jsou místa, kde se oddávají požitku Yakṣové, Rākṣasové, Piśācové, duchové a podobně. Antarikṣa dosahuje až tam, kam vane vítr a kam doletí oblaka. Nad ní již neexistuje vzduch.

5.24.6

Verš

tato ’dhastāc chata-yojanāntara iyaṁ pṛthivī yāvad dhaṁsa-bhāsa-śyena-suparṇādayaḥ patattri-pravarā utpatantīti.

Synonyma

tataḥ adhastāt — pod nimi; śata-yojana — sta yojanů; antare — ve vzdálenosti; iyam — tato; pṛthivī — planeta Země; yāvat — tak vysoko, kam; haṁsa — labutě; bhāsa — supi; śyena — orli; suparṇa-ādayaḥ — a ostatní ptáci; patattri-pravarāḥ — hlavní mezi ptáky; utpatanti — jsou schopni doletět; iti — takto.

Překlad

Ve vzdálenosti 100 yojanů (1280 kilometrů) pod sídly Yakṣů a Rākṣasů je planeta Země. Její horní hranice sahají tak vysoko, kam až dolétnou labutě, supi, orli a podobní velcí ptáci.

5.24.7

Verš

upavarṇitaṁ bhūmer yathā-sanniveśāvasthānam avaner apy adhastāt sapta bhū-vivarā ekaikaśo yojanāyutāntareṇāyāma-vistāreṇopakḷptā atalaṁ vitalaṁ sutalaṁ talātalaṁ mahātalaṁ rasātalaṁ pātālam iti.

Synonyma

upavarṇitam — uvedeno dříve; bhūmeḥ — planety Země; yathā-sanniveśa-avasthānam — podle uspořádání různých míst; avaneḥ — Země; api — jistě; adhastāt — pod; sapta — sedm; bhū-vivarāḥ — dalších planet; eka-ekaśaḥ — za sebou, až po vnější okraj vesmíru; yojana-ayuta-antareṇa — ve vzdálenosti 10 000 yojanů (128 000 kilometrů); āyāma-vistāreṇa — na šířku a na délku; upakḷptāḥ — umístěné; atalam — jménem Atala; vitalam — Vitala; sutalam — Sutala; talātalam — Talātala; mahātalam — Mahātala; rasātalam — Rasātala; pātālam — Pātāla; iti — takto.

Překlad

Můj milý králi, pod touto Zemí je sedm dalších planet, které se nazývají Atala, Vitala, Sutala, Talātala, Mahātala, Rasātala a Pātāla. Polohu zemských planetárních soustav jsem již popsal. Šířka a délka sedmi nižších planetárních soustav je vypočítána jako přesně stejná se Zemí.

5.24.8

Verš

eteṣu hi bila-svargeṣu svargād apy adhika-kāma-bhogaiśvaryānanda-bhūti-vibhūtibhiḥ susamṛddha-bhavanodyānākrīḍa-vihāreṣu daitya-dānava-kādraveyā nitya-pramuditānurakta-kalatrāpatya-bandhu-suhṛd-anucarā gṛha-pataya īśvarād apy apratihata-kāmā māyā-vinodā nivasanti.

Synonyma

eteṣu — v těchto; hi — jistě; bila-svargeṣu — známých jako nebeské podzemní světy; svargāt — než nebeské planety; api — dokonce; adhika — větší množství; kāma-bhoga — požitek pocházející z uspokojování smyslů; aiśvarya-ānanda — blaho plynoucí z bohatství; bhūti — vliv; vibhūtibhiḥ — těmito věcmi a bohatstvím; su-samṛddha — vylepšené; bhavana — domy; udyāna — zahrady; ākrīḍa-vihāreṣu — na místech určených pro různé druhy smyslového požitku; daitya — démoni; dānava — duchové; kādraveyāḥ — hadi; nitya — kteří jsou neustále; pramudita — ve velice radostné náladě; anurakta — kvůli připoutanosti; kalatra — k manželce; apatya — dětem; bandhu — rodinným vztahům; suhṛt — přátelům; anucarāḥ — následovníkům; gṛha-patayaḥ — hlavy domácností; īśvarāt — než ti, kdo jsou schopnější, jako například polobozi; api — dokonce; apratihata-kāmāḥ — jimž nic nebrání ve vyplnění chtivých tužeb; māyā — iluzorní; vinodāḥ — kteří prožívají štěstí; nivasanti — žijí.

Překlad

Na těchto sedmi planetárních soustavách, známých také jako podzemní nebesa (bila-svarga), existují nádherné domy, zahrady a místa určená k uspokojování smyslů, jež jsou dokonce ještě honosnější než na vyšších planetách, protože démoni mají velmi vysokou úroveň smyslového požitku, bohatství a vlivu. Většina obyvatel těchto planet, kteří jsou známí jako Daityové, Dānavové a Nāgové, žije jako hospodáři. Jejich manželky, děti, přátelé a společnost se plně oddávají iluzornímu, hmotnému štěstí. Smyslový požitek polobohů je někdy narušen, ale obyvatelé těchto planet si užívají života nerušeně. Je proto známé, že jsou k iluzornímu štěstí velice připoutáni.

Význam

Podle výroků Prahlāda Mahārāje je hmotné štěstí māyā-sukha, iluzorní požitek. Vaiṣṇava si úzkostlivě přeje, aby byly všechny živé bytosti z tohoto falešného požitku vysvobozeny. Prahlāda Mahārāja říká: māyā-sukhāya bharam udvahato vimūḍhān — tito hlupáci (vimūḍhové) se oddávají hmotnému štěstí, které je zaručeně dočasné. Na nebeských, nižších i zemských planetách jsou lidé pohrouženi v dočasném, hmotném štěstí a zapomínají, že časem musí změnit svá těla podle hmotných zákonů a trpět opakovaným zrozením, nemocemi, stářím a smrtí. Naprostí materialisté jsou během současného krátkého života zaneprázdněni vyhledáváním požitku a o příští život se nestarají. Vaiṣṇava se neustále snaží dát všem těmto zmateným materialistům skutečné štěstí — duchovní blaženost.

5.24.9

Verš

yeṣu mahārāja mayena māyāvinā vinirmitāḥ puro nānā-maṇi-pravara-praveka-viracita-vicitra-bhavana-prākāra-gopura-sabhā-caitya-catvarāyatanādibhir nāgāsura-mithuna-pārāvata-śuka-sārikākīrṇa-kṛtrima-bhūmibhir vivareśvara-gṛhottamaiḥ samalaṅkṛtāś cakāsati.

Synonyma

yeṣu — na těchto nižších planetárních soustavách; mahā-rāja — ó můj drahý králi; mayena — démonem Mayou; māyā-vinā — s pokročilým poznáním co se týče vytváření hmotného pohodlí; vinirmitāḥ — postavená; puraḥ — města; nānā-maṇi-pravara — z drahokamů; praveka — s jedinečnými; viracita — postavil; vicitra — úžasné; bhavana — domy; prākāra — hradby; gopura — brány; sabhā — sály zákonodárných shromáždění; caitya — chrámy; catvara — školy; āyatana-ādibhiḥ — s hotely či sídly určenými k zábavě a podobně; nāga — živých bytostí, jejichž těla připomínají těla hadů; asura — démonů, bezbožných osob; mithuna — páry; pārāvata — holubi; śuka — papoušci; sārikā — špačci; ākīrṇa — zaplněné; kṛtrima — umělé; bhūmibhiḥ — s prostorami; vivara-īśvara — vůdců planet; gṛha-uttamaiḥ — s prvotřídními domy; samalaṅkṛtāḥ — ozdobené; cakāsati — nádherně září.

Překlad

Můj drahý králi, v napodobených nebesích známých jako bila-svarga žije velký démon Maya Dānava, zkušený umělec a architekt, který postavil mnoho skvěle vyzdobených měst. Je v nich velké množství úžasných domů, hradeb, bran, shromažďovacích budov, chrámů, dvorů a chrámových areálů, a také mnoho hotelů, které slouží jako obytné prostory pro cizince. Domy vůdců těchto planet jsou postaveny z nejcennějších drahokamů a jsou neustále zaplněny živými bytostmi známými jako Nāgové a Asurové a také mnoha holuby, papoušky a podobnými ptáky. Celkově jsou tato napodobená nebeská města velmi krásně umístěná a přitažlivě vyzdobená.

5.24.10

Verš

udyānāni cātitarāṁ mana-indriyānandibhiḥ kusuma-phala-stabaka-subhaga-kisalayāvanata-rucira-viṭapa-viṭapināṁ latāṅgāliṅgitānāṁ śrībhiḥ samithuna-vividha-vihaṅgama-jalāśayānām amala-jala-pūrṇānāṁ jhaṣakulollaṅghana-kṣubhita-nīra-nīraja-kumuda-kuva-laya-kahlāra-nīlotpala-lohita-śatapatrādi-vaneṣu kṛta-niketanānām eka-vihārākula-madhura-vividha-svanādibhir indriyotsavair amara-loka-śriyam atiśayitāni.

Synonyma

udyānāni — zahrady a parky; ca — také; atitarām — velmi; manaḥ — mysli; indriya — a smyslům; ānandibhiḥ — jež přinášejí potěšení; kusuma — květinami; phala — plodů; stabaka — trsy; subhaga — velmi pěkné; kisalaya — mladé větvičky; avanata — nízko ohnuté; rucira — přitažlivé; viṭapa — s větvemi; viṭapinām — stromů; latā-aṅga-āliṅgitānām — které obepínají lodyhy popínavých rostlin; śrībhiḥ — krásou; sa-mithuna — v párech; vividha — rozmanitost; vihaṅgama — navštěvované ptáky; jala-āśayānām — vodních nádrží; amala-jala-pūrṇānām — plných čisté a průzračné vody; jhaṣa-kula-ullaṅghana — skákáním různých ryb; kṣubhita — vzrušené; nīra — ve vodě; nīraja — lotosů; kumuda — lilií; kuvalaya — květin zvaných kuvalaya; kahlāra — květin kahlāra; nīla-utpala — modrých lotosů; lohita — červených; śata-patra-ādi — lotosů se sty okvětními lístky a podobně; vaneṣu — v lesích; kṛta-niketanānām — ptáků, kteří se uhnízdili; eka-vihāra-ākula — plné nerušeného požitku; madhura — velmi sladké; vividha — rozmanitost; svana-ādibhiḥ — vibracemi; indriya-utsavaiḥ — vyvolávající smyslový požitek; amara-loka-śriyam — krásu sídel polobohů; atiśayitāni — překonávající.

Překlad

Parky a zahrady v umělých nebesích krásou překonávají své protějšky na vyšších nebeských planetách. Stromy v těchto zahradách vypadají neobyčejně krásně — jsou obrostlé popínavými rostlinami a jejich větve se prohýbají pod tíhou plodů a květů. Jejich krása dovede přitáhnout každého a nechat jeho mysl naplno rozkvést v potěšení ze smyslového požitku. Je tam také mnoho jezer a vodních nádrží s čistou, průzračnou vodou, zčeřenou vyskakujícími rybami, ozdobených mnoha květinami, jako jsou lilie, kuvalayi, kahlāry a modré a červené lotosy. Na těchto jezerech hnízdí a neustále si šťastně užívají páry cakravāků a mnoha dalších vodních ptáků a vydávají přitom sladké, příjemné zvuky, které velmi lahodí uchu a povzbuzují k smyslovému požitku.

5.24.11

Verš

yatra ha vāva na bhayam aho-rātrādibhiḥ kāla-vibhāgair upalakṣyate.

Synonyma

yatra — kde; ha vāva — jistě; na — ne; bhayam — strach; ahaḥ-rātra-ādibhiḥ — kvůli dnům a nocím; kāla-vibhāgaiḥ — rozdělení času; upalakṣyate — je vnímáno.

Překlad

Jelikož na těchto podzemních nebeských planetách nesvítí slunce, čas se nedělí na dny a noci. Proto tam nikdo nemá z času strach.

5.24.12

Verš

yatra hi mahāhi-pravara-śiro-maṇayaḥ sarvaṁ tamaḥ prabādhante.

Synonyma

yatra — kde; hi — vskutku; mahā-ahi — velkých hadů; pravara — nejlepších; śiraḥ-maṇayaḥ — drahokamy na hlavách; sarvam — veškerou; tamaḥ — temnotu; prabādhante — odstraňují.

Překlad

Žije tam mnoho velkých hadů, kteří mají na hlavách drahokamy, jejichž záře rozptyluje temnotu na všech stranách.

5.24.13

Verš

na vā eteṣu vasatāṁ divyauṣadhi-rasa-rasāyanānna-pāna-snānādibhir ādhayo vyādhayo valī-palita-jarādayaś ca deha-vaivarṇya-daurgandhya-sveda-klama-glānir iti vayo ’vasthāś ca bhavanti.

Synonyma

na — ne; vā — ani; eteṣu — na těchto planetách; vasatām — obyvatel; divya — podivuhodných; auṣadhi — bylin; rasa — šťávy; rasāyana — a elixíry; anna — pojídáním; pāna — pitím; snāna-ādibhiḥ — koupelemi a tak dále; ādhayaḥ — mentální potíže; vyādhayaḥ — nemoci; valī — vrásky; palita — šediny; jarā — stáří; ādayaḥ — a podobně; ca — a; deha-vaivarṇya — ztráta tělesného lesku; daurgandhya — nepříjemný pach; sveda — pot; klama — únava; glāniḥ — nedostatek energie; iti — tak; vayaḥ avasthāḥ — nešťastné podmínky vlivem přibývajícího věku; ca — a; bhavanti — jsou.

Překlad

Na těchto planetách existují šťávy a elixíry připravené z podivuhodných bylin, které obyvatelé pijí a koupou se v nich, díky čemuž se jim vyhýbá veškerá úzkost a nemoci těla. Neznají šediny, vrásky a invaliditu, jejich tělesný lesk se neztrácí, pot nezpůsobuje nepříjemný pach a nejsou sužováni únavou či nedostatkem energie a nadšení kvůli vlivu stáří.

5.24.14

Verš

na hi teṣāṁ kalyāṇānāṁ prabhavati kutaścana mṛtyur vinā bhagavat-tejasaś cakrāpadeśāt.

Synonyma

na hi — ne; teṣām — jich; kalyāṇānām — kteří jsou přirozeně požehnaní; prabhavati — schopna ovlivnit; kutaścana — odkudkoliv; mṛtyuḥ — smrt; vinā — kromě; bhagavat-tejasaḥ — energie Nejvyšší Osobnosti Božství; cakra-apadeśāt — od oné zbraně nazývané Sudarśana cakra.

Překlad

Žijí velmi šťastně a nebojí se smrti v žádné podobě, kromě jejího předurčeného času, který představuje záře Sudarśana cakry Nejvyšší Osobnosti Božství.

Význam

Toto je nedostatek hmotné existence. V podzemním nebi je vše velmi pěkně zařízeno — jsou tam dobře umístěná obydlí, příjemná atmosféra a neexistuje tam tělesné nepohodlí či mentální úzkost. Přesto se ale tamní obyvatelé musí znovu narodit podle své karmy. Lidé s otupělou myslí tento nedostatek materialistické civilizace, která je zaměřená na hmotné pohodlí, nedokáží pochopit. Člověk si může vytvořit z hlediska smyslů velmi příjemné životní podmínky, ale navzdory všem příznivým okolnostem musí časem zemřít. Ti, kdo vytvářejí démonskou civilizaci, se snaží zařídit si velmi podhodlný život, ale nemohou zastavit smrt. Vliv Sudarśana cakry nedovolí, aby jejich takzvané hmotné štěstí vydrželo věčně.

5.24.15

Verš

yasmin praviṣṭe ’sura-vadhūnāṁ prāyaḥ puṁsavanāni bhayād eva sravanti patanti ca.

Synonyma

yasmin — kam; praviṣṭe — když vstoupila; asura-vadhūnām — manželek oněch démonů; prāyaḥ — téměř vždy; puṁsavanāni — plody; bhayāt — ze strachu; eva — jistě; sravanti — vyklouznou; patanti — spadnou; ca — a.

Překlad

Když se v těchto oblastech objeví disk Sudarśana, všechny těhotné manželky démonů strachy z jeho záře potratí.

5.24.16

Verš

athātale maya-putro ’suro balo nivasati yena ha vā iha sṛṣṭāḥ ṣaṇ-ṇavatir māyāḥ kāścanādyāpi māyāvino dhārayanti yasya ca jṛmbhamāṇasya mukhatas trayaḥ strī-gaṇā udapadyanta svairiṇyaḥ kāminyaḥ puṁścalya iti yā vai bilāyanaṁ praviṣṭaṁ puruṣaṁ rasena hāṭakākhyena sādhayitvā sva-vilāsāvalokanānurāga-smita-saṁlāpopagūhanādibhiḥ svairaṁ kila ramayanti yasminn upayukte puruṣa īśvaro ’haṁ siddho ’ham ity ayuta-mahā-gaja-balam ātmānam abhimanyamānaḥ katthate madāndha iva.

Synonyma

atha — nyní; atale — na planetě Atala; maya-putraḥ asuraḥ — démonský syn Mayi; balaḥ — Bala; nivasati — sídlí; yena — jím; ha vā — vskutku; iha — na té; sṛṣṭāḥ — rozšířené; ṣaṭ-ṇavatiḥ — devadesát šest; māyāḥ — druhů iluze; kāścana — někteří; adya api — i dnes; māyā-vinaḥ — ti, kdo ovládají umění kouzel (jako je vytváření zlata); dhārayanti — využívají; yasya — jehož; ca — také; jṛmbhamāṇasya — během zívání; mukhataḥ — z úst; trayaḥ — tři; strī-gaṇāḥ — druhy žen; udapadyanta — byly vytvořeny; svairiṇyaḥ — svairiṇī (která se vdává jen v rámci stejné společenské třídy); kāminyaḥ — kāmiṇī (která se pod vlivem chtíče vdává za muže z kterékoliv třídy); puṁścalyaḥ — puṁścalī (která chce střídat jednoho manžela za druhým); iti — takto; yāḥ — kdo; vai — jistě; bila-ayanam — podzemní planety; praviṣṭam — když vstoupí; puruṣam — muž; rasena — šťávou; hāṭaka-ākhyena — získanou z byliny s omamnými účinky, která se nazývá hāṭaka; sādhayitvā — činí sexuálně schopným; sva-vilāsa — pro jejich osobní smyslový požitek; avalokana — pohledy; anurāga — chtivými; smita — úsměvy; saṁlāpa — řečí; upagūhana-ādibhiḥ — a objetími; svairam — podle jejich touhy; kila — vskutku; ramayanti — užívají si sexuální rozkoše; yasmin — který; upayukte — když je použitý; puruṣaḥ — muž; īśvaraḥ aham — jsem nejmocnější ze všech; siddhaḥ aham — jsem největší a nejvznešenější; iti — tak; ayuta — deset tisíc; mahā-gaja — velkých slonů; balam — síla; ātmānam — sebe; abhimanyamānaḥ — plný pýchy; katthate — říkají; mada-andhaḥ — zaslepený falešnou slávou; iva — jako.

Překlad

Můj drahý králi, nyní ti postupně popíši nižší planetární soustavy počínaje Atalou. Na Atale žije démon zvaný Bala, syn Mayi Dānavy, který stvořil devadesát šest druhů mystických sil. Někteří takzvaní yogīni a svāmī jich dokonce i dnes využívají k podvádění lidí. Pouhým zíváním stvořil démon Bala tři druhy žen — svairiṇī, kāmiṇī a puṁścalī. Svairiṇī se rády vdávají za muže ze své společenské třídy, kāmiṇī přijímají muže z kterékoliv třídy a puṁścalī střídají jednoho manžela za druhým. Když na planetu Atala vstoupí muž, tyto ženy ho okamžitě zajmou a přinutí ho pít omamný nápoj připravený z drogy zvané hāṭaka (Cannabis indica). Tento omamný prostředek ho obdaří velkou potencí, které ženy využijí ke svému požitku. Žena muže omámí přitažlivými pohledy, důvěrnými slovy, láskyplnými úsměvy a poté objetími. Tak ho přiměje, aby si s ní užíval sexu k její plné spokojenosti. Muž se pod vlivem zvýšené potence považuje za silnějšího než deset tisíc slonů a nejdokonalejšího ze všech. Jelikož je omámen iluzí a falešnou pýchou, pokládá se za Boha a nebere přitom ohled na blížící se smrt.

5.24.17

Verš

tato ’dhastād vitale haro bhagavān hāṭakeśvaraḥ sva-pārṣada-bhūta-gaṇāvṛtaḥ prajāpati-sargopabṛṁhaṇāya bhavo bhavānyā saha mithunī-bhūta āste yataḥ pravṛttā sarit-pravarā hāṭakī nāma bhavayor vīryeṇa yatra citrabhānur mātariśvanā samidhyamāna ojasā pibati tan niṣṭhyūtaṁ hāṭakākhyaṁ suvarṇaṁ bhūṣaṇenāsurendrāvarodheṣu puruṣāḥ saha puruṣībhir dhārayanti.

Synonyma

tataḥ — planeta Atala; adhastāt — pod; vitale — na planetě; haraḥ — Pán Śiva; bhagavān — nejmocnější osobnost; hāṭakeśvaraḥ — vládce zlata; sva-pārṣada — svými společníky; bhūta-gaṇa — jimiž jsou živé bytosti na úrovni duchů; āvṛtaḥ — obklopený; prajāpati-sarga — ve stvoření Pána Brahmy; upabṛṁhaṇāya — zvýšit počet obyvatel; bhavaḥ — Pán Śiva; bhavānyā saha — se svou manželkou, Bhavānī; mithunī-bhūtaḥ — pohlavně spojeni; āste — zůstává; yataḥ — z té planety (Vitala); pravṛttā — vytéká; sarit-pravarā — velká řeka; hāṭakī — Hāṭakī; nāma — jménem; bhavayoḥ vīryeṇa — díky semeni Pána Śivy a vajíčkům Bhavānī; yatra — kde; citra-bhānuḥ — bůh ohně; mātariśvanā — větrem; samidhyamānaḥ — roznícený a jasně hořící; ojasā — s velkou silou; pibati — pije; tat — to; niṣṭhyūtam — se syčením vyplivuje; hāṭaka-ākhyam — nazývané Hāṭaka; suvarṇam — zlato; bhūṣaṇena — různými druhy ozdob; asura-indra — velkých asurů; avarodheṣu — v domech; puruṣāḥ — muži; saha — s; puruṣībhiḥ — jejich manželkami a ženami; dhārayanti — nosí.

Překlad

Další planeta pod Atalou je Vitala, kde žije se svými osobními společníky, duchy a podobnými živými bytostmi Pán Śiva, který je známý jako vládce zlatých dolů. Pán Śiva jakožto praotec se pohlavně stýká s pramatkou Bhavānī, aby plodili živé bytosti a ze směsi jejich životodárných tekutin vzniká řeka jménem Hāṭakī. Když se oheň roznícený větrem napije z této řeky, zasyčí a vše vyplivne, vzniká zlato nazývané Hāṭaka. Démoni, kteří obývají tuto planetu se svými manželkami, se zdobí různými ozdobami zhotovenými z tohoto zlata a žijí velice šťastně.

Význam

Ukazuje se, že když se Bhava a Bhavānī, Pán Śiva a jeho manželka, pohlavně spojí, emulgace jejich výměšků vytváří chemikálii, z níž po zahřátí ohněm vzniká zlato. Je známo, že středověcí alchymisté se snažili vyrobit zlato z obyčejného kovu, a také Śrīla Sanātana Gosvāmī uvádí, že když se smíchá zvonovina se rtutí, lze tak vytvořit zlato. Śrīla Sanātana Gosvāmī se o tom zmiňuje v souvislosti se zasvěcováním lidí nízkého původu, kteří se tímto procesem stávají brāhmaṇy:

yathā kāñcanatāṁ yāti
kāṁsyaṁ rasa-vidhānataḥ
tathā dīkṣā-vidhānena
dvijatvaṁ jāyate nṛṇām

“Tak jako lze smícháním zvonoviny (kaṁsa) se rtutí získat zlato, lze i člověka nízkého původu změnit v brāhmaṇu prostřednictvím řádného zasvěcení do vaiṣṇavských činností.” Mezinárodní společnost pro vědomí Kṛṣṇy se snaží vytvořit z mlecchů a yavanů skutečné brāhmaṇy tím, že jim umožní obdržet řádné zasvěcení a zabrání jim v pojídání masa, požívání omamných látek, nedovoleném sexu a hazardování. Ten, kdo zanechá těchto čtyř principů hříšného života a zpívá Hare Kṛṣṇa mahāmantru, se díky řádnému zasvěcení může nepochybně stát čistým brāhmaṇou, jak doporučuje Śrīla Sanātana Gosvāmī.

Kromě toho — když někdo chytře využije narážky v tomto verši a naučí se správným zahřátím a roztavením smíchat rtuť a zvonovinu, může velmi levným způsobem získat zlato. Středověcí alchymisté o to usilovali, ale byli neúspěšní; pravděpodobně proto, že se nedrželi správných pokynů.

5.24.18

Verš

tato ’dhastāt sutale udāra-śravāḥ puṇya-śloko virocanātmajo balir bhagavatā mahendrasya priyaṁ cikīrṣamāṇenāditer labdha-kāyo bhūtvā vaṭu-vāmana-rūpeṇa parākṣipta-loka-trayo bhagavad-anukampayaiva punaḥ praveśita indrādiṣv avidyamānayā susamṛddhayā śriyābhijuṣṭaḥ sva-dharmeṇārādhayaṁs tam eva bhagavantam ārādhanīyam apagata-sādhvasa āste ’dhunāpi.

Synonyma

tataḥ adhastāt — pod planetou Vitala; sutale — na planetě Sutala; udāra-śravāḥ — nanejvýš oslavovaný; puṇya-ślokaḥ — velmi zbožný a pokročilý v duchovním chápání; virocana-ātmajaḥ — Virocanův syn; baliḥ — Bali Mahārāja; bhagavatā — Nejvyšší Osobností Božství; mahā-indrasya — krále nebes, Indry; priyam — prospěch; cikīrṣamāṇena — s touhou vykonat; āditeḥ — od Āditi; labdha-kāyaḥ — získal Své tělo; bhūtvā — zjevil se; vaṭu — brahmacārī; vāmana-rūpeṇa — v podobě trpaslíka; parākṣipta — násilím vzal; loka-trayaḥ — tři světy; bhagavat-anukampayā — bezpříčinnou milostí Nejvyšší Osobnosti Božství; eva — jistě; punaḥ — znovu; praveśitaḥ — způsobil vstup; indra-ādiṣu — i mezi polobohy, jako je král nebes; avidyamānayā — neexistující; susamṛddhayā — velmi obohacený takovým vznešeným bohatstvím; śriyā — štěstím; abhijuṣṭaḥ — požehnaný; sva-dharmeṇa — oddanou službou; ārādhayan — uctíváním; tam — Jeho; eva — jistě; bhagavantam — Nejvyšší Osobnost Božství; ārādhanīyam — nanejvýš hodný uctívání; apagata-sādhvasaḥ — bez obav; āste — zůstává; adhunā api — i dnes.

Překlad

Pod planetou Vitala je další planeta, známá jako Sutala, kde dodnes sídlí věhlasný syn Mahārāje Virocany jménem Bali Mahārāja, který je oslavovaný jako nejzbožnější z králů. Pán Viṣṇu se ve prospěch Indry, krále nebes, zjevil jako syn Āditi v podobě trpasličího brahmacārīna a obelstil Baliho Mahārāje tím, že ho požádal o pouhé tři kroky země, ale vzal mu všechny tři světy. Tím, že Bali Mahārāja dal Pánu veškerý svůj majetek, Ho velmi uspokojil a Pán mu za to jeho království vrátil a učinil ho ještě bohatším, než je bohatý král Indra. Bali Mahārāja na planetě Sutala dodnes praktikuje oddanou službu formou uctívání Nejvyšší Osobnosti Božství.

Význam

Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, je označen jako Uttamaśloka, “ten, kdo je uctíván nejlepšími z vybraných sanskrtských veršů”. Jeho oddaní, jako je Bali Mahārāja, jsou také uctíváni verši, které zvyšují zbožnost (puṇya-śloka). Bali Mahārāja obětoval Pánu vše — své bohatství, království a dokonce i vlastní tělo (sarvātma-nivedane baliḥ). Pán se před ním objevil jako žebravý brāhmaṇa a Bali Mahārāja Mu dal vše, co měl. Výsledkem však nebylo, že by se stal chudákem; tím, že věnoval veškerý majetek Nejvyšší Osobnosti Božství, se stal úspěšným oddaným a s Pánovým požehnáním dostal vše zpět. Také ti, kdo přispívají na šíření činností a dosažení cílů hnutí pro vědomí Kṛṣṇy, nic neztratí; veškeré bohatství dostanou zpět s požehnáním Pána Kṛṣṇy. Na druhou stranu by se ti, kdo vybírají příspěvky jménem Mezinárodní společnosti pro vědomí Kṛṣṇy, měli mít velmi na pozoru, aby nic z vybraných příspěvků neutratili pro jiný účel než transcendentální láskyplnou službu Pánu.

5.24.19

Verš

no evaitat sākṣātkāro bhūmi-dānasya yat tad bhagavaty aśeṣa-jīva-nikāyānāṁ jīva-bhūtātma-bhūte paramātmani vāsudeve tīrthatame pātra upapanne parayā śraddhayā paramādara-samāhita-manasā sampratipāditasya sākṣād apavarga-dvārasya yad bila-nilayaiśvaryam.

Synonyma

no — ne; eva — vskutku; etat — tento; sākṣātkāraḥ — přímý výsledek; bhūmi-dānasya — příspěvku v podobě země; yat — který; tat — ten; bhagavati — Nejvyšší Osobnosti Božství; aśeṣa-jīva-nikāyānām — neomezeného množství živých bytostí; jīva-bhūta-ātma-bhūte — který je životem a Nadduší; parama-ātmani — nejvyšší vládce; vāsudeve — Pán Vāsudeva (Kṛṣṇa); tīrtha-tame — který je nejlepším ze všech poutních míst; pātre — nejoprávněnější příjemce; upapanne — obrátil se na; parayā — nejvyšším; śraddhayā — víra; parama-ādara — s velkou úctou; samāhita-manasā — s pozornou myslí; sampratipāditasya — které bylo dáno; sākṣāt — přímo; apavarga-dvārasya — brána osvobození; yat — které; bila-nilaya — bila-svargy, napodobeniny nebeských planet; aiśvaryam — bohatství.

Překlad

Můj milý králi, Bali Mahārāja věnoval Nejvyššímu Pánu Vāmanadevovi veškerý majetek, ale neměli bychom z toho usoudit, že velkého světského bohatství bila-svargy dosáhl za svou dobročinnou povahu. Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, který je zdrojem života všech živých bytostí, žije v každém jako přátelská Nadduše a pod Jeho vedením si živá bytost v hmotném světě užívá nebo trpí. Bali Mahārāja velmi oceňoval Pánovy transcendentální vlastnosti, a proto obětoval vše Jeho lotosovým nohám. Jeho cílem však nebylo získat nic hmotného, ale stát se čistým oddaným. Čistý oddaný má dveře osvobození automaticky otevřené. Neměli bychom si myslet, že Bali Mahārāja dostal tolik hmotného bohatství jen za svou dobročinnost. Když se z někoho stane milující čistý oddaný, může být také vůlí Nejvyššího Pána požehnán dobrým hmotným postavením. Neměli bychom se však mylně domnívat, že hmotné bohatství oddaného je výsledkem jeho oddané služby. Skutečným výsledkem oddané služby je probuzení čisté lásky k Nejvyšší Osobnosti Božství, která pokračuje za všech okolností.

5.24.20

Verš

yasya ha vāva kṣuta-patana-praskhalanādiṣu vivaśaḥ sakṛn nāmābhigṛṇan puruṣaḥ karma-bandhanam añjasā vidhunoti yasya haiva pratibādhanaṁ mumukṣavo ’nyathaivopalabhante.

Synonyma

yasya — jehož; ha vāva — vskutku; kṣuta — když má hlad; patana — klesá; praskhalana-ādiṣu — klopýtá a podobně; vivaśaḥ — bezmocný; sakṛt — jednou; nāma abhigṛṇan — zpívání svatého jména Pána; puruṣaḥ — osoba; karma-bandhanam — pouto plodonosného jednání; añjasā — zcela; vidhunoti — odplaví; yasya — kterého; ha — jistě; eva — takto; pratibādhanam — odpor; mumukṣavaḥ — osoby toužící po osvobození; anyathā — jinak; eva — jistě; upalabhante — snaží se realizovat.

Překlad

Pokud ten, koho trápí hlad nebo kdo klesá či klopýtá, zazpívá byť jen jednou — ať už chtěně či nechtěně — svaté jméno Pána, je okamžitě zbaven reakcí za své minulé činy. Karmī zapletení v hmotných činnostech podstupují pro dosažení téže svobody mnohé obtíže mystické yogy a jiných procesů.

Význam

Není pravda, že předtím, než se člověk může zaměstnat oddanou službou, musí věnovat svůj hmotný majetek Nejvyšší Osobnosti Božství a být osvobozen. Oddaný dosáhne osvobození automaticky, bez zvláštního úsilí. Bali Mahārāja dostal svůj veškerý hmotný majetek zpět nejen za svou dobročinnost vůči Pánu. Ten, kdo se stane oddaným a je prostý hmotných tužeb a pohnutek, považuje všechny hmotné i duchovní příležitosti za Pánova požehnání, a jeho službu Pánu tak nikdy nic nenaruší. Bhukti, hmotný požitek, a mukti, osvobození, jsou jen vedlejší produkty oddané služby. Oddaný se nemusí snažit dosáhnout osvobození nezávisle. Śrīla Bilvamaṅgala Ṭhākura řekl: muktiḥ svayaṁ mukulitāñjaliḥ sevate 'smān — Pánův čistý oddaný nemusí nezávisle usilovat o mukti, protože mukti je mu neustále připravena sloužit.

V této souvislosti popisuje Caitanya-caritāmṛta (Antya 3.177-178) svědectví Haridāse Ṭhākura o účinku zpívání svatého jména Pána.

keha bale—’nāma haite haya pāpa-kṣaya'
keha bale—’nāma haite jīvera mokṣa haya'

Někteří říkají, že zpíváním svatého jména Pána se člověk zbaví všech reakcí za hříšný život, a jiní tvrdí, že zpívání svatého jména Pána vede k osvobození z hmotných pout.

haridāsa kahena,—’’nāmera ei dui phala naya
nāmera phale kṛṣṇa-pade prema upajaya

Haridāsa Ṭhākura však řekl, že vytouženým cílem zpívání svatého jména Pána není osvobození z hmotných pout nebo odstranění reakcí za hříšný život. Skutečným výsledkem zpívání svatého jména Pána je probuzení spícího vědomí Kṛṣṇy, láskyplné služby Pánu.

ānuṣaṅgika phala nāmera—’mukti', ’pāpa-nāśa'
tāhāra dṛṣṭānta yaiche sūryera prakāśa

Haridāsa Ṭhākura řekl, že osvobození a zbavení se reakcí za hříšné činnosti jsou jen vedlejší produkty zpívání svatého jména Pána. Ten, kdo zpívá svaté jméno Pána čistě, dosáhne úrovně láskyplné služby Nejvyšší Osobnosti Božství. V tomto ohledu uvedl Haridāsa Ṭhākura příklad přirovnávající moc svatého jména ke slunečnímu svitu.

ei ślokera artha kara paṇḍitera gaṇa"
sabe kahe,—’tumi kaha artha-vivaraṇa'

Předložil verš všem přítomným učencům, ale ti ho požádali, aby vysvětlil jeho význam.

haridāsa kahena,—’’yaiche sūryera udaya
udaya nā haite ārambhe tamera haya kṣaya

Haridāsa Ṭhākura řekl, že když začíná vycházet Slunce, rozptyluje noční temnotu ještě předtím, než lze spatřit sluneční světlo.

caura-preta-rākṣasādira bhaya haya nāśa
udaya haile dharma-karma-ādi parakāśa

Ještě před východem Slunce zažene světlo úsvitu strach z nočních nebezpečí — ze zlodějů, duchů a Rākṣasů — a když se skutečně objeví sluneční svit, každý začne vykonávat své povinnosti.

aiche nāmodayārambhe pāpa-ādira kṣaya
udaya kaile kṛṣṇa-pade haya premodaya

Podobně ještě dříve, než člověk dosáhne čistého zpívání svatého jména, je zbaven všech hříšných reakcí, a když zpívá čistě, stane se milovníkem Kṛṣṇy.

’mukti' tuccha-phala haya nāmābhāsa haite
ye mukti bhakta nā laya, se kṛṣṇa cāhe dite"

Mukti oddaný nikdy nepřijme, ani když mu ji Kṛṣṇa nabízí. Mukti, osvobození od všech hříšných reakcí, lze dosáhnout dokonce i prostřednictvím nāmābhāsy, záblesku záře svatého jména — ještě předtím, než je vidět jeho úplná záře.

Stádium nāmābhāsa se nachází mezi stádiem nāma-aparādha (zpíváním svatého jména s přestupky) a čistým zpíváním. Zpívání svatého jména Pána má tři stádia. Během prvního se člověk při zpívání dopouští deseti druhů přestupků. V dalším stádiu, nāmābhāsa, přestupky téměř skončily a oddaný se dostává na úroveň čistého zpívání. Ve třetím stádiu, kdy zpívá Hare Kṛṣṇa mantru bez přestupků, se probudí jeho spící láska ke Kṛṣṇovi. To je dokonalost.

5.24.21

Verš

tad bhaktānām ātmavatāṁ sarveṣām ātmany ātmada ātmatayaiva.

Synonyma

tat — to; bhaktānām — velkých oddaných; ātma-vatām — seberealizovaných osob, jako je Sanaka a Sanātana; sarveṣām — všech; ātmani — Nejvyššímu Pánu, Osobnosti Božství, který je duší; ātma-de — Jenž dává bez váhání Sám Sebe; ātmatayā — Jenž je Nejvyšší Duší, Paramātmou; eva — vskutku.

Překlad

Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, který dlí jako Nadduše v srdci každého, prodává Sám Sebe oddaným, jako je Nārada Muni. Takovým oddaným dává čistou lásku a těm, kdo Ho milují čistou láskou, dává Sám Sebe. I velcí seberealizovaní mystičtí yogīni, jako jsou čtyři Kumārové, čerpají transcendentální blaženost z realizace Nadduše ve svém nitru.

Význam

Pán se stal vrátným Baliho Mahārāje ne proto, že Mu Bali dal vše, ale kvůli jeho vznešenému postavení milovníka Pána.

5.24.22

Verš

na vai bhagavān nūnam amuṣyānujagrāha yad uta punar ātmānusmṛti-moṣaṇaṁ māyāmaya-bhogaiśvaryam evātanuteti.

Synonyma

na — ne; vai — vskutku; bhagavān — Nejvyšší Pán, Osobnost Božství; nūnam — jistě; amuṣya — Bali Mahārājovi; anujagrāha — projevil přízeň; yat — protože; uta — jistě; punaḥ — znovu; ātma-anusmṛti — o vzpomínání na Nejvyšší Osobnost Božství; moṣaṇam — jež člověka oloupí; māyā-maya — vlastnost māyi; bhoga-aiśvaryam — hmotné bohatství; eva — jistě; ātanuta — rozšířené; iti — takto.

Překlad

Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, neprojevil Svou milost Bali Mahārājovi tím, že mu dal hmotné štěstí a bohatství, neboť tyto věci vedou k zapomnění na láskyplnou službu Pánu. Výsledkem hmotného bohatství je, že člověk již nedokáže soustředit mysl na Nejvyšší Osobnost Božství.

Význam

Existují dva druhy bohatství. Jedno, které je výsledkem osobní karmy, je hmotné, a druhé je duchovní. Odevzdaná duše, která plně závisí na Nejvyšší Osobnosti Božství, nestojí o hmotné bohatství, ze kterého by získala smyslový požitek. Když tedy čistý oddaný vlastní velké hmotné bohatství, není to výsledkem jeho karmy, ale díky jeho bhakti. Takové postavení zaujímá proto, že Nejvyšší Pán chce, aby Mu sloužil velmi snadno a honosně. Zvláštní milostí Pána vůči začínajícímu oddanému je, že mu přivodí hmotnou chudobu. To je Pánova milost, protože když začátečník po hmotné stránce zbohatne, zapomene Pánovi sloužit. Když se ale Pánovy přízně v podobě bohatství dostane pokročilému oddanému, nejedná se o hmotné bohatství, ale o duchovní příležitost. Hmotné bohatství, které dostávají polobozi, způsobuje zapomnění na Pána, ale bohatství, které dostal Bali Mahārāja pro další službu Pánu, neneslo ani stopu māyi.

5.24.23

Verš

yat tad bhagavatānadhigatānyopāyena yācñā-cchalenāpahṛta-sva-śarīrāvaśeṣita-loka-trayo varuṇa-pāśaiś ca sampratimukto giri-daryāṁ cāpaviddha iti hovāca.

Synonyma

yat — který; tat — ten; bhagavatā — Nejvyšším Pánem, Osobností Božství; anadhigata-anya-upāyena — Jehož nelze jinak vnímat; yācñā-chalena — lstí v podobě žebrání; apahṛta — odejmuté; sva-śarīra-avaśeṣita — zůstalo mu jen vlastní tělo; loka-trayaḥ — tři světy; varuṇa-pāśaiḥ — Varuṇovými provazy; ca — a; sampratimuktaḥ — zcela svázán; giri-daryām — v jeskyni v hoře; ca — a; apaviddhaḥ — zadržen; iti — takto; ha — vskutku; uvāca — pravil.

Překlad

Když Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, neviděl žádný jiný způsob, jak Bali Mahārājovi vše odejmout, uchýlil se ke lsti — přijal úlohu žebráka a odebral mu všechny tři světy. Tak Balimu zůstalo jen tělo, ale Pán přesto nebyl spokojen. Zajal ho, svázal Varuṇovými provazy a uvrhl do jeskyně v hoře. Ale i přesto, že Bali přišel o všechno své bohatství a byl uvržen do jeskyně, byl tak vznešený oddaný, že pronesl následující řeč.

5.24.24

Verš

nūnaṁ batāyaṁ bhagavān artheṣu na niṣṇāto yo ’sāv indro yasya sacivo mantrāya vṛta ekāntato bṛhaspatis tam atihāya svayam upendreṇātmānam ayācatātmanaś cāśiṣo no eva tad-dāsyam ati-gambhīra-vayasaḥ kālasya manvantara-parivṛttaṁ kiyal loka-trayam idam.

Synonyma

nūnam — jistě; bata — běda; ayam — tento; bhagavān — velmi učený; artheṣu — ve vlastním zájmu; na — ne; niṣṇātaḥ — velmi zkušený; yaḥ — kdo; asau — král nebes; indraḥ — Indra; yasya — jehož; sacivaḥ — hlavní ministr; mantrāya — pro udílení pokynů; vṛtaḥ — vybraný; ekāntataḥ — samotný; bṛhaspatiḥ — jménem Bṛhaspati; tam — ho; atihāya — přehlížel; svayam — Osobně; upendreṇa — prostřednictvím Upendry (Pána Vāmanadeva); ātmānam — mě; ayācata — požádal; ātmanaḥ — pro sebe; ca — a; āśiṣaḥ — požehnání (tři světy); no — ne; eva — jistě; tat-dāsyam — láskyplná služba Pánu; ati — velmi; gambhīra-vayasaḥ — s nepřekonatelným trváním; kālasya — času; manvantara-parivṛttam — změněné koncem Manuova života; kiyat — jakou mají cenu; loka-trayam — tři světy; idam — tyto.

Překlad

Běda, jak politováníhodný je Indra, král nebes, který i přesto, že je velmi učený a mocný a za svého hlavního ministra a poradce si zvolil Bṛhaspatiho, je ohledně duchovního pokroku naprosto nevědomý. Také Bṛhaspati postrádá inteligenci, protože Indrovi, svému žákovi, správně neporadil. Pán Vāmanadeva stál u Indrových dveří, ale místo aby Ho král Indra požádal o příležitost prokázat Mu transcendentální láskyplnou službu, poslal Ho, aby ode mě chtěl almužnu, neboť tak mohl získat tři světy pro svůj smyslový požitek. Vláda nad třemi světy je zanedbatelná, protože jakékoliv dosažitelné hmotné bohatství lze vlastnit jen po dobu jednoho věku Manua, který je pouhým nepatrným zlomkem nekonečného času.

Význam

Bali Mahārāja byl tak mocný, že bojoval s Indrou a zmocnil se tří světů. Indra byl zajisté velmi učený, ale místo aby Vāmanadeva požádal o možnost Mu sloužit, využil Jeho přítomnosti, aby po Něm chtěl hmotné vlastnictví, které bude ztraceno na konci jednoho věku Manua. Věk Manua — což je délka Manuova života — je vypočítán na sedmdesát dva yug. Jednu yugu tvoří 4 300 000 let, a Manuův život tedy trvá 309 600 000 let. Polobozi vlastní své hmotné bohatství pouze do konce Manuova života. Čas je nepřekonatelný. Vyměřený čas každému rychle uplyne, i kdyby se jednalo o milióny let. Polobozi se svému hmotnému bohatství těší jen po omezenou dobu. Bali Mahārāja proto bědoval nad Indrou, který byl sice velmi vzdělaný, ale nevěděl, jak svou inteligenci správně použít. Místo, aby totiž od Vāmanadeva chtěl svolení, že Mu bude moci sloužit, využil Ho k tomu, aby Baliho Mahārāje požádal o hmotné bohatství. Indra i jeho hlavní ministr Bṛhaspati byli velmi učení, ale ani jeden z nich nepožádal, aby mohl Pánu Vāmanadevovi s láskou sloužit. Proto Bali Mahārāja nad Indrou bědoval.

5.24.25

Verš

yasyānudāsyam evāsmat-pitāmahaḥ kila vavre na tu sva-pitryaṁ yad utākutobhayaṁ padaṁ dīyamānaṁ bhagavataḥ param iti bhagavatoparate khalu sva-pitari.

Synonyma

yasya — Jehož (Nejvyššího Pána, Osobnosti Božství); anudāsyam — služba; eva — jistě; asmat — náš; pitā-mahaḥ — děd; kila — vskutku; vavre — přijal; na — ne; tu — ale; sva — vlastní; pitryam — otcovský majetek; yat — který; uta — jistě; akutaḥ-bhayam — nebojácnost; padam — postavení; dīyamānam — nabídnutý; bhagavataḥ — než Nejvyšší Osobnost Božství; param — jiný; iti — takto; bhagavatā — Nejvyšší Osobností Božství; uparate — když byl zabit; khalu — vskutku; sva-pitari — jeho vlastní otec.

Překlad

Bali Mahārāja řekl: Můj děd Prahlāda Mahārāja je jediný, kdo pochopil, co je v jeho vlastním zájmu. Po smrti jeho otce mu chtěl Pán Nṛsiṁhadeva nabídnout Hiraṇyakaśipuovo království, a dokonce ho chtěl i osvobodit z hmotných pout, ale Prahlāda ani jednu nabídku nepřijal. Říkal si v duchu: Osvobození a hmotné bohatství jsou překážky v oddané službě, a z toho důvodu nejsou takové dary Nejvyššího Pána Jeho skutečnou milostí. Proto místo aby Prahlāda Mahārāja přijal výsledky karmy a jñāny, pouze Pána požádal, aby mohl sloužit Jeho služebníkovi.

Význam

Śrī Caitanya Mahāprabhu učil, že čistý oddaný se má považovat za služebníka služebníka služebníka Nejvyššího Pána (gopī-bhartuḥ pāda-kamalayor dāsa-dāsānudāsaḥ). Podle vaiṣṇavské filozofie se živá bytost ani nemá stát přímým služebníkem. Prahlādovi Mahārājovi byla nabídnuta veškerá požehnání v podobě honosného postavení v hmotném světě, a dokonce i osvobození splynutím s Brahmanem, ale on to vše odmítl. Chtěl pouze sloužit služebníkovi Pánova služebníka. Bali Mahārāja proto řekl, že jelikož jeho děd Prahlāda Mahārāja odmítl požehnání Nejvyšší Osobnosti Božství v podobě hmotného bohatství a osvobození z hmotných pout, skutečně pochopil svůj vlastní zájem.

5.24.26

Verš

tasya mahānubhāvasyānupatham amṛjita-kaṣāyaḥ ko vāsmad-vidhaḥ parihīṇa-bhagavad-anugraha upajigamiṣatīti.

Synonyma

tasya — Prahlāda Mahārāje; mahā-anubhāvasya — jenž byl vznešeným oddaným; anupatham — cesta; amṛjita-kaṣāyaḥ — osoba hmotně znečištěná; kaḥ — co; vā — nebo; asmat-vidhaḥ — jako my; parihīṇa-bhagavat-anugrahaḥ — bez přízně Nejvyšší Osobnosti Božství; upajigamiṣati — touhy následovat; iti — takto.

Překlad

Bali Mahārāja pravil: Ti, kdo jsou jako my, kteří jsme stále připoutáni k hmotnému požitku, znečištěni kvalitami hmotné přírody a postrádáme milost Nejvyšší Osobnosti Božství, nemohou následovat nejvyšší cestu Prahlāda Mahārāje, vznešeného oddaného Pána.

Význam

Je řečeno, že aby člověk dosáhl duchovní realizace, musí následovat velké osobnosti, jako je Pán Brahmā, Devarṣi Nārada, Pán Śiva a Prahlāda Mahārāja. Cesta bhakti není vůbec obtížná, kráčíme-li ve stopách předchozích ācāryů a autorit. Ti, kdo jsou příliš znečištěni kvalitami hmotné přírody, je však následovat nemohou. Ačkoliv Bali Mahārāja ve skutečnosti následoval cestu svého děda, ze své velké pokory se domníval, že ji nenásleduje. Pro pokročilé vaiṣṇavy, kteří se řídí zásadami bhakti, je charakteristické, že se považují za obyčejné lidské bytosti. Nejedná se o falešný projev pokory; vaiṣṇava tak skutečně uvažuje, a proto nikdy nepřizná své vznešené postavení.

5.24.27

Verš

tasyānucaritam upariṣṭād vistariṣyate yasya bhagavān svayam akhila-jagad-gurur nārāyaṇo dvāri gadā-pāṇir avatiṣṭhate nija-janānukampita-hṛdayo yenāṅguṣṭhena padā daśa-kandharo yojanāyutāyutaṁ dig-vijaya uccāṭitaḥ.

Synonyma

tasya — Baliho Mahārāje; anucaritam — vyprávění; upariṣṭāt — později (v osmém zpěvu); vistariṣyate — bude vysvětleno; yasya — jehož; bhagavān — Nejvyšší Osobnost Božství; svayam — Osobně; akhila-jagat-guruḥ — vládce všech tří světů; nārāyaṇaḥ — Nejvyšší Pán, Samotný Nārāyaṇa; dvāri — u dveří; gadā-pāṇiḥ — s kyjem v ruce; avatiṣṭhate — stojí; nija-jana-anukampita-hṛdayaḥ — Jehož srdce je vždy plné milosti pro Jeho oddané; yena — Jím; aṅguṣṭhena — palcem; padā — Jeho nohy; daśa-kandharaḥ — Rāvaṇa, který měl deset hlav; yojana-ayuta-ayutam — vzdálenost 128 000 kilometrů; dik-vijaye — za účelem zvítězit nad Bali Mahārājem; uccāṭitaḥ — zahnán.

Překlad

Śukadeva Gosvāmī pokračoval: Můj drahý králi, jak mám oslavit charakter Baliho Mahārāje? Nejvyšší Pán, vládce tří světů, který je nanejvýš soucitný ke Svému oddanému, stojí s kyjem v ruce u Baliho dveří. Když přišel mocný démon Rāvaṇa, aby Baliho Mahārāje porazil, Vāmanadeva ho Svým palcem odkopl 128 000 kilometrů daleko. Povahu a činnosti Baliho Mahārāje vysvětlím později (v osmém zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu).

5.24.28

Verš

tato ’dhastāt talātale mayo nāma dānavendras tri-purādhipatir bhagavatā purāriṇā tri-lokī-śaṁ cikīrṣuṇā nirdagdha-sva-pura-trayas tat-prasādāl labdha-pado māyāvinām ācāryo mahādevena parirakṣito vigata-sudarśana-bhayo mahīyate.

Synonyma

tataḥ — planeta Sutala; adhastāt — pod; talātale — na planetě Talātala; mayaḥ — Maya; nāma — jménem; dānava-indraḥ — král démonů Dānavů; tri-pura-adhipatiḥ — vládce tří měst; bhagavatā — nejmocnějším; purāriṇā — Pán Śiva, známý jako Tripurāri; tri-lokī — tří světů; śam — příznivý osud; cikīrṣuṇā — jenž si přál; nirdagdha — spálil; sva-pura-trayaḥ — jehož tři města; tat-prasādāt — milostí Pána Śivy; labdha — získal; padaḥ — království; māyā-vinām ācāryaḥ — jenž je ācāryou či pánem všech kouzelníků; mahā-devena — Pánem Śivou; parirakṣitaḥ — chráněný; vigata-sudarśana-bhayaḥ — jenž se nebojí Nejvyššího Pána, Osobnosti Božství, a Jeho Sudarśana cakry; mahīyate — je uctívaný.

Překlad

Pod planetou známou jako Sutala je další planeta zvaná Talātala, jíž vládne démon Maya Dānava. Je známý jako ācārya (vládce) všech māyavīch, kteří ovládají magické síly. Pán Śiva, jenž je známý jako Tripurāri, kdysi pro dobro tří světů zapálil tři království Mayi, ale později ho Maya uspokojil a on mu jeho království vrátil. Od té doby se Maya Dānava těší ochraně Pána Śivy, a proto se mylně domnívá, že se nemusí obávat Sudarśana cakry Nejvyšší Osobnosti Božství.

5.24.29

Verš

tato ’dhastān mahātale kādraveyāṇāṁ sarpāṇāṁ naika-śirasāṁ krodhavaśo nāma gaṇaḥ kuhaka-takṣaka-kāliya-suṣeṇādi-pradhānā mahā-bhogavantaḥ patattri-rājādhipateḥ puruṣa-vāhād anavaratam udvijamānāḥ sva-kalatrāpatya-suhṛt-kuṭumba-saṅgena kvacit pramattā viharanti.

Synonyma

tataḥ — planeta Talātala; adhastāt — pod; mahātale — na planetě Mahātala; kādraveyāṇām — potomků Kadrū; sarpāṇām — což jsou velcí hadi; na eka-śirasām — s mnoha hlavami; krodha-vaśaḥ — neustále podléhající hněvu; nāma — jménem; gaṇaḥ — skupina; kuhaka — Kuhaka; takṣaka — Takṣaka; kāliya — Kāliya; suṣeṇa — Suṣeṇa; ādi — a tak dále; pradhānāḥ — což jsou ti význační; mahā-bhogavantaḥ — oddávající se všem druhům hmotného požitku; patattri-rāja-adhipateḥ — od krále všech ptáků, Garuḍy; puruṣa-vāhāt — který nosí Nejvyšší Osobnost Božství; anavaratam — neustále; udvijamānāḥ — obávají se; sva — svých; kalatra-apatya — manželky a děti; suhṛt — přátelé; kuṭumba — příbuzní; saṅgena — ve společnosti; kvacit — někdy; pramattāḥ — rozezlení; viharanti — baví se.

Překlad

Planetární soustava pod Talātalou je známá jako Mahātala. Sídlí na ní hadi s mnoha hlavami, potomci Kadrū, kteří jsou neustále rozezlení. Význační velcí hadi jsou Kuhaka, Takṣaka, Kāliya a Suṣeṇa. Hady na Mahātale neustále znepokojuje strach z Garuḍy, který nosí Pána Viṣṇua, ale i když jsou naplněni úzkostí, přesto se někteří z nich veselí se svými manželkami, dětmi, přáteli a příbuznými.

Význam

Zde je řečeno, že hadi, kteří žijí na planetární soustavě Mahātala, mají mnoho hlav a jsou velmi mocní. Žijí se svými manželkami a dětmi a považují se za velmi šťastné, ačkoliv je neustále naplňuje strach z Garuḍy, který je tam létá zabíjet. Tak vypadá hmotný život. I když někdo žije v těch nejodpornějších podmínkách, přesto se považuje za šťastného ve společnosti své manželky, dětí, přátel a příbuzných.

5.24.30

Verš

tato ’dhastād rasātale daiteyā dānavāḥ paṇayo nāma nivāta-kavacāḥ kāleyā hiraṇya-puravāsina iti vibudha-pratyanīkā utpattyā mahaujaso mahā-sāhasino bhagavataḥ sakala-lokānubhāvasya harer eva tejasā pratihata-balāvalepā bileśayā iva vasanti ye vai saramayendra-dūtyā vāgbhir mantra-varṇābhir indrād bibhyati.

Synonyma

tataḥ adhastāt — pod planetární soustavou Mahātala; rasātale — na planetě zvané Rasātala; daiteyāḥ — synové Diti; dānavāḥ — synové Danu; paṇayaḥ nāma — zvaní Paṇiové; nivāta-kavacāḥ — Nivāta-kavacové; kāleyāḥ — Kāleyové; hiraṇya-puravāsinaḥ — Hiraṇya-puravāsī; iti — takto; vibudha-pratyanīkāḥ — nepřátelé polobohů; utpattyāḥ — od narození; mahā-ojasaḥ — velmi mocní; mahā-sāhasinaḥ — velmi krutí; bhagavataḥ — Pána, Osobnosti Božství; sakala-loka-anubhāvasya — který přináší blaho všem planetárním soustavám; hareḥ — Nejvyšší Osobnosti Božství; eva — jistě; tejasā — Sudarśana cakrou; pratihata — poraženi; bala — síla; avalepāḥ — a pýcha (vlivem tělesné síly); bila-īśayāḥ — hadi; iva — jako; vasanti — žijí; ye — kdo; vai — vskutku; saramayā — Saramy; indra-dūtyā — Indrova posla; vāgbhiḥ — slovy; mantra-varṇābhiḥ — v podobě mantry; indrāt — od krále Indry; bibhyati — obávají se.

Překlad

Pod Mahātalou je planetární soustava Rasātala, která je sídlem mnoha démonských synů Diti a Danu. Jmenují se Paṇiové, Nivāta-kavacové, Kāleyové a Hiraṇya-puravāsī (ti, kdo žijí v Hiraṇya-puru). Všichni jsou nepřáteli polobohů a žijí v dírách jako hadi. Od narození jsou nesmírně mocní a krutí, a přestože se pyšní svou silou, vždy je porazí Sudarśana cakra Nejvyššího Pána, Osobnosti Božství, který vládne všem planetárním soustavám. Když Saramā—žena, která slouží Indrovi jako posel — pronáší příslušnou kletbu, hadí démoni na Mahātale se začnou Indry velice obávat.

Význam

Mezi hadími démony a Indrou, králem nebes, jednou vypukl velký boj. Když se poražení démoni setkali se Saramou — ženou, která jako posel pronášela jistou mantru — zachvátil je strach, a proto žijí na planetě zvané Rasātala.

5.24.31

Verš

tato ’dhastāt pātāle nāga-loka-patayo vāsuki-pramukhāḥ śaṅkha-kulika-mahāśaṅkha-śveta-dhanañjaya-dhṛtarāṣṭra-śaṅkhacūḍa-kambalāśvatara-devadattādayo mahā-bhogino mahāmarṣā nivasanti yeṣām u ha vai pañca-sapta-daśa-śata-sahasra-śīrṣāṇāṁ phaṇāsu viracitā mahā-maṇayo rociṣṇavaḥ pātāla-vivara-timira-nikaraṁ sva-rociṣā vidhamanti.

Synonyma

tataḥ adhastāt — pod planetou Rasātala; pātāle — na planetě známé jako Pātāla; nāga-loka-patayaḥ — vládci Nāgalok; vāsuki — Vāsukim; pramukhāḥ — vedení; śaṅkha — Śaṅkha; kulika — Kulika; mahā-śaṅkha — Mahāśaṅkha; śveta — Śveta; dhanañjaya — Dhanañjaya; dhṛtarāṣṭra — Dhṛtarāṣṭra; śaṅkha-cūḍa — Śaṅkhacūḍa; kambala — Kambala; aśvatara — Aśvatara; deva-datta — Devadatta; ādayaḥ — a tak dále; mahā-bhoginaḥ — propadlí hmotnému požitku; mahā-amarṣāḥ — od přírody velmi zlí; nivasanti — žijí; yeṣām — jich všech; u ha — jistě; vai — vskutku; pañca — pět; sapta — sedm; daśa — deset; śata — sto; sahasra — tisíc; śīrṣāṇām — těch, kteří mají mnoho hlav; phaṇāsu — na těch hlavách; viracitāḥ — usazené; mahā-maṇayaḥ — velmi cenné drahokamy; rociṣṇavaḥ — zářící; pātāla-vivara — jeskyně planetární soustavy Pātāla; timira-nikaram — vydatnou temnotu; sva-rociṣā — září svých kápí; vidhamanti — rozptylují.

Překlad

Pod Rasātalou je další planetární soustava, která je známá jako Pātāla či Nāgaloka. Žije na ní mnoho nesmírně rozzuřených démonských hadů, vládců Nāgaloky, jako je Śaṅkha, Kulika, Mahāśaṅkha, Śveta, Dhanañjaya, Dhṛtarāṣṭra, Śaṅkhacūḍa, Kambala, Aśvatara a Devadatta. Jejich vůdcem je Vāsuki. Všichni mají mnoho hlav — někteří pět, jiní sedm, další deset, sto a také tisíc — jež jsou ozdobeny cennými drahokamy, které svou září osvětlují celou planetární soustavu bila-svarga.

Význam

Takto končí Bhaktivedantovy výklady k dvacáté čtvrté kapitole pátého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Podzemní nebeské planety”.

KAPITOLA DVACÁTÁ PÁTÁ

Sláva Pána Ananty

5.25.1

Verš

śrī-śuka uvāca
tasya mūla-deśe triṁśad-yojana-sahasrāntara āste yā vai kalā bhagavatas tāmasī samākhyātānanta iti sātvatīyā draṣṭṛ-dṛśyayoḥ saṅkarṣaṇam aham ity abhimāna-lakṣaṇaṁ yaṁ saṅkarṣaṇam ity ācakṣate.

Synonyma

śrī-śukaḥ uvāca — Śrī Śukadeva Gosvāmī pravil; tasya — planety Pātāla; mūla-deśe — v oblasti pod spodní úrovní; triṁśat — třicet; yojana — jednotka vzdálenosti rovná 12,8 km; sahasra-antare — ve vzdálenosti tisíce; āste — setrvává; yā — který; vai — vskutku; kalā — expanze expanze; bhagavataḥ — Nejvyšší Osobnosti Božství; tāmasī — ve vztahu k temnotě; samākhyātā — zvaný; anantaḥ — Ananta; iti — takto; sātvatīyāḥ — oddaní; draṣṭṛ-dṛśyayoḥ — hmotného a duchovního; saṅkarṣaṇam — spojování; aham — já; iti — takto; abhimāna — pojetím vlastního já; lakṣaṇam — vyznačující se; yam — Jehož; saṅkarṣaṇam — Saṅkarṣaṇa; iti — takto; ācakṣate — učenci popisují.

Překlad

Śrī Śukadeva Gosvāmī oslovil Mahārāje Parīkṣita: Můj milý králi, přibližně 384 000 kilometrů pod planetou Pātāla sídlí další inkarnace Nejvyšší Osobnosti Božství. Je známá jako Pán Ananta či Pán Saṅkarṣaṇa, expanze Pána Viṣṇua. Pán Ananta neustále zaujímá transcendentální postavení, ale protože Ho uctívá Pán Śiva, božstvo tamo-guṇy neboli temnoty, je někdy nazýván tāmasī. Je vládnoucím Božstvem hmotné kvality nevědomosti, jakož i falešného ega všech podmíněných duší. Když si podmíněná živá bytost myslí: “Já jsem poživatel a tento svět je určen k mému požitku,” toto pojetí života jí diktuje Saṅkarṣaṇa. Takto se světská podmíněná duše považuje za Nejvyššího Pána.

Význam

Existuje skupina lidí blízkých māyāvādským filozofům, kteří mylně vykládají védské mantry ,ahaṁ brahmāsmi’ a ,so 'ham’ jako “Jsem Nejvyšší Brahman,” a “Jsem totožný s Pánem.” Takovéto falešné pojetí, kdy se člověk považuje za nejvyššího poživatele, je určitým druhem iluze. To je popsáno na jiném místě Śrīmad-Bhāgavatamu (5.5.8): janasya moho 'yam ahaṁ mameti. Podle popisu výše uvedeného verše je vládnoucím Božstvem tohoto falešného pojetí Pán Saṅkarṣaṇa. Kṛṣṇa to potvrzuje v Bhagavad-gītě (15.15):

sarvasya cāhaṁ hṛdi sanniviṣṭo
mattaḥ smṛtir jñānam apohanaṁ ca

“Sídlím v srdci každého a ode Mě pocházejí vzpomínky, poznání a zapomnění.” Pán sídlí v srdci každé bytosti jako Saṅkarṣaṇa, a když se například démon považuje za totožného s Nejvyšším Pánem, Pán ho v této temnotě udržuje. Přestože je taková démonská živá bytost pouze nepatrnou částí Nejvyššího Pána, zapomíná na své skutečné postavení a považuje za Nejvyššího Pána sama sebe. Jelikož toto zapomnění vytváří Saṅkarṣaṇa, je někdy nazýván tāmasī. Jméno tāmasī neznamená, že má hmotné tělo — Saṅkarṣana je vždy transcendentální, ale protože je Nadduší Pána Śivy, který musí vykonávat činnosti náležející kvalitě nevědomosti (tamo-guṇě), je také známý pod jménem tāmasī.

5.25.2

Verš

yasyedaṁ kṣiti-maṇḍalaṁ bhagavato ’nanta-mūrteḥ sahasra-śirasa ekasminn eva śīrṣaṇi dhriyamāṇaṁ siddhārtha iva lakṣyate.

Synonyma

yasya — Jehož; idam — tento; kṣiti-maṇḍalam — vesmír; bhagavataḥ — Nejvyšší Osobnosti Božství; ananta-mūrteḥ — v podobě Anantadeva; sahasra-śirasaḥ — který má tisíce hlav; ekasmin — na jedné; eva — pouze; śīrṣaṇi — hlavě; dhriyamāṇam — je nesen; siddhārthaḥ iva — a jako bílé hořčičné semínko; lakṣyate — je viděn.

Překlad

Śukadeva Gosvāmī pokračoval: Tento velký vesmír, který spočívá na jedné z tisíců hlav Pána Anantadeva, vypadá přesně jako bílé hořčičné semínko. Ve srovnání s hlavou Pána Ananty je nekonečně malý.

5.25.3

Verš

yasya ha vā idaṁ kālenopasañjihīrṣato ’marṣa-viracita-rucira-bhramad-bhruvor antareṇa sāṅkarṣaṇo nāma rudra ekādaśa-vyūhas try-akṣas tri-śikhaṁ śūlam uttambhayann udatiṣṭhat.

Synonyma

yasya — Jehož; ha vā — vskutku; idam — tento (hmotný svět); kālena — časem; upasañjihīrṣataḥ — přeje si zničit; amarṣa — hněvem; viracita — vytvořil; rucira — velmi krásný; bhramat — pohybuje; bhruvoḥ — dvěma obočími; antareṇa — z prostoru mezi; sāṅkarṣaṇaḥ nāma — jménem Sāṅkarṣaṇa; rudraḥ — inkarnace Pána Śivy; ekādaśa-vyūhaḥ — který má jedenáct expanzí; tri-akṣaḥ — tři oči; tri-śikham — se třemi bodci; śūlam — trojzubec; uttambhayan — pozvedá; udatiṣṭhat — objevil se.

Překlad

Když si v době zkázy Pán Anantadeva přeje celé stvoření zničit, mírně se rozzlobí. Tehdy se z prostoru mezi Jeho dvěma obočími zjeví tříoký Rudra s trojzubcem. Tento Rudra, který je známý jako Sāṅkarṣaṇa, je ztělesněním jedenácti Rudrů, inkarnací Pána Śivy. Zjevuje se, aby zničil celé stvoření.

Význam

Během každého stvoření dostávají živé bytosti možnost ukončit své podmínění. Když této příležitosti zneužijí a nevrátí se domů, zpátky k Bohu, Pán Saṅkarṣaṇa se rozzlobí. Následkem Jeho hněvu se Mu z obočí zjeví jedenáct Rudrů, expanzí Pána Śivy, a všichni dohromady zničí celé stvoření.

5.25.4

Verš

yasyāṅghri-kamala-yugalāruṇa-viśada-nakha-maṇi-ṣaṇḍa-maṇḍaleṣv ahi-patayaḥ saha sātvatarṣabhair ekānta-bhakti-yogenāvanamantaḥ sva-vadanāni parisphurat-kuṇḍala-prabhā-maṇḍita-gaṇḍa-sthalāny ati-manoharāṇi pramudita-manasaḥ khalu vilokayanti.

Synonyma

yasya — Jehož; aṅghri-kamala — lotosových nohou; yugala — páru; aruṇa-viśada — zářivě růžových; nakha — nehtů; maṇi-ṣaṇḍa — jako drahokamy; maṇḍaleṣu — na oblém povrchu; ahi-patayaḥ — hadí vůdci; saha — s; sātvata-ṛṣabhaiḥ — nejlepší oddaní; ekānta-bhakti-yogena — s čistou oddanou službou; avanamantaḥ — klanějí se; sva-vadanāni — vlastní tváře; parisphurat — třpytící se; kuṇḍala — náušnic; prabhā — září; maṇḍita — ozdobené; gaṇḍa-sthalāni — jejichž tváře; ati-manoharāṇi — velmi krásné; pramudita-manasaḥ — s osvěženou myslí; khalu — vskutku; vilokayanti — vidí.

Překlad

Růžové, průzračné nehty na Pánových lotosových nohách vypadají přesně jako cenné drahokamy vyleštěné do zrcadlového lesku. Když se čistí oddaní a hadí vůdci s velkou oddaností klanějí Pánu Saṅkarṣaṇovi a přitom spatří své krásné tváře, které se zrcadlí v Jeho nehtech, velice je to rozradostní. Jejich tváře jsou ozdobené třpytícími se náušnicemi a krása jejich obličejů je nanejvýš příjemná na pohled.

5.25.5

Verš

yasyaiva hi nāga-rāja-kumārya āśiṣa āśāsānāś cārv-aṅga-valaya-vilasita-viśada-vipula-dhavala-subhaga-rucira-bhuja-rajata-stambheṣv aguru-candana-kuṅkuma-paṅkānulepenāvalimpamānās tad-abhimarśanonmathita-hṛdaya-makara-dhvajāveśa-rucira-lalita-smitās tad-anurāgamada-mudita-mada-vighūrṇitāruṇa-karuṇāvaloka-nayana-vadanāravindaṁ savrīḍaṁ kila vilokayanti.

Synonyma

yasya — Jehož; eva — jistě; hi — vskutku; nāga-rāja-kumāryaḥ — neprovdané princezny hadích králů; āśiṣaḥ — požehnání; āśāsānāḥ — doufají v; cāru — krásné; aṅga-valaya — na Jeho oblém těle; vilasita — lesknoucí se; viśada — bez poskvrny; vipula — dlouhé; dhavala — bílé; subhaga — svědčící o štěstí; rucira — krásné; bhuja — na Jeho pažích; rajata-stambheṣu — jako stříbrné sloupy; aguru — aloe; candana — santálu; kuṅkuma — šafránu; paṅka — z dřeně; anulepena — mastí; avalimpamānāḥ — roztírají; tat-abhimarśana — stykem s Jeho údy; unmathita — vzrušené; hṛdaya — ve svých srdcích; makara-dhvaja — Amora; āveśa — vstupem; rucira — velmi krásný; lalita — lahodný; smitāḥ — Jehož úsměv; tat — Jeho; anurāga — připoutanosti; mada — opojením; mudita — potěšené; mada — opojením s laskavostí; vighūrṇita — koulejí se; aruṇa — růžové; karuṇa--avaloka — laskavě hledí; nayana — oči; vadana — a tvář; aravindam — jako lotosy; sa-vrīḍam — se studem; kila — vskutku; vilokayanti — vidí.

Překlad

Paže Pána Ananty jsou svůdně dlouhé, krásně ozdobené náramky a zcela duchovní. Mají bílou barvu, a vypadají proto jako stříbrné sloupy. Když krásné princezny hadích králů, jež doufají v Pánovo příznivé požehnání, potírají Jeho paže dření aguru, santálu a kuṅkumou, dotek těchto údů v nich probouzí chtivé touhy. Pán, který rozumí jejich myslím, na ně hledí s milostivým úsměvem a ony se zastydí, neboť si uvědomí, že jejich přání zná. Poté se krásně usmějí a pohlédnou do Pánovy lotosové tváře, kterou zkrášlují načervenalé oči, jež se opojením lehce koulejí, a kterou naplňuje radostí láska k Jeho oddaným.

Význam

Když se muži a ženy navzájem dotýkají svých těl, přirozeně se probudí jejich chtivé touhy. Z tohoto verše je patrné, že v duchovních tělech existují podobné pocity. Pán Ananta i ženy, které Ho uspokojují, mají duchovní těla. Všechny vjemy tedy původně existují v duchovním těle. To potvrzuje Vedānta-sūtra: janmādy asya yataḥ. Śrīla Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura v této souvislosti poznamenal, že slovo ādi znamená ādi-rasa, původní chtivý cit, který pochází od Nejvyššího. Duchovní a hmotný chtíč se však od sebe naprosto liší — jako zlato od železa. Pouze duchovně velmi pokročilá osoba dokáže pochopit chtivé city mezi Rādhou a Kṛṣṇou, či mezi Kṛṣṇou a dívkami z Vraji. Proto dokud člověk není příliš zkušený a duchovně pokročilý, nesmí o chtivých citech Kṛṣṇy a gopī rozmlouvat. Jedná-li se však o upřímného a čistého oddaného, hmotný chtíč v jeho srdci bude díky rozmluvám o chtivých citech mezi gopīmi a Kṛṣṇou zcela překonán a on bude dělat v duchovním životě rychle pokrok.

5.25.6

Verš

sa eva bhagavān ananto ’nanta-guṇārṇava ādi-deva upasaṁhṛtāmarṣa-roṣa-vego lokānāṁ svastaya āste.

Synonyma

saḥ — ten; eva — jistě; bhagavān — Nejvyšší Osobnost Božství; anantaḥ — Anantadeva; ananta-guṇa-arṇavaḥ — zdroj neomezených transcendentálních vlastností; ādi-devaḥ — původní Pán či ten, kdo se neliší od původní Nejvyšší Osobnosti Božství; upasaṁhṛta — který ovládá; amarṣa — Své nesnášenlivosti; roṣa — a hněvu; vegaḥ — sílu; lokānām — všech lidí na všech planetách; svastaye — pro dobro; āste — setrvává.

Překlad

Pán Saṅkarṣaṇa je oceánem neomezených duchovních vlastností, a proto je známý jako Anantadeva. Neliší se od Nejvyšší Osobnosti Božství. Pro dobro všech živých bytostí v tomto hmotném světě setrvává ve Svém sídle a ovládá Svůj hněv a nesnášenlivost.

Význam

Hlavním úkolem Anantadeva je zničit toto hmotné stvoření, ale On Svůj hněv a nesnášenlivost ovládá. Tento svět je stvořen proto, aby podmíněné duše dostaly další možnost vrátit se domů, zpátky k Bohu, ale většina z nich této příležitosti nevyužije a po stvoření znovu projeví svůj starý sklon panovat hmotnému světu. Anantadeva se kvůli těmto činnostem podmíněných duší rozzlobí a přeje si celý hmotný svět zničit. Protože je však Nejvyšší Osobností Božství, je k nám laskavý a Svůj hněv a nesnášenlivost ovládá. Pouze v určitých obdobích svůj hněv projevuje a ničí celý hmotný svět.

5.25.7

Verš

dhyāyamānaḥ surāsuroraga-siddha-gandharva-vidyādhara-muni-gaṇair anavarata-mada-mudita-vikṛta-vihvala-locanaḥ sulalita-mukharikāmṛtenāpyāyamānaḥ sva-pārṣada-vibudha-yūtha-patīn aparimlāna-rāga-nava-tulasikāmoda-madhv-āsavena mādyan madhukara-vrāta-madhura-gīta-śriyaṁ vaijayantīṁ svāṁ vanamālāṁ nīla-vāsā eka-kuṇḍalo hala-kakudi kṛta-subhaga-sundara-bhujo bhagavān mahendro vāraṇendra iva kāñcanīṁ kakṣām udāra-līlo bibharti.

Synonyma

dhyāyamānaḥ — o Němž meditují; sura — polobohů; asura — démonů; uraga — hadů; siddha — obyvatel Siddhaloky; gandharva — obyvatel Gandharvaloky; vidyādhara — Vidyādharů; muni — a velkých mudrců; gaṇaiḥ — skupinami; anavarata — neustále; mada-mudita — rozradostněn opojením; vikṛta — pohybují se sem a tam; vihvala — koulející se; locanaḥ — Jehož oči; su-lalita — znamenitě sestavené; mukharika — řeči; amṛtena — nektarem; āpyāyamānaḥ — těšící; sva-pārṣada — Své společníky; vibudha-yūtha-patīn — vůdci různých skupin polobohů; aparimlāna — nikdy se neztrácí; rāga — jejichž lesk; nava — stále svěží; tulasikā — květů tulasī; āmoda — vůní; madhu-āsavena — a medem; mādyan — opojených; madhukara-vrāta — včel; madhura-gīta — sladkým zpěvem; śrīyam — která je zkrášlená; vaijayantīm — girlanda zvaná vaijayantī; svām — Jeho vlastní; vanamālām — girlanda; nīla-vāsāḥ — oblečený v modrých šatech; eka-kuṇḍalaḥ — jen s jednou náušnicí; hala-kakudi — na držadle pluhu; kṛta — položené; subhaga — blahodárné; sundara — krásné; bhujaḥ — ruce; bhagavān — Nejvyšší Osobnost Božství; mahā-indraḥ — král nebes; vāraṇa-indraḥ — slon; iva — jako; kāñcanīm — zlatý; kakṣām — opasek; udāra-līlaḥ — věnující se transcendentálním zábavám; bibharti — nosí.

Překlad

Śukadeva Gosvāmī pokračoval: Polobozi, démoni, Uragové (hadí polobozi), Siddhové, Gandharvové, Vidyādharové a mnozí vznešení mudrci se k Pánu neustále modlí. Jelikož je Pán omámený, vypadá zmateně a Jeho oči, které připomínají plně rozkvetlé květy, se pohybují sem a tam. Své osobní společníky, vůdce polobohů, těší sladkými slovy, jež se linou z Jeho úst. Je oblečen v modrých šatech, má jen jednu náušnici a na rameni drží Svýma krásnýma, pěkně stavěnýma rukama pluh. Jeví se stejně bílý jako nebeský král Indra, kolem pasu má zlatý opasek a kolem krku girlandu vaijayantī z věčně svěžích květů tulasī. Včely, opojené medovou vůní těchto květů, velmi sladce bzučí a krouží kolem girlandy, čímž neustále zvyšují její krásu. Tímto způsobem si Pán užívá Svých nanejvýš vznešených zábav.

5.25.8

Verš

ya eṣa evam anuśruto dhyāyamāno mumukṣūṇām anādi-kāla-karma-vāsanā-grathitam avidyāmayaṁ hṛdaya-granthiṁ sattva-rajas-tamomayam antar-hṛdayaṁ gata āśu nirbhinatti tasyānubhāvān bhagavān svāyambhuvo nāradaḥ saha tumburuṇā sabhāyāṁ brahmaṇaḥ saṁślokayām āsa.

Synonyma

yaḥ — kdo; eṣaḥ — tento jeden; evam — takto; anuśrutaḥ — vyslechnutý od pravého duchovního mistra; dhyāyamānaḥ — o Němž meditují; mumukṣūṇām — těch, kdo touží po osvobození z podmíněného života; anādi — od nepaměti; kāla — čas; karma-vāsanā — touhou po plodonosných činnostech; grathitam — pevně utažený; avidyā-mayam — sestávající z iluzorní energie; hṛdaya-granthim — uzel v srdci; sattva-rajaḥ-tamaḥ-mayam — vytvořený ze tří kvalit hmotné přírody; antaḥ-hṛdayam — v hloubi srdce; gataḥ — umístěný; āśu — velmi brzy; nirbhinatti — přesekne; tasya — Saṅkarṣaṇa; anubhāvān — sláva; bhagavān — velmi mocný; svāyambhuvaḥ — syn Pána Brahmy; nāradaḥ — mudrc Nārada; saha — spolu s; tumburuṇā — strunný nástroj tumburu; sabhāyām — ve shromáždění; brahmaṇaḥ — Pána Brahmy; saṁślokayām āsa — popsaný ve verších.

Překlad

Pokud ti, kdo mají vážný zájem o osvobození z hmotného života, naslouchají od duchovního mistra v učednické posloupnosti o slávě Anantadeva a neustále o Saṅkarṣaṇovi meditují, Pán vstoupí do hloubi jejich srdcí. Odstraní veškeré znečištění, které pochází od kvalit hmotné přírody, a rozseká na kusy pevný uzel v srdci, jenž byl od nepaměti silně utahován touhou vládnout hmotné přírodě prostřednictvím plodonosných činností. Nārada Muni, syn Pána Brahmy, Anantadeva neustále oslavuje ve shromáždění svého otce. Zpívá tam vlastní verše, které jsou plné blaženosti, za doprovodu svého strunného nástroje (či nebeského pěvce) známého jako Tumburu.

Význam

Žádný z těchto popisů Pána Anantadeva není imaginární—všechny jsou transcendentálně blažené a plné skutečného poznání. Pokud je však člověk nevyslechne přímo od pravého duchovního mistra v učednické posloupnosti, nemůže je pochopit. Toto poznání předal Pán Brahmā Nāradovi a velký světec Nārada je spolu se svým společníkem Tumburu šíří po celém vesmíru. Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, je někdy označován jako Uttamaśloka, “ten, kdo je veleben krásnou poezií”. Nārada k oslavě Pána Ananty skládá různé básně, a proto je v tomto verši použito slovo saṁślokayām āsa (velebený vybranou poezií).

Vaiṣṇavové v Gauḍīya-sampradāyi patří k učednické posloupnosti, která pochází od Pána Brahmy. Pán Brahmā je duchovním mistrem Nārady a Nārada je duchovním mistrem Vyāsadeva, který sepsal Śrīmad-Bhāgavatam jako komentář Vedānta-sūtry. Všichni oddaní v Gauḍīya-sampradāyi proto přijímají činosti Pána Ananty, o nichž vypráví Śrīmad-Bhāgavatam, jako věrohodné, a tak jsou požehnáni návratem domů, zpátky k Bohu. Znečištění v srdci podmíněné duše je jako velká hromada odpadků vytvořená třemi kvalitami hmotné přírody, zvláště kvalitami rajas (vášní) a tamas (nevědomostí). Toto znečištění se projevuje v podobě chtivých tužeb a lačnosti po hmotném vlastnictví. Jak je zde potvrzeno — dokud člověk neobdrží transcendentální poznání v učednické posloupnosti, jeho očištění nepřipadá v úvahu.

5.25.9

Verš

utpatti-sthiti-laya-hetavo ’sya kalpāḥ
sattvādyāḥ prakṛti-guṇā yad-īkṣayāsan
yad-rūpaṁ dhruvam akṛtaṁ yad ekam ātman
nānādhāt katham u ha veda tasya vartma

Synonyma

utpatti — stvoření; sthiti — udržování; laya — a zničení; hetavaḥ — původní příčiny; asya — tohoto hmotného světa; kalpāḥ — schopné jednat; sattva-ādyāḥ — počínaje sattva-guṇou; prakṛti-guṇāḥ — kvality hmotné přírody; yat — Jehož; īkṣayā — pohledem; āsan — staly se; yat-rūpam — Jehož podoba; dhruvam — neomezený; akṛtam — nestvořený; yat — kdo; ekam — jediný; ātman — v Sobě; nānā — rozmanitě; adhāt — projevuje; katham — jak; u ha — jistě; veda — může pochopit; tasya — Jeho; vartma — cesta.

Překlad

Nejvyšší Osobnost Božství Svým pohledem umožňuje kvalitám hmotné přírody jednat jako příčiny vesmírného stvoření, udržování a zničení. Svrchovaný Pán, Nejvyšší Duše, je neomezený, nemá počátek, a přestože je jediný, projevuje se v mnoha podobách. Jak může lidská společnost pochopit cesty Nejvyššího?

Význam

Z védské literatury víme, že když Nejvyšší Pán pohlédne (sa aikṣata) na hmotnou energii, projeví se tři kvality hmotné přírody a stvoří hmotnou rozmanitost. Předtím, než na ni pohlédne, nemůže ke stvoření, udržování a zničení hmotného světa dojít. Pán existoval před stvořením, a je proto věčný a neměnný. Jak tedy může jakákoliv lidská bytost, byť by byla sebevětším vědcem nebo filozofem, pochopit cesty Nejvyššího?

Následující citáty z Caitanya-bhāgavaty (Ādi-khaṇḍa, 1.48-52 a 1.58-69) vypovídají o slávě Pána Ananty:

ki brahmā, ki śiva, ki sanakādi ‘kumāra’
vyāsa, śuka, nāradādi, ‘bhakta’ nāma yāṅra

“Pán Brahmā, Pán Śiva, čtyři Kumārové (Sanaka, Sanātana, Sanandana a Sanat-kumāra), Vyāsadeva, Śukadeva Gosvāmī a Nārada jsou čistí oddaní, věční služebníci Pána.”

sabāra pūjita śrī-ananta-mahāśaya
sahasra-vadana prabhu — bhakti-rasamaya

“Všichni výše uvedení čistí oddaní uctívají Pána Śrī Anantu, který má tisíce hlav a je zdrojem veškeré oddané služby.”

ādideva, mahā-yogī, ‘īśvara’, ‘vaiṣṇava’
mahimāra anta iṅhā nā jānaye saba

“Pán Ananta je původní osoba a velký mystický vládce. Zároveň je služebníkem Boha, vaiṣṇavou. Jelikož Jeho sláva nemá konce, nikdo Ho nemůže plně pochopit.”

sevana śunilā, ebe śuna ṭhākurāla
ātma-tantre yena-mate vaisena pātāla

“O Jeho službě Pánu jsem ti již pověděl. Nyní si vyslechni, jak soběstačný Anantadeva sídlí na nižší planetární soustavě Pātāla.”

śrī-nārada-gosāñi ‘tumburu’ kari’ saṅge
se yaśa gāyena brahmā-sthāne śloka-vandhe

“Velký mudrc Nārada, který nosí na rameni svůj strunný nástroj tumburu, Pána Anantu neustále oslavuje. Nārada Muni složil na počest Pána mnoho transcendentálních veršů.”

sṛṣṭi, sthiti, pralaya, sattvādi yata guṇa
yāṅra dṛṣṭi-pāte haya, yāya punaḥ punaḥ

“Pouhým pohledem Pána Ananty dojde k tomu, že na sebe začnou vzájemně působit tři kvality hmotné přírody a zapříčiní stvoření, udržování a zničení. Tyto kvality přírody se objevují znovu a znovu.”

advitīya-rūpa, satya anādi mahattva
tathāpi ‘ananta’ haya, ke bujhe se tattva?

“Pán je oslavován jako jeden jediný a jako nejvyšší pravda, jež nemá počátku. Proto se nazývá Anantadeva (neomezený). Kdo Ho dokáže pochopit?”

śuddha-sattva-mūrti prabhu dharena karuṇāya
ye-vigrahe sabāra prakāśa sulīlāya

“Jeho podoba je zcela duchovní a projevuje ji jen ze Své milosti. Všechny činnosti v tomto hmotném světě jsou řízeny pouze v Jeho podobě.”

yāṅhāra taraṅga śikhi’ siṁha mahāvalī
nija-jana-mano rañje hañā kutūhalī

“Je velmi mocný a neustále připravený těšit Své osobní společníky a oddané.”

ye ananta-nāmera śravaṇa-saṅkīrtane
ye-te mate kene nāhi bole ye-te jane
aśeṣa-janmera bandha chiṇḍe sei-kṣaṇe
ataeva vaiṣṇava nā chāḍe kabhu tāne

“Pokusíme-li se společně opěvovat slávu Pána Anantadeva, budou z našich srdcí ihned odplaveny nečistoty, které se tam nahromadily v průběhu mnoha životů. Vaiṣṇava proto nikdy nepromarní příležitost oslavovat Anantadeva.”

‘śeṣa’ ba-i saṁsārera gati nāhi āra
anantera nāme sarva-jīvera uddhāra

“Pán Anantadeva je známý jako Śeṣa (neomezený konec), protože ukončuje naše putování tímto hmotným světem. Každý může být osvobozen pouhým opěvováním Jeho slávy.”

ananta pṛthivī-giri samudra-sahite
ye-prabhu dharena gire pālana karite

“Anantadeva na Své hlavě udržuje celý vesmír, ve kterém se nachází milióny planet s ohromnými oceány a horami.”

sahasra phaṇāra eka-phaṇe ‘bindu’ yena
ananta vikrama, nā jānena, ‘āche’ hena

“Je tak velký a mocný, že tento vesmír spočívá na jedné z Jeho hlav jako kapka vody. Anantadeva o něm ani neví.”

sahasra-vadane kṛṣṇa-yaśa nirantara
gāite āchena ādi-deva mahī-dhara

“Zatímco na jedné ze Svých kápí nese vesmír, opěvuje každými ze Svých tisíců úst Kṛṣṇovu slávu.”

gāyena ananta, śrī-yaśera nāhi anta
jaya-bhaṅga nāhi kāru, doṅhe — balavanta

“Ačkoliv opěvuje slávu Pána Kṛṣṇy již od nepaměti, stále se nemůže dobrat jejího konce.”

adyāpiha ‘śeṣa’-deva sahasra-śrī-mukhe
gāyena caitanya-yaśa anta nāhi dekhe

“Pán Ananta pokračuje v opěvování slávy Śrī Caitanyi Mahāprabhua dodnes a stále nenalézá její konec.”

5.25.10

Verš

mūrtiṁ naḥ puru-kṛpayā babhāra sattvaṁ
saṁśuddhaṁ sad-asad idaṁ vibhāti tatra
yal-līlāṁ mṛga-patir ādade ’navadyām
ādātuṁ svajana-manāṁsy udāra-vīryaḥ

Synonyma

mūrtim — různé podoby Nejvyšší Osobnosti Božství; naḥ — nám; puru-kṛpayā — z velké milosti; babhāra — projevil; sattvam — existence; saṁśuddham — zcela transcendentální; sat-asat idam — tento hmotný projev příčiny a důsledku; vibhāti — září; tatra — v Němž; yat-līlām — Jehož zábavy; mṛga-patiḥ — vládce všech živých bytostí, který je jako lev (vládce všech ostatních zvířat); ādade — učil; anavadyām — bez hmotného znečištění; ādātum — dobýt; sva-jana-manāṁsi — mysli Svých oddaných; udāra-vīryaḥ — Jenž je nanejvýš velkorysý a mocný.

Překlad

Tento projev jemné a hrubé hmoty existuje v Nejvyšší Osobnosti Božství. Nejvyšší Pán projevuje ze Své bezpříčinné milosti ke Svým oddaným různé podoby, které jsou vždy transcendentální. Je nanejvýš velkorysý a vlastní všechny mystické síly. Zjevuje se v různých inkarnacích a předvádí mnohé zábavy, aby dobyl mysli Svých oddaných a potěšil jejich srdce.

Význam

Śrīla Jīva Gosvāmī tento verš přeložil takto: “Nejvyšší Osobnost Božství je příčinou všech příčin. Jeho vůle způsobuje, že na sebe vzájemně působí hrubé a jemné složky. Zjevuje se v různých inkarnacích, jen aby těšil srdce Svých čistých oddaných.” Například v transcendentální inkarnaci Pána Varāhy (kance) se Nejvyšší Pán zjevil jen proto, aby potěšil Své oddané vyzdvižením planety Země z Oceánu Garbhodaka.

5.25.11

Verš

yan-nāma śrutam anukīrtayed akasmād
ārto vā yadi patitaḥ pralambhanād vā
hanty aṁhaḥ sapadi nṛṇām aśeṣam anyaṁ
kaṁ śeṣād bhagavata āśrayen mumukṣuḥ

Synonyma

yat — Jehož; nāma — svaté jméno; śrutam — vyslyšené; anukīrtayet — může zpívat nebo opakovat; akasmāt — bezděky; ārtaḥ — osoba v tísni; vā — nebo; yadi — pokud; patitaḥ — pokleslá osoba; pralambhanāt — žertem; vā — nebo; hanti — ničí; aṁhaḥ — hříšné; sapadi — ten okamžik; nṛṇām — lidské společnosti; aśeṣam — neomezené; anyam — jiného; kam — co; śeṣāt — než u Pána Śeṣi; bhagavataḥ — Nejvyšší Osobnosti Božství; āśrayet — má přijmout útočiště; mumukṣuḥ — každý, kdo touží po osvobození.

Překlad

Každý, kdo zpívá svaté jméno Pána poté, co je slyšel od pravého duchovního mistra, je okamžitě očištěn, i kdyby se nacházel v tísni nebo byl pokleslý. Dokonce i tehdy, když zazpívá Pánovo jméno žertem nebo jen bezděky, zbaví se všech hříchů, a spolu s ním i všichni, kdo ho uslyší. Jak se tedy může ten, kdo se chce vymanit z hmotných pout, vyhýbat zpívání jména Pána Śeṣi? U koho jiného by měl člověk přijmout útočiště?

5.25.12

Verš

mūrdhany arpitam aṇuvat sahasra-mūrdhno
bhū-golaṁ sagiri-sarit-samudra-sattvam
ānantyād animita-vikramasya bhūmnaḥ
ko vīryāṇy adhi gaṇayet sahasra-jihvaḥ

Synonyma

mūrdhani — na kápi či hlavě; arpitam — usazený; aṇu-vat — přesně jako atom; sahasra-mūrdhnaḥ — Ananty, který má tisíce hlav; bhū-golam — tento vesmír; sa-giri-sarit-samudra-sattvam — s mnoha horami, stromy, oceány a živými bytostmi; ānantyāt — jelikož je neomezený; animita-vikramasya — Jehož moc je nezměrná; bhūmnaḥ — Nejvyšší Pán; kaḥ — kdo; vīryāṇi — síly; adhi — vskutku; gaṇayet — může vypočítat; sahasra-jihvaḥ — třebaže obdařený mnoha tisíci jazyky.

Překlad

Pán je neomezený, a proto nikdo nedokáže odhadnout Jeho moc. Celý vesmír se svými mnoha velkými horami, řekami, oceány, stromy a živými bytostmi spočívá jako atom na jedné z Jeho mnoha tisíc hlav. Existuje snad někdo — byť i obdařený mnoha tisíci jazyky — kdo je schopný popsat Jeho slávu?

5.25.13

Verš

evam-prabhāvo bhagavān ananto
duranta-vīryoru-guṇānubhāvaḥ
mūle rasāyāḥ sthita ātma-tantro
yo līlayā kṣmāṁ sthitaye bibharti

Synonyma

evam-prabhāvaḥ — Jenž je tak mocný; bhagavān — Nejvyšší Osobnost Božství; anantaḥ — Ananta; duranta-vīrya — nepřekonatelná moc; uru — mimořádné; guṇa-anubhāvaḥ — s transcendentálními vlastnostmi a slávou; mūle — těsně pod úrovní; rasāyāḥ — nižších planetárních soustav; sthitaḥ — sídlí; ātma-tantraḥ — zcela soběstačný; yaḥ — kdo; līlayā — snadno; kṣmām — vesmír; sthitaye — pro jeho udržování; bibharti — podpírá.

Překlad

Mimořádné a slavné vlastnosti tohoto mocného Pána Anantadeva nemají konce. Jeho moc je skutečně neomezená. Přestože je soběstačný, Sám je oporou všeho. Sídlí pod nižšími planetárními soustavami a snadno podpírá celý vesmír.

5.25.14

Verš

etā hy eveha nṛbhir upagantavyā gatayo yathā-karma-vinirmitā yathopadeśam anuvarṇitāḥ kāmān kāmayamānaiḥ.

Synonyma

etāḥ — ty všechny; hi — vskutku; eva — jistě; iha — v tomto vesmíru; nṛbhiḥ — všemi živými bytostmi; upagantavyāḥ — dosažitelné; gatayaḥ — cíle; yathā-karma — podle svých činností v minulosti; vinirmitāḥ — stvořené; yathā-upadeśam — jak jsem byl poučen; anuvarṇitāḥ — popsal jsem podle toho; kāmān — hmotný požitek; kāmayamānaiḥ — těmi, kdo si přejí.

Překlad

Můj milý králi, popsal jsem ti plně stvoření tohoto hmotného světa podle plodonosných činností a tužeb podmíněných duší, jak jsem o tom slyšel od svého duchovního mistra. Podmíněné duše, které mají nespočetné hmotné touhy, se dostávají do různých postavení na různých planetárních soustavách, a tak žijí v tomto hmotném stvoření.

Význam

Śrīla Bhaktivinoda Ṭhākura v této souvislosti zpívá:

anādi karama-phale,
paḍi' bhavārṇava-jale,

taribāre nā dekhi upāya

“Můj Pane, nevím, kdy jsem započal svůj hmotný život, ale je mi jasné, že jsem spadl do hlubokého oceánu nevědomosti. Nyní také vidím, že neexistuje jiný způsob, jak se z něho dostat, než přijmout útočiště u Tvých lotosových nohou.” Śrī Caitanya Mahāprabhu se modlí podobně:

ayi nanda-tanuja kiṅkaraṁ
patitaṁ māṁ viṣame bhavāmbudhau
kṛpayā tava pāda-paṅkaja-
sthita-dhūlī-sadṛśaṁ vicintaya

“Můj drahý Pane, synu Nandy Mahārāje, jsem Tvůj věčný služebník, ale z nějakého důvodu jsem spadl do tohoto oceánu nevědomosti. Zachraň mě proto, prosím, z těchto strašných podmínek materialistického života.”

5.25.15

Verš

etāvatīr hi rājan puṁsaḥ pravṛtti-lakṣaṇasya dharmasya vipāka-gataya uccāvacā visadṛśā yathā-praśnaṁ vyācakhye kim anyat kathayāma iti.

Synonyma

etāvatīḥ — takového druhu; hi — jistě; rājan — ó králi; puṁsaḥ — lidské bytosti; pravṛtti-lakṣaṇasya — která se vyznačuje sklony; dharmasya — plnění povinností; vipāka-gatayaḥ — výsledné cíle; ucca-avacāḥ — vysoké a nízké; visadṛśāḥ — různé; yathā-praśnam — jak ses ptal; vyācakhye — popsal jsem; kim anyat — co dalšího; kathayāma — mám hovořit; iti — takto.

Překlad

Můj milý králi, tímto způsobem jsem ti popsal, jak lidé obvykle jednají podle svých různých tužeb a následně získávají různé druhy těl na vyšších či nižších planetách. Tázal ses mě na tyto věci a já jsem ti vyložil vše, co jsem vyslechl od autorit. O čem mám hovořit nyní?

Význam

Takto končí Bhaktivedantovy výklady k dvacáté páté kapitole pátého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Sláva Pána Ananty”.

KAPITOLA DVACÁTÁ ŠESTÁ

Popis pekelných planet

5.26.1

Verš

rājovāca
maharṣa etad vaicitryaṁ lokasya katham iti.

Synonyma

rājā uvāca — král pravil; maharṣe — ó velký světče (Śukadeve Gosvāmī); etat — tato; vaicitryam — rozmanitost; lokasya — živých bytostí; katham — jak; iti — takto.

Překlad

Král Parīkṣit se otázal Śukadeva Gosvāmīho: Můj drahý pane, proč jsou živé bytosti umístěny do různých hmotných situací? Vysvětli mi to, prosím.

Význam

Śrīla Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura vysvětluje, že různé pekelné planety v tomto vesmíru se nacházejí těsně nad Oceánem Garbhodaka. Tato kapitola popisuje, jak se na tyto pekelné planety dostávají všechny hříšné osoby a jak je tam pomocníci Yamarāje trestají. Různí jedinci s rozmanitými tělesnými rysy si v závislosti na svých minulých činech buď užívají, nebo zakoušejí utrpení.

5.26.2

Verš

ṛṣir uvāca
tri-guṇatvāt kartuḥ śraddhayā karma-gatayaḥ pṛthag-vidhāḥ sarvā eva sarvasya tāratamyena bhavanti.

Synonyma

ṛṣiḥ uvāca — velký světec (Śukadeva Gosvāmī) pravil; tri-guṇatvāt — kvůli třem kvalitám hmotné přírody; kartuḥ — konatele; śraddhayā — kvůli přístupům; karma-gatayaḥ — místa určení vyplývající z činnosti; pṛthak — různé; vidhāḥ — druhy; sarvāḥ — všechny; eva — takto; sarvasya — všech; tāratamyena — v různé míře; bhavanti — jsou umožněny.

Překlad

Velký mudrc Śukadeva Gosvāmī pravil: Můj milý králi, v tomto hmotném světě existují tři druhy činností — činnosti v kvalitě dobra, vášně a nevědomosti. Každého člověka ovlivňují tři kvality hmotné přírody, a proto jsou i výsledky jeho činností trojí. Ten, kdo jedná v kvalitě dobra, je zbožný a šťastný, kdo jedná pod vlivem kvality vášně, dosahuje smíšeného utrpení a štěstí a ten, kdo jedná pod vlivem nevědomosti, je vždy nešťastný a žije jako zvíře. Živé bytosti jsou různými kvalitami přírody ovlivněny do různé míry, a proto jsou různá i jejich místa určení.

5.26.3

Verš

athedānīṁ pratiṣiddha-lakṣaṇasyādharmasya tathaiva kartuḥ śraddhāyā vaisādṛśyāt karma-phalaṁ visadṛśaṁ bhavati yā hy anādy-avidyayā kṛta-kāmānāṁ tat-pariṇāma-lakṣaṇāḥ sṛtayaḥ sahasraśaḥ pravṛttās tāsāṁ prācuryeṇānuvarṇayiṣyāmaḥ.

Synonyma

atha — takto; idānīm — nyní; pratiṣiddha — tím, co je zakázané; lakṣaṇasya — charakterizované; adharmasya — bezbožných činností; tathā — tak také; eva — jistě; kartuḥ — konatele; śraddhāyāḥ — víry; vaisādṛśyāt — rozdílem; karma-phalam — reakce plodonosných činností; visadṛśam — různé; bhavati — je; yā — který; hi — vskutku; anādi — od nepaměti; avidyayā — nevědomostí; kṛta — vykonávané; kāmānām — osob s mnoha chtivými touhami; tat-pariṇāma-lakṣaṇāḥ — příznaky výsledků takových bezbožných tužeb; sṛtayaḥ — pekelné životní podmínky; sahasraśaḥ — tisíci a tisíci; pravṛttāḥ — výsledné; tāsām — je; prācuryeṇa — velmi zeširoka; anuvarṇayiṣyāmaḥ — vyložím.

Překlad

Tak jako různými zbožnými činnostmi člověk dosáhne různých postavení v nebeském životě, bezbožným jednáním dosáhne různých postavení v pekelném životě. Ti, kdo jsou ovládáni hmotnou kvalitou nevědomosti, se oddávají bezbožným činnostem a podle míry své nevědomosti jsou umísťováni na různé úrovně pekelného života. Pokud člověk jedná v kvalitě nevědomosti následkem šílenství, je jeho výsledné utrpení nejméně kruté. Ten, kdo jedná bezbožně, ale zná rozdíl mezi zbožnými a bezbožnými činnostmi, je uvržen do středně krutého pekla. A pro toho, kdo jedná bezbožně a nevědomě následkem svého ateismu, je výsledný pekelný život nejhorší. Každá živá bytost je kvůli své nevědomosti od nepaměti unášena různými touhami na tisíce různých pekelných planet. Pokusím se je popsat co nejdůkladněji.

5.26.4

Verš

rājovāca
narakā nāma bhagavan kiṁ deśa-viśeṣā athavā bahis tri-lokyā āhosvid antarāla iti.

Synonyma

rājā uvāca — král pravil; narakāḥ — pekelné oblasti; nāma — zvané; bhagavan — ó můj pane; kim — zdali; deśa-viśeṣāḥ — určitá země; athavā — nebo; bahiḥ — mimo; tri-lokyāḥ — tři světy (vesmír); āhosvit — nebo; antarāle — ve vesmíru; iti — takto.

Překlad

Král Parīkṣit se otázal Śukadeva Gosvāmīho: Můj drahý pane, jsou pekelné oblasti mimo vesmír, uvnitř vesmírného obalu nebo na různých místech této planety?

5.26.5

Verš

ṛṣir uvāca
antarāla eva tri-jagatyās tu diśi dakṣiṇasyām adhastād bhūmer upariṣṭāc ca jalād yasyām agniṣvāttādayaḥ pitṛ-gaṇā diśi svānāṁ gotrāṇāṁ parameṇa samādhinā satyā evāśiṣa āśāsānā nivasanti.

Synonyma

ṛṣiḥ uvāca — velký mudrc odpověděl; antarāle — v meziprostoru; eva — jistě; tri-jagatyāḥ — tří světů; tu — ale; diśi — směrem; dakṣiṇasyām — jižním; adhastāt — pod; bhūmeḥ — na Zemi; upariṣṭāt — těsně nad; ca — a; jalāt — Oceán Garbhodaka; yasyām — v němž; agniṣvāttā-ādayaḥ — v čele s Agniṣvāttou; pitṛ-gaṇāḥ — bytosti známé jako pitové; diśi — směr; svānām — svých; gotrāṇām — rodin; parameṇa — s hlubokým; samādhinā — pohroužením v myšlenkách na Pána; satyāḥ — v pravdě; eva — jistě; āśiṣaḥ — požehnání; āśāsānāḥ — touží; nivasanti — žijí.

Překlad

Velký mudrc Śukadeva Gosvāmī odpověděl: Všechny pekelné planety spočívají v prostoru mezi Oceánem Garbhodaka a třemi světy. Nacházejí se pod Bhū-maṇḍalou na jižní straně vesmíru, těsně nad vodou Oceánu Garbhodaka. V této oblasti mezi Oceánem Garbhodaka a nižšími planetárními soustavami je také Pitṛloka. Všichni obyvatelé Pitṛloky v čele s Agniṣvāttou meditují v hlubokém samādhi o Nejvyšší Osobnosti Božství a vždy přejí blaho svým rodinám.

Význam

Jak již bylo vysvětleno, pod naší planetární soustavou je sedm nižších planetárních soustav, z nichž nejníže umístěná se nazývá Pātālaloka. Pod ní se nacházejí další planety, které jsou známé jako Narakaloka neboli pekelné planety. Na dně vesmíru je oceán Garbhodaka. Pekelné planety tedy leží mezi Pātālalokou a oceánem Garbhodaka.

5.26.6

Verš

yatra ha vāva bhagavān pitṛ-rājo vaivasvataḥ sva-viṣayaṁ prāpiteṣu sva-puruṣair jantuṣu sampareteṣu yathā-karmāvadyaṁ doṣam evānullaṅghita-bhagavac-chāsanaḥ sagaṇo damaṁ dhārayati.

Synonyma

yatra — kde; ha vāva — vskutku; bhagavān — nejmocnější; pitṛ-rājaḥ — Yamarāja, král pitů; vaivasvataḥ — syn boha Slunce; sva-viṣayam — do jeho království; prāpiteṣu — když jsou donuceny dospět; sva-puruṣaiḥ — jeho posly; jantuṣu — lidské bytosti; sampareteṣu — mrtvé; yathā-karma-avadyam — podle toho, nakolik porušily pravidla a usměrnění podmíněného života; doṣam — vina; eva — jistě; anullaṅghita-bhagavat-śāsanaḥ — který nikdy neporušuje nařízení Nejvyšší Osobnosti Božství; sagaṇaḥ — spolu se svými stoupenci; damam — trest; dhārayati — vykonává.

Překlad

Králem pitů je Yamarāja, velmi mocný syn boha Slunce. Sídlí na Pitṛloce se svými osobními služebníky a podle pravidel a usměrnění Nejvyššího Pána posílá své zástupce, Yamadūty, aby mu přivedli všechny hříšné lidi ihned po jejich smrti. Poté, co se hříšníci ocitnou v dosahu jeho moci, řádně je odsoudí podle toho, jakých se dopouštěli hříšných činností, a pošle je na jednu z mnoha pekelných planet odpykat si přiměřený trest.

Význam

Yamarāja není vymyšlená či mytologická postava; má své vlastní sídlo, Pitṛloku, na které kraluje. Agnostici možná v peklo nevěří, ale Śukadeva Gosvāmī potvrzuje existenci planet Naraka, které se nacházejí mezi Oceánem Garbhodaka a Pātālalokou. Nejvyšší Pán pověřil Yamarāje dozorem nad tím, aby lidské bytosti neporušovaly Jeho pravidla a usměrnění. Bhagavad-gītā (4.17) potvrzuje:

karmaṇo hy api boddhavyaṁ
boddhavyaṁ ca vikarmaṇaḥ
akarmaṇaś ca boddhavyaṁ
gahanā karmaṇo gatiḥ

“Spletitosti jednání je velmi obtížné pochopit. Proto je nutné dobře vědět, co je čin, co je zakázaný čin a co je nečin.” Je třeba pochopit povahu karmy, vikarmy a akarmy a jednat podle toho. To je zákon Nejvyšší Osobnosti Božství. Podmíněným duším, které do tohoto hmotného světa přišly za smyslovým požitkem, je dovoleno užívat si smyslů podle určitých usměrňujících zásad. Pokud tyto zásady poruší, Yamarāja je odsoudí a vyměří jim trest. Přivede je na pekelné planety a náležitě je potrestá, aby je přivedl zpátky k vědomí Kṛṣṇy. Podmíněné duše však pod vlivem māyi zůstávají zaslepeny kvalitou nevědomosti, a proto navzdory Yamarājovým opakovaným trestům nepřicházejí k rozumu, nadále setrvávají v hmotném podmínění a znovu a znovu páchají hříšné činnosti.

5.26.7

Verš

tatra haike narakān eka-viṁśatiṁ gaṇayanti atha tāṁs te rājan nāma-rūpa-lakṣaṇato ’nukramiṣyāmas tāmisro ’ndhatāmisro rauravo mahārauravaḥ kumbhīpākaḥ kālasūtram asipatravanaṁ sūkaramukham andhakūpaḥ kṛmibhojanaḥ sandaṁśas taptasūrmir vajrakaṇṭaka-śālmalī vaitaraṇī pūyodaḥ prāṇarodho viśasanaṁ lālābhakṣaḥ sārameyādanam avīcir ayaḥpānam iti; kiñca kṣārakardamo rakṣogaṇa-bhojanaḥ śūlaproto dandaśūko ’vaṭa-nirodhanaḥ paryāvartanaḥ sūcīmukham ity aṣṭā-viṁśatir narakā vividha-yātanā-bhūmayaḥ.

Synonyma

tatra — tam; ha — jistě; eke — někteří; narakān — pekelné planety; eka-viṁśatim — dvacet jedna; gaṇayanti — počítají; atha — proto; tān — je; te — tobě; rājan — ó králi; nāma-rūpa-lakṣaṇataḥ — podle jejich jmen, podob a příznaků; anukramiṣyāmaḥ — jednu po druhé popíšeme; tāmisraḥ — Tāmisra; andha-tāmisraḥ — Andhatāmisra; rauravaḥ — Raurava; mahā-rauravaḥ — Mahāraurava; kumbhī-pākaḥ — Kumbhīpāka; kāla-sūtram — Kālasūtra; asi-patravanam — Asi-patravana; sūkara-mukham — Sūkaramukha; andha-kūpaḥ — Andhakūpa; kṛmi-bhojanaḥ — Kṛmibhojana; sandaṁśaḥ — Sandaṁśa; tapta-sūrmiḥ — Taptasūrmi; vajra-kaṇṭaka-śālmalī — Vajrakaṇṭaka-śālmalī; vaitaraṇī — Vaitaraṇī; pūyodaḥ — Pūyoda; prāṇa-rodhaḥ — Prāṇarodha; viśasanam — Viśasana; lālā-bhakṣaḥ — Lālābhakṣa; sārameyādanam — Sārameyādana; avīciḥ — Avīci; ayaḥ-pānam — Ayaḥpāna; iti — tak; kiñca — ještě několik; kṣāra-kardamaḥ — Kṣārakardama; rakṣaḥ-gaṇa-bhojanaḥ — Rakṣogaṇa-bhojana; śūla-protaḥ — Śūlaprota; danda-śūkaḥ — Dandaśūka; avaṭa-nirodhanaḥ — Avaṭa-nirodhana; paryāvartanaḥ — Paryāvartana; sūcī-mukham — Sūcīmukha; iti — takto; aṣṭā-viṁśatiḥ — dvacet osm; narakāḥ — pekelné planety; vividha — různé; yātanā-bhūmayaḥ — oblasti utrpení v pekelných podmínkách.

Překlad

Některé autority praví, že existuje celkem dvacet jedna pekelných planet, a jiné hovoří o dvaceti osmi. Můj milý králi, nastíním všechny tyto planety podle jejich jmen, podob a příznaků. Toto jsou jména různých pekel: Tāmisra, Andhatāmisra, Raurava, Mahāraurava, Kumbhīpāka, Kālasūtra, Asi-patravana, Sūkaramukha, Andhakūpa, Kṛmibhojana, Sandaṁśa, Taptasūrmi, Vajrakaṇṭaka-śālmalī, Vaitaraṇī, Pūyoda, Prāṇarodha, Viśasana, Lālābhakṣa, Sārameyādana, Avīci, Ayaḥpāna, Kṣārakardama, Rakṣogaṇa-bhojana, Śūlaprota, Dandaśūka, Avaṭa-nirodhana, Paryāvartana a Sūcīmukha. Všechny tyto planety jsou určeny k trestání živých bytostí.

5.26.8

Verš

tatra yas tu para-vittāpatya-kalatrāṇy apaharati sa hi kāla-pāśa-baddho yama-puruṣair ati-bhayānakais tāmisre narake balān nipātyate anaśanānudapāna-daṇḍa-tāḍana-santarjanādibhir yātanābhir yātyamāno jantur yatra kaśmalam āsādita ekadaiva mūrcchām upayāti tāmisra-prāye.

Synonyma

tatra — na těchto pekelných planetách; yaḥ — kdo; tu — ale; para-vitta-apatya-kalatrāṇi — peníze, manželku a děti jiného; apaharati — vezme; saḥ — ten; hi — jistě; kāla-pāśa-baddhaḥ — svázaný provazy času neboli Yamarāje; yama-puruṣaiḥ — pomocníky Yamarāje; ati-bhayānakaiḥ — kteří nahánějí hrůzu; tāmisre narake — do pekla zvaného Tāmisra; balāt — násilím; nipātyate — je uvržen; anaśana — hladovění; anudapāna — bez vody; daṇḍa-tāḍana — bitý pruty; santarjana-ādibhiḥ — spíláním a podobně; yātanābhiḥ — krutými tresty; yātyamānaḥ — trestána; jantuḥ — živá bytost; yatra — kde; kaśmalam — utrpení; āsāditaḥ — obdržené; ekadā — někdy; eva — jistě; mūrcchām — mdloby; upayāti — obdrží; tāmisra-prāye — v tomto postavení, v téměř úplné temnotě.

Překlad

Můj milý králi, člověka, který si přivlastní právoplatnou manželku, děti nebo peníze někoho jiného, zajmou v okamžiku smrti divocí Yamadūtové, sváží ho provazem času a násilně uvrhnou do pekla zvaného Tāmisra. Na této velmi temné planetě hříšníka trestají — bijí ho a spílají mu. Je mučen hladem a nedostává žádnou vodu k pití. Hrůzostrašní pomocníci Yamarāje mu tímto způsobem působí kruté utrpení, následkem kterého někdy omdlévá.

5.26.9

Verš

evam evāndhatāmisre yas tu vañcayitvā puruṣaṁ dārādīn upayuṅkte yatra śarīrī nipātyamāno yātanā-stho vedanayā naṣṭa-matir naṣṭa-dṛṣṭiś ca bhavati yathā vanaspatir vṛścyamāna-mūlas tasmād andhatāmisraṁ tam upadiśanti.

Synonyma

evam — takto; eva — jistě; andhatāmisre — na pekelné planetě zvané Andhatāmisra; yaḥ — kdo; tu — ale; vañcayitvā — podvádí; puruṣam — jiného člověka; dāra-ādīn — manželky a dětí; upayuṅkte — užívá si; yatra — kde; śarīrī — vtělená živá bytost; nipātyamānaḥ — násilím uvržena; yātanā-sthaḥ — neustále v nanejvýš útrpných podmínkách; vedanayā — takovým utrpením; naṣṭa — ztracené; matiḥ — jejíž vědomí; naṣṭa — ztracený; dṛṣṭiḥ — jejíž zrak; ca — také; bhavati — stává se; yathā — jako; vanaspatiḥ — strom; vṛścyamāna — podťatý; mūlaḥ — jehož kořen; tasmāt — kvůli tomu; andhatāmisram — Andhatāmisra; tam — to; upadiśanti — nazývají.

Překlad

Toho, kdo lstivě podvede jiného člověka a užívá si jeho manželky a dětí, čeká peklo známé jako Andhatāmisra, kde se ocitá v situaci, v jaké je strom podťatý u kořenů. Ještě předtím, než se hříšná živá bytost dostane na Andhatāmisru, je vystavena různým utrpením nejvyššího stupně, která jsou tak krutá, že ztrácí inteligenci a zrak. Proto učení mudrci toto peklo nazývají Andhatāmisra.

5.26.10

Verš

yas tv iha vā etad aham iti mamedam iti bhūta-droheṇa kevalaṁ sva-kuṭumbam evānudinaṁ prapuṣṇāti sa tad iha vihāya svayam eva tad-aśubhena raurave nipatati.

Synonyma

yaḥ — ten, kdo; tu — ale; iha — v tomto životě; vā — nebo; etat — toto tělo; aham — já; iti — takto; mama — moje; idam — to; iti — takto; bhūta-droheṇa — podlostí vůči ostatním živým bytostem; kevalam — sám; sva-kuṭumbam — členy své rodiny; eva — jen; anudinam — den za dnem; prapuṣṇāti — podporuje; saḥ — on; tat — to; iha — zde; vihāya — vzdává se; svayam — osobně; eva — jistě; tat — toho; aśubhena — kvůli hříchu; raurave — do Rauravy; nipatati — klesá.

Překlad

Člověk, který považuje své tělo za sebe sama, ve dne v noci dře, aby získal peníze na udržování svého těla a těl své manželky a dětí. Když pracuje pro obživu sebe a své rodiny, často se stává, že se přitom dopouští násilí na ostatních živých bytostech. Taková osoba je nucena vzdát se svého těla a rodiny v okamžiku smrti, kdy trpí reakcemi za svou podlost vůči ostatním živým tvorům, a je uvržena do pekla zvaného Raurava.

Význam

Ve Śrīmad-Bhāgavatamu je řečeno:

yasyātma-buddhiḥ kuṇape tri-dhātuke
sva-dhīḥ kalatrādiṣu bhauma-ijya-dhīḥ
yat-tīrtha-buddhiḥ salile na karhicij
janeṣv abhijñeṣu sa eva go-kharaḥ

“Ten, kdo považuje tento pytel těla sestávající ze tří prvků (žluči, hlenu a vzduchu) za své vlastní já, kdo má zálibu v důvěrném vztahu se svou ženou a dětmi, považuje svou zemi za hodnou uctívání a koupe se na svatých místech, aniž by využil přítomnosti osob se skutečným poznáním — takový člověk není o nic lepší než osel nebo kráva.” (Bhāg. 10.84.13) Existují dva druhy lidí s hmotným pojetím života. Člověk prvního druhu považuje z nevědomosti své tělo za sebe sama, a proto se nachází na úrovni zvířete (sa eva go-kharaḥ). V druhém případě však nejenže považuje své hmotné tělo za vlastní já, ale také páchá všemožné hříšné činnosti, aby ho udržoval. Každého podvádí, aby získal peníze pro svou rodinu a pro sebe, a je bezdůvodně podlý vůči ostatním. Taková osoba je uvržena do pekla, které se nazývá Raurava. Pokud někdo jen považuje své tělo za vlastní já — tak jako to dělají zvířata — není ještě příliš hříšný. Pokud však zbytečně páchá hříchy v zájmu udržování svého těla, je uvržen do pekla zvaného Raurava. To je mínění Śrīly Viśvanātha Cakravartīho Ṭhākura. Zvířata žijí nepochybně také v tělesném pojetí života, ale při udržování svých těl, druhů a potomků se nedopouštějí žádných hříchů, a proto nemusí do pekla. Jestliže však lidská bytost jedná podle a podvádí ostatní, aby udržovala své tělo, je uvržena do pekelných podmínek.

5.26.11

Verš

ye tv iha yathaivāmunā vihiṁsitā jantavaḥ paratra yama-yātanām upagataṁ ta eva ruravo bhūtvā tathā tam eva vihiṁsanti tasmād rauravam ity āhū rurur iti sarpād ati-krūra-sattvasyāpadeśaḥ.

Synonyma

ye — ti, kdo; tu — ale; iha — v tomto životě; yathā — tak jako; eva — jistě; amunā — jím; vihiṁsitāḥ — jimž bylo ublíženo; jantavaḥ — živé bytosti; paratra — v příštím životě; yama-yātanām upagatam — na pokyn Yamarāje vystavený útrpným podmínkám; te — ty živé bytosti; eva — vskutku; ruravaḥ — ruruové (druh zlého zvířete); bhūtvā — stávají se; tathā — tolik; tam — jemu; eva — jistě; vihiṁsanti — ubližují; tasmāt — kvůli tomu; rauravam — Raurava; iti — takto; āhuḥ — učenci praví; ruruḥ — zvíře zvané ruru; iti — takto; sarpāt — než had; ati-krūra — mnohem krutější a podlejší; sattvasya — bytosti; apadeśaḥ — jméno.

Překlad

Podlý člověk se v tomto životě dopouští násilných činů vůči mnoha živým bytostem. Živé bytosti, kterým ublížil, se proto po jeho smrti, kdy je Yamarājem odvlečen do pekla, objeví jako zvířata zvaná ruru, aby mu působila velmi krutou bolest. Učenci toto peklo nazývají Raurava. Ruru, jehož v tomto světě nelze spatřit, je podlejší než had.

Význam

Podle Śrīdhara Svāmīho je ruru také znám jako bhāra-śṛṅga (ati-krūrasya bhāra-śṛṅgākhya-sattvasya apadeśaḥ saṁjñā). Śrīla Jīva Gosvāmī to potvrzuje ve své Sandarbě: ruru-śabdasya svayaṁ muninaiva ṭīkā-vidhānāl lokeṣv aprasiddha evāyaṁ jantu-viśeṣaḥ. I když tedy zvířata ruru v tomto světě nevidíme, śāstry potvrzují jejich existenci.

5.26.12

Verš

evam eva mahārauravo yatra nipatitaṁ puruṣaṁ kravyādā nāma ruravas taṁ kravyeṇa ghātayanti yaḥ kevalaṁ dehambharaḥ.

Synonyma

evam — takto; eva — jistě; mahā-rauravaḥ — peklo zvané Mahāraurava; yatra — kam; nipatitam — uvržena; puruṣam — osoba; kravyādāḥ nāma — zvaná kravyāda; ruravaḥ — zvířata ruru; tam — jí (odsouzenou osobu); kravyeṇa — pro požírání jejího masa; ghātayanti — zabíjí; yaḥ — která; kevalam — jen; dehambharaḥ — zaujatá udržováním vlastního těla.

Překlad

Člověka, který udržuje své tělo tím, že ubližuje druhým, nemine trest v pekle zvaném Mahāraurava. V tomto pekle mu zvířata ruru, známá jako kravyāda, působí velká muka a požírají jeho maso.

Význam

Člověk, který žije v tělesném pojetí života, na úrovni zvířete, není od trestu osvobozen. Je uvržen do pekla zvaného Mahāraurava a napadán zvířaty ruru, známými jako kravyāda.

5.26.13

Verš

yas tv iha vā ugraḥ paśūn pakṣiṇo vā prāṇata uparandhayati tam apakaruṇaṁ puruṣādair api vigarhitam amutra yamānucarāḥ kumbhīpāke tapta-taile uparandhayanti.

Synonyma

yaḥ — ten, kdo; tu — ale; iha — v tomto životě; vā — nebo; ugraḥ — velmi krutý; paśūn — zvířata; pakṣiṇaḥ — ptáky; vā — nebo; prāṇataḥ — zaživa; uparandhayati — vaří; tam — jí; apakaruṇam — velmi krutý; puruṣa-ādaiḥ — těmi, kdo jedí lidské maso; api — dokonce; vigarhitam — odsouzený; amutra — v příštím životě; yama-anucarāḥ — Yamarājovi služebníci; kumbhīpāke — v pekle jménem Kumbhīpāka; tapta-taile — ve vařícím oleji; uparandhayanti — smaží.

Překlad

Krutí lidé vaří zaživa ubohá zvířata a ptáky, aby udržovali svá těla a uspokojovali své jazyky. Takové osoby odsuzují dokonce i lidožrouti. V příštím životě je Yamadūtové odvlečou do pekla jménem Kumbhīpāka, kde je budou smažit ve vařícím oleji.

5.26.14

Verš

yas tv iha brahma-dhruk sa kālasūtra-saṁjñake narake ayuta-yojana-parimaṇḍale tāmramaye tapta-khale upary-adhastād agny-arkābhyām ati-tapyamāne ’bhiniveśitaḥ kṣut-pipāsābhyāṁ ca dahyamānāntar-bahiḥ-śarīra āste śete ceṣṭate ’vatiṣṭhati paridhāvati ca yāvanti paśu-romāṇi tāvad varṣa-sahasrāṇi.

Synonyma

yaḥ — kdokoliv; tu — ale; iha — v tomto životě; brahma-dhruk — vrah brāhmaṇy; saḥ — takový člověk; kālasūtra-saṁjñake — zvaného Kālasūtra; narake — do pekla; ayuta-yojana-parimaṇḍale — s obvodem 128 000 kilometrů; tāmra-maye — měděné; tapta — rozžhavené; khale — na rovné zemi; upari-adhastāt — nad a pod; agni — ohněm; arkābhyām — a sluncem; ati-tapyamāne — která je rozpalována; abhiniveśitaḥ — přinucen vstoupit; kṣut-pipāsābhyām — hladem a žízní; ca — a; dahyamāna — spalované; antaḥ — uvnitř; bahiḥ — vně; śarīraḥ — jehož tělo; āste — setrvává; śete — občas leží; ceṣṭate — občas pohybuje údy; avatiṣṭhati — občas stojí; paridhāvati — občas pobíhá sem a tam; ca — také; yāvanti — kolik; paśu-romāṇi — chlupů na těle zvířete; tāvat — tolik; varṣa-sahasrāṇi — tisíců let.

Překlad

Vrah brāhmaṇy je uvržen do pekla známého jako Kālasūtra, jehož obvod činí 128 000 kilometrů a jež je celé z mědi. Měděný povrch, který je rozpalován zezdola ohněm a shora pražícím sluncem, je nesmírně horký. Vrah brāhmaṇy tak trpí vnitřním a vnějším žárem. Zevnitř ho pálí hlad a žízeň a zvenčí slunce a oheň pod měděným povrchem. Proto si neustále lehá, sedá, vstává a pobíhá sem a tam. Tímto způsobem musí trpět tolik tisíc let, kolik je chlupů na zvířecím těle.

5.26.15

Verš

yas tv iha vai nija-veda-pathād anāpady apagataḥ pākhaṇḍaṁ copagatas tam asi-patravanaṁ praveśya kaśayā praharanti tatra hāsāv itas tato dhāvamāna ubhayato dhārais tāla-vanāsi-patraiś chidyamāna-sarvāṅgo hā hato ’smīti paramayā vedanayā mūrcchitaḥ pade pade nipatati sva-dharmahā pākhaṇḍānugataṁ phalaṁ bhuṅkte.

Synonyma

yaḥ — kdokoliv; tu — ale; iha — v tomto životě; vai — vskutku; nija-veda-pathāt — ze své vlastní cesty, doporučené Vedami; anāpadi — dokonce i bez mimořádných okolností; apagataḥ — odchýlil se; pākhaṇḍam — vymyšlený, ateistický systém; ca — a; upagataḥ — přijal; tam — jeho; asi-patravanam — do pekla zvaného Asi-patravana; praveśya — nutí vstoupit; kaśayā — s bičem; praharanti — šlehají; tatra — tam; ha — jistě; asau — ten; itaḥ tataḥ — sem a tam; dhāvamānaḥ — pobíhá; ubhayataḥ — na obou stranách; dhāraiḥ — ostřími; tāla-vana-asi-patraiḥ — listů palem, které jsou jako meče; chidyamāna — pořezané; sarva-aṅgaḥ — jehož celé tělo; hā — běda; hataḥ — zabitý; asmi — jsem; iti — takto; paramayā — s krutou; vedanayā — bolestí; mūrcchitaḥ — v mdlobách; pade pade — na každém kroku; nipatati — klesá; sva-dharma-hā — ten, kdo ničí své vlastní náboženské zásady; pākhaṇḍa-anugatam phalam — výsledek přijetí ateistické cesty; bhuṅkte — trpce zakouší.

Překlad

Pokud se někdo odchýlí z cesty Ved, aniž by ho k tomu nutily mimořádné okolnosti, uvrhnou ho Yamarājovi služebníci do pekla zvaného Asi-patravana, kde ho bičují. Když pobíhá sem a tam a prchá před bolestí nejvyššího stupně, naráží na všech stranách do palem, jejichž listy jsou jako nabroušené meče. Má zranění po celém těle, omdlévá na každém kroku a volá: “Ó, co mám nyní dělat? Jak se zachráním?” Tak trpí ten, kdo se odchýlí od přijatých náboženských zásad.

Význam

Ve skutečnosti existuje pouze jedna náboženská zásada: dharmaṁ tu sākṣād bhagavat-praṇītam — následovat pokyny Nejvyšší Osobnosti Božství. Naneštěstí každý, zvláště v tomto věku Kali, je ateistou. Lidé dokonce ani v Boha nevěří, natož aby následovali Jeho slova. Slova nija-veda-patha mohou znamenat i “vlastní soubor náboženských zásad”. V minulosti existoval pouze jeden soubor náboženských zásad (veda-patha), ale nyní je jich mnoho. Nezáleží na tom, který soubor náboženských zásad člověk následuje; jediným příkazem je, že je musí následovat striktně. Ateista (nāstika) je ten, kdo nevěří ve Vedy. I když ale člověk přijme jiný náboženský systém, musí podle tohoto verše následovat náboženské zásady, které přijal. Ať už je hinduistou, muslimem nebo křesťanem, musí dodržovat vlastní náboženské zásady. Pokud si však v mysli vytvoří vlastní náboženskou cestu, nebo dokonce nedodržuje vůbec žádné náboženské zásady, je potrestán v pekle, které se nazývá Asi-patravana. Jinak řečeno, lidská bytost se musí řídit nějakými náboženskými zásadami; v opačném případě není o nic lepší než zvíře. Postupem Kali-yugy se lidé stávají bezbožnými a přijímají takzvaný sekularismus. Nevědí nic o trestu, který je čeká v pekle zvaném Asi-patravana, jak uvádí tento verš.

5.26.16

Verš

yas tv iha vai rājā rāja-puruṣo vā adaṇḍye daṇḍaṁ praṇayati brāhmaṇe vā śarīra-daṇḍaṁ sa pāpīyān narake ’mutra sūkaramukhe nipatati tatrātibalair viniṣpiṣyamāṇāvayavo yathaivehekṣukhaṇḍa ārta-svareṇa svanayan kvacin mūrcchitaḥ kaśmalam upagato yathaivehā-dṛṣṭa-doṣā uparuddhāḥ.

Synonyma

yaḥ — kdokoliv; tu — ale; iha — v tomto životě; vai — vskutku; rājā — král; rāja-puruṣaḥ — králův člověk; vā — nebo; adaṇḍye — na toho, kdo nemá být potrestán; daṇḍam — trest; praṇayati — uvalí; brāhmaṇe — na brāhmaṇu; vā — nebo; śarīra-daṇḍam — tělesný trest; saḥ — ta osoba, král nebo vládní úředník; pāpīyān — nejhříšnější; narake — do pekla; amutra — v příštím životě; sūkaramukhe — Sūkaramukha; nipatati — poklesne; tatra — tam; ati-balaiḥ — velmi silnými pomocníky Yamarāje; viniṣpiṣyamāṇa — drcené; avayavaḥ — jehož různé části těla; yathā — jako; eva — jistě; iha — zde; ikṣu-khaṇḍaḥ — cukrová třtina; ārta-svareṇa — žalostně; svanayan — naříká; kvacit — někdy; mūrcchitaḥ — omdlévá; kaśmalam upagataḥ — ovlivněn iluzí; yathā — přesně jako; eva — vskutku; iha — zde; adṛṣṭa-doṣāḥ — nevinný; uparuddhāḥ — uvězněn, aby byl potrestán.

Překlad

Hříšného krále nebo vládního představitele, který potrestá nevinného nebo udělí tělesný trest brāhmaṇovi, odvlečou v příštím životě Yamadūtové do pekla zvaného Sūkaramukha. Tam ho nejsilnější Yamarājovi pomocníci drtí přesně tak, jako se lisuje cukrová třtina, aby se z ní vymačkala šťáva. Hříšná živá bytost velmi žalostně naříká a omdlévá, stejně jako když nevinný člověk podstupuje trest. To je výsledek potrestání nevinného.

5.26.17

Verš

yas tv iha vai bhūtānām īśvaropakalpita-vṛttīnām avivikta-para-vyathānāṁ svayaṁ puruṣopakalpita-vṛttir vivikta-para-vyatho vyathām ācarati sa paratrāndhakūpe tad-abhidroheṇa nipatati tatra hāsau tair jantubhiḥ paśu-mṛga-pakṣi-sarīsṛpair maśaka-yūkā-matkuṇa-makṣikādibhir ye ke cābhidrugdhās taiḥ sarvato ’bhidruhyamāṇas tamasi vihata-nidrā-nirvṛtir alabdhāvasthānaḥ parikrāmati yathā kuśarīre jīvaḥ.

Synonyma

yaḥ — kdokoliv; tu — ale; iha — v tomto životě; vai — vskutku; bhūtānām — nějakým živým bytostem; īśvara — nejvyšším vládcem; upakalpita — určené; vṛttīnām — jejichž prostředky k obživě; avivikta — nechápající; para-vyathānām — bolest ostatních; svayam — sám; puruṣa-upakalpita — určené Nejvyšší Osobností Božství; vṛttiḥ — jehož živobytí; vivikta — chápe; para-vyathaḥ — bolest ostatních; vyathām ācarati — ale přesto působí bolest; saḥ — taková osoba; paratra — v příštím životě; andhakūpe — do pekla jménem Andhakūpa; tat — jim; abhidroheṇa — kvůli hříchu ze zlomyslnosti; nipatati — poklesne; tatra — tam; ha — vskutku; asau — ta osoba; taiḥ jantubhiḥ — právě těmi živými bytostmi; paśu — zvířaty; mṛga — šelmami; pakṣi — ptáky; sarīsṛpaiḥ — hady; maśaka — komáry; yūkā — vešmi; matkuṇa — červy; makṣika-ādibhiḥ — mouchami atd.; ye ke — kdokoliv jiný; ca — a; abhidrugdhāḥ — vystavený utrpení; taiḥ — od nich; sarvataḥ — všude; abhidruhyamāṇaḥ — zraňovaný; tamasi — v temnotě; vihata — znepokojený; nidrā-nirvṛtiḥ — jehož místo ke spočinutí; alabdha — neschopný získat; avasthānaḥ — místo odpočinku; parikrāmati — bloudí; yathā — jako; ku-śarīre — v podřadném těle; jīvaḥ — živá bytost.

Překlad

Řízením Nejvyššího Pána sají nízké živé bytosti, jako jsou štěnice a komáři, krev lidí a jiných zvířat. Tato nepatrná stvoření si neuvědomují, že jejich kousnutí či bodnutí působí člověku bolest. Prvotřídní lidské bytosti — brāhmaṇové, kṣatriyové a vaiśyové — však mají rozvinuté vědomí, a proto vědí, jak bolestivé je být zabit. Pokud poznáním obdařená lidská bytost zabíjí nebo trápí nepatrná stvoření, která nemají schopnost rozlišovat, nepochybně se tím dopouští hříchu. Nejvyšší Pán takového člověka potrestá uvržením do pekla jménem Andhakūpa, kde ho napadají všichni ptáci, šelmy, plazi, komáři, vši, červi, mouchy a všechna ostatní stvoření, kterým v životě ublížil. Útočí na něj ze všech stran a připravují ho o potěšení ze spánku. Jelikož si nemůže odpočinout, neustále bloudí temnotou. V Andhakūpě tedy jeho utrpení věrně připomíná strádání živé bytosti v nižších životních druzích.

Význam

Z tohoto velmi poučného verše se dozvídáme, že nižší živočichové, které přírodní zákony stvořily k obtěžování člověka, nepodléhají trestu. Lidská bytost však získala rozvinuté vědomí, a proto nemůže jednat proti zásadám varṇāśrama-dharmy, aniž by byla odsouzena. Kṛṣṇa říká v Bhagavad-gītě (4.13): cātur-varṇyaṁ mayā sṛṣṭaṁ guṇa-karma-vidhāgaśaḥ — “Podle tří kvalit hmotné přírody a činností, které jim náleží, jsem stvořil čtyři třídy lidské společnosti.” Všichni lidé by tedy měli být rozděleni do čtyř tříd — na brāhmaṇy, kṣatriye, vaiśyi a śūdry — a jednat podle usměrnění, která jim byla určena. Od svých předepsaných pravidel a usměrnění se nemohou odchýlit. Jedno z nich praví, že za žádných okolností nesmějí trápit žádná zvířata, dokonce ani ta, která obtěžují lidi. Když tygr napadne jiné zvíře a žere jeho maso, nejedná se o hřích, ale když se téhož činu dopustí člověk s vyvinutým vědomím, musí být potrestán. Člověka, který nepoužívá své rozvinuté vědomí a jedná jako zvíře, čeká trest v mnoha různých peklech.

5.26.18

Verš

yas tv iha vā asaṁvibhajyāśnāti yat kiñcanopanatam anirmita-pañca-yajño vāyasa-saṁstutaḥ sa paratra kṛmibhojane narakādhame nipatati tatra śata-sahasra-yojane kṛmi-kuṇḍe kṛmi-bhūtaḥ svayaṁ kṛmibhir eva bhakṣyamāṇaḥ kṛmi-bhojano yāvat tad aprattāprahūtādo ’nirveśam ātmānaṁ yātayate.

Synonyma

yaḥ — kdokoliv; tu — ale; iha — v tomto životě; vā — nebo; asaṁ-vibhajya — bez rozdělení; aśnāti — jí; yat kiñcana — cokoliv; upanatam — získané Kṛṣṇovou milostí; anirmita — neprovádí; pañca-yajñaḥ — pět druhů oběti; vāyasa — s vranami; saṁstutaḥ — kdo je popisován jako rovnocenný; saḥ — ten; paratra — v příštím životě; kṛmibhojane — jménem Kṛmibhojana; naraka-adhame — do nejodpornějšího ze všech pekel; nipatati — poklesne; tatra — tam; śata-sahasra-yojane — měřícím 100 000 yojanů (1 280 000 kilometrů); kṛmi-kuṇḍe — v jezeře plném červů; kṛmi-bhūtaḥ — stává se jedním z červů; svayam — on sám; kṛmibhiḥ — jinými červy; eva — jistě; bhakṣyamāṇaḥ — požírán; kṛmi-bhojanaḥ — požírá červy; yāvat — tolik co; tat — to jezero je široké; apratta-aprahuta — nerozdělené a neobětované jídlo; adaḥ — ten, kdo jí; anirveśam — kdo nepodstoupil odčinění; ātmānam — sobě; yātayate — působí bolest.

Překlad

Pokud člověk získá a sám jí nějaké jídlo, aniž by ho rozdělil hostům, starým lidem a dětem, nebo ho jí bez vykonání pěti druhů oběti, není o nic lepší než vrána. Po smrti je uvržen do nejodpornějšího ze všech pekel, jež se nazývá Kṛmibhojana. V tomto pekle se nachází 100 000 yojanů (1 280 000 kilometrů) široké jezero, které je plné červů. V něm se stane jedním z červů a navzájem se požírá s ostatními. Pokud se tento hříšník před smrtí nekaje za své činy, zůstane v pekelném jezeře Kṛmibhojany tolik let, kolik yojanů je jezero široké.

Význam

Bhagavad-gītā (3.13) uvádí:

yajña-śiṣṭāśinaḥ santo
mucyante sarva-kilbiṣaiḥ
bhuñjate te tv agham pāpā
ya pacanty ātma-kāraṇāt

“Oddaní Pána jsou osvobozeni od všech hříchů, neboť jedí jídlo, které bylo nejprve obětováno. Ostatní, kteří připravují jídlo pro svůj osobní smyslový požitek, jedí zajisté pouze hřích.” Všechno jídlo nám dává Nejvyšší Osobnost Božství: eko bahūnāṁ yo vidadhāti kāmān — Pán dává každému vše potřebné k životu. Měli bychom Mu proto za Jeho milost poděkovat vykonáním yajñi (oběti). To je povinnost všech. Vykonávat yajñu je ve skutečnosti jediným cílem života. Kṛṣṇa říká (Bg. 3.9):

yajñārthāt karmaṇo 'nyatra
loko 'yam karma-bandhanaḥ
tad-arthaṁ karma kaunteya
mukta-saṅgaḥ samācara

“Každou činnost je třeba konat jako oběť Viṣṇuovi, neboť jinak člověka poutá k hmotnému světu. Proto, ó synu Kuntī, vykonávej své předepsané povinnosti pro Jeho uspokojení. Tímto způsobem zůstaneš vždy nespoutaný a na ničem nebudeš lpět.” Pokud nevykonáváme yajñu a nerozdáváme ostatním prasādam, jsme zatraceni. Člověk má jíst až po vykonání yajñi a rozdání prasādam všem, kteří na tom závisí — dětem, brāhmaṇům a starým lidem. Ten, kdo vaří jen pro sebe nebo svou rodinu, je zatracen spolu se všemi, které živí, a po smrti bude trpět v pekle zvaném Kṛmibhojana.

5.26.19

Verš

yas tv iha vai steyena balād vā hiraṇya-ratnādīni brāhmaṇasya vāpaharaty anyasya vānāpadi puruṣas tam amutra rājan yama-puruṣā ayasmayair agni-piṇḍaiḥ sandaṁśais tvaci niṣkuṣanti.

Synonyma

yaḥ — kdokoliv; tu — ale; iha — v tomto životě; vai — vskutku; steyena — kradením; balāt — násilím; vā — nebo; hiraṇya — zlato; ratna — drahokamy; ādīni — a tak dále; brāhmaṇasya — brāhmaṇy; vā — nebo; apaharati — ukradne; anyasya — ostatních; vā — nebo; anāpadi — ne za mimořádných okolností; puruṣaḥ — on; tam — jeho; amutra — v příštím životě; rājan — ó králi; yama-puruṣāḥ — Yamarājovi zástupci; ayaḥ-mayaiḥ — železné; agni-piṇḍaiḥ — ohněm rozpálené koule; sandaṁśaiḥ — kleštěmi; tvaci — na kůži; niṣkuṣanti — trhají na kusy.

Překlad

Můj milý králi, ten, kdo oloupí brāhmaṇu či kohokoliv jiného o drahokamy a zlato, aniž by se to stalo za mimořádných okolností, se dostane do pekla známého jako Sandaṁśa. Tam je jeho kůže trhána doruda rozžhavenými železnými koulemi a kleštěmi. Tímto způsobem je celé jeho tělo rozerváno na kusy.

5.26.20

Verš

yas tv iha vā agamyāṁ striyam agamyaṁ vā puruṣaṁ yoṣid abhigacchati tāv amutra kaśayā tāḍayantas tigmayā sūrmyā lohamayyā puruṣam āliṅgayanti striyaṁ ca puruṣa-rūpayā sūrmyā.

Synonyma

yaḥ — kdokoliv; tu — ale; iha — v tomto životě; vā — nebo; agamyām — nevhodná; striyam — žena; agamyam — nevhodný; vā — nebo; puruṣam — muž; yoṣit — žena; abhigacchati — přichází kvůli pohlavnímu styku; tau — oba; amutra — v příštím životě; kaśayā — biči; tāḍayantaḥ — šlehání; tigmayā — rozpálenou; sūrmyā — figurou; loha-mayyā — železnou; puruṣam — muž; āliṅgayanti — objímají; striyam — žena; ca — také; puruṣa-rūpayā — v podobě muže; sūrmyā — figurou.

Překlad

Muže nebo ženu, kteří mají pohlavní styk s nevhodným příslušníkem opačného pohlaví, uvrhnou po smrti Yamarājovi pomocníci do pekla zvaného Taptasūrmi, kde je bičují. Muž je přinucen obejmout doruda rozžhavenou figuru ženy a žena je nucena obejmout podobnou figuru muže. Takový je trest za nedovolený sex.

Význam

Muž nesmí mít pohlavní styk s žádnou ženou kromě své manželky. Podle védských zásad je manželka jiného muže považována za matku a pohlavní styky s matkou, sestrou a dcerou jsou přísně zakázány. Pokud má někdo nedovolený pohlavní styk s manželkou jiného muže, je to považováno za rovnocenné pohlavnímu styku s vlastní matkou. To je největší hřích. Stejná zásada platí i pro ženu; pokud si užívá sexu s jiným mužem, než je její manžel, je to stejné, jako kdyby měla sex s vlastním otcem nebo synem. Takový sex je vždy zakázaný a jakýkoliv muž či žena, kteří mu holdují, jsou potrestáni tak, jak popisuje tento verš.

5.26.21

Verš

yas tv iha vai sarvābhigamas tam amutra niraye vartamānaṁ vajrakaṇṭaka-śālmalīm āropya niṣkarṣanti.

Synonyma

yaḥ — kdokoliv; tu — ale; iha — v tomto životě; vai — vskutku; sarva-abhigamaḥ — holduje sexu bez rozlišování, jak s lidmi, tak se zvířaty; tam — jeho; amutra — v příštím životě; niraye — v pekle; vartamānam — existuje; vajrakaṇṭaka-śālmalīm — strom s trny jako blesky; āropya — vysadí ho na; niṣkarṣanti — táhnou ho.

Překlad

Ten, kdo holduje sexu bez rozlišování — dokonce i se zvířaty — je po smrti uvržen do pekla zvaného Vajrakaṇṭaka-śālmalī. V tomto pekle se nachází strom cejba, který má mnoho trnů, jež jsou jako blesky. Yamarājovi pomocníci na něj hříšníka pověsí a násilím ho táhnou dolů, přičemž trny hrubě rozdírají jeho tělo.

Význam

Sexuální pud je tak silný, že muž někdy holduje pohlavnímu styku s krávou a žena se psem. Takoví muži a ženy jsou uvrženi do pekla Vajrakaṇṭaka-śālmalī. Hnutí pro vědomí Kṛṣṇy nepřipouští nedovolený sex. Z popisu těchto veršů je zřejmé, o jak extrémně hříšný čin se jedná. Lidé někdy těmto popisům pekla nevěří, ale ať už jim věří nebo ne, zákony přírody působí neomylně a nikdo se jim nemůže vyhnout.

5.26.22

Verš

ye tv iha vai rājanyā rāja-puruṣā vā apākhaṇḍā dharma-setūn bhindanti te samparetya vaitaraṇyāṁ nipatanti bhinna-maryādās tasyāṁ niraya-parikhā-bhūtāyāṁ nadyāṁ yādo-gaṇair itas tato bhakṣyamāṇā ātmanā na viyujyamānāś cāsubhir uhyamānāḥ svāghena karma-pākam anusmaranto viṇ-mūtra-pūya-śoṇita-keśa-nakhāsthi-medo-māṁsa-vasā-vāhinyām upatapyante.

Synonyma

ye — ti, kdo; tu — ale; iha — v tomto životě; vai — vskutku; rājanyāḥ — členové královského rodu, kṣatriyové; rāja-puruṣāḥ — vládní služebníci; vā — nebo; apākhaṇḍāḥ — ačkoliv se narodili ve významných rodinách; dharma-setūn — hranice předepsaných náboženských zásad; bhindanti — překračují; te — oni; samparetya — po smrti; vaitaraṇyām — Vaitaraṇī; nipatanti — poklesnou; bhinna-maryādāḥ — kteří porušili usměrňující zásady; tasyām — v tom; niraya-parikhā-bhūtāyām — vodní příkop obklopující peklo; nadyām — v řece; yādaḥ-gaṇaiḥ — vodními dravci; itaḥ tataḥ — tu a tam; bhakṣyamāṇāḥ — požíráni; ātmanā — s tělem; na — ne; viyujyamānāḥ — oddělené; ca — a; asubhiḥ — životní vzduchy; uhyamānāḥ — unášený; sva-aghena — vlastními hříšnými činnostmi; karma-pākam — výsledek jeho bezbožných činností; anusmarantaḥ — pamatuje; viṭ — výkalů; mūtra — moči; pūya — hnisu; śoṇita — krve; keśa — chlupů; nakha — nehtů; asthi — kostí; medaḥ — morku; māṁsa — masa; vasā — tuku; vāhinyām — v řece; upatapyante — trpí bolestí.

Překlad

Člověk, který se narodil ve významné rodině — jako například kṣatriya, člen královského rodu nebo vládní služebník — ale opomíjí vykonávat své předepsané povinnosti podle náboženských zásad, následkem čehož zdegraduje, poklesne v okamžiku smrti do pekelné řeky Vaitaraṇī. Tato řeka, jež tvoří vodní příkop okolo pekla, je plná vodních dravců. Když je do ní hříšník vhozen, tito dravci ho okamžitě začnou požírat, ale jelikož žil nanejvýš hříšně, neopouští své tělo. V oné řece, která je plná výkalů, moči, hnisu, krve, chlupů, nehtů, kostí, morku, masa a tuku, si neustále vzpomíná na své hříšné činnosti a strašlivě trpí.

5.26.23

Verš

ye tv iha vai vṛṣalī-patayo naṣṭa-śaucācāra-niyamās tyakta-lajjāḥ paśu-caryāṁ caranti te cāpi pretya pūya-viṇ-mūtra-śleṣma-malā-pūrṇārṇave nipatanti tad evātibībhatsitam aśnanti.

Synonyma

ye — ti, kdo; tu — ale; iha — v tomto životě; vai — vskutku; vṛṣalī-patayaḥ — manželé śūdrānī; naṣṭa — ztracené; śauca-ācāra-niyamāḥ — jejichž čistota, dobré chování a usměrněný život; tyakta-lajjāḥ — beze studu; paśu-caryām — zvířecí chování; caranti — vykonávají; te — oni; ca — také; api — vskutku; pretya — umírající; pūya — hnisu; viṭ — výkalů; mūtra — moči; śleṣma — hlenu; malā — slin; pūrṇa — plného; arṇave — do oceánu; nipatanti — poklesnou; tat — to; eva — jen; atibībhatsitam — nanejvýš odporné; aśnanti — pojídají.

Překlad

Nestydatí manželé śūdrānī, žen nízkého původu, žijí přesně jako zvířata, a proto naprosto postrádají dobré chování, čistotu a jakákoliv usměrnění. Takoví lidé jsou po smrti uvrženi do pekla zvaného Pūyoda, kde se ocitnou v oceánu plném hnisu, výkalů, moči, hlenů, slin a podobných věcí. Śūdrové, kteří nedokázali zlepšit své postavení, poklesnou do onoho oceánu a jsou nuceni tyto odporné věci jíst.

Význam

Śrīla Narottama dāsa Ṭhākura zpívá:

karma-kāṇḍa, jñāna-kāṇḍa,

kevala viṣera bāṇḍa,
amṛta baliyā yebā khāya
nānā yoni sadā phire,

kadarya bhakṣaṇa kare,
tāra janma adaḥ-pate yāya

Říká, že ti, kdo následují cestu karma-kāṇḍy a jñāna-kāṇḍy (plodonosných činností a spekulativního uvažování), promarňují možnosti, které poskytuje lidské zrození, a klesají do koloběhu zrození a smrti. Neustále tedy existuje možnost, že budou uvrženi do pekla zvaného Pūyoda Naraka, kde je živá bytost nucena pojídat výkaly, moč, hnis, hlen, sliny a další odporné věci. Je významné, že tento verš pojednává zvláště o śūdrech. Pokud se člověk narodí jako śūdra, musí se neustále vracet do oceánu Pūyoda a pojídat odporné věci. I od toho, kdo se narodil jako śūdra, se tedy očekává, že se stane brāhmaṇou; to je význam lidského života. Každý by měl zlepšit své postavení. Kṛṣṇa říká v Bhagavad-gītě (4.13): cātur-varṇyaṁ mayā sṛṣṭaṁ guṇa-karma-vibhāgaśaḥ — “Podle tří kvalit hmotné přírody a činností, které jim náleží, jsem stvořil čtyři třídy lidské společnosti.” I když má někdo vlastnosti śūdry, musí se snažit své postavení zlepšit a stát se brāhmaṇou. Nikdo by se neměl snažit člověku v jakémkoliv postavení bránit v dosažení úrovně brāhmaṇy nebo vaiṣṇavy. Ve skutečnosti je třeba dospět až na úroveň vaiṣṇavy — tak se člověk stane automaticky brāhmaṇou. Toho lze dosáhnout pouze za předpokladu dalšího šíření tohoto hnutí pro vědomí Kṛṣṇy, protože naší snahou je povýšit každého na úroveň vaiṣṇavy. Jak říká Kṛṣṇa v Bhagavad-gītě (18.66): sarva-dharmān parityajya mām ekaṁ śaraṇaṁ vraja — “Zanech všech ostatních povinností a pouze se Mi odevzdej.” Člověk musí zanechat předepsaných povinností śūdrů, kṣatriyů nebo vaiṣyů a přijmout povinnosti vaiṣṇavů, které zahrnují činnosti brāhmaṇů. Kṛṣṇa to vysvětluje v Bhagavad-gītě (9.32):

māṁ hi pārtha vyapāśritya
ye 'pi syuḥ pāpa-yonayaḥ
striyo vaiśyās tathā śūdrās
te 'pi yānti parāṁ gatim

“Ti, kdo se ke Mně uchýlí, byť jsou i nízkého původu — ženy, vaiśyové (obchodníci) a śūdrové (dělníci) — mohou dosáhnout nejvyššího cíle, ó synu Pṛthy.” Lidský život je určen pro návrat domů, zpátky k Bohu. Tato možnost by měla být dána každému, ať se jedná o śūdru, vaiśyu, ženu nebo kṣatriyu. To je cíl hnutí pro vědomí Kṛṣṇy. Pokud se však někdo spokojí s tím, že zůstane śūdrou, musí trpět tak, jak popisuje tento verš: tad evātibībhatsitam aśnanti.

5.26.24

Verš

ye tv iha vai śva-gardabha-patayo brāhmaṇādayo mṛgayā vihārā atīrthe ca mṛgān nighnanti tān api samparetāḻ lakṣya-bhūtān yama-puruṣā iṣubhir vidhyanti.

Synonyma

ye — ti, kdo; tu — ale; iha — v tomto životě; vai — nebo; śva — psy; gardabha — a osly; patayaḥ — ti, kdo chovají; brāhmaṇa-ādayaḥ — brāhmaṇové, kṣatriyové a vaiśyové; mṛgayā vihārāḥ — nacházející potěšení v lovu zvířat v lese; atīrthe — jiná než předepsaná; ca — také; mṛgān — zvířata; nighnanti — zabíjejí; tān — je; api — vskutku; samparetān — po smrti; lakṣya-bhūtān — stávají se terči; yama-puruṣāḥ — Yamarājovi pomocníci; iṣubhiḥ — šípy; vidhyanti — probodávají.

Překlad

Pokud člověk z vyšších tříd (brāhmaṇa, kṣatriya a vaiśya) nachází v tomto životě potěšení ve zbytečném štvaní a zabíjení zvířat v lese s pomocí svých ochočených psů, mulů a oslů, je po smrti uvržen do pekla zvaného Prāṇarodha. Tam si z něho Yamarājovi pomocníci udělají terč a probodávají ho šípy.

Význam

Zvláště v západních zemích si aristokraté vydržují psy a koně za účelem lovu zvířat v lese. Aristokracie v Kali-yuze, na Západě i na Východě, si osvojila zvyk jezdit do lesa a zbytečně zabíjet zvířata. Lidé z vyšších tříd (brāhmaṇové, kṣatriyové a vaiśyové) by měli rozvíjet poznání Brahmanu a dát příležitost dosáhnout této úrovně i śūdrům. Jestliže se místo toho věnují lovu, jsou potrestáni, jak popisuje tento verš. Nejenže jsou prostříleni šípy Yamarājových pomocníků, ale také jsou uvrženi do oceánu hnisu, moči a výkalů, popsaného v předchozím verši.

5.26.25

Verš

ye tv iha vai dāmbhikā dambha-yajñeṣu paśūn viśasanti tān amuṣmiḻ loke vaiśase narake patitān niraya-patayo yātayitvā viśasanti.

Synonyma

ye — ti, kdo; tu — ale; iha — v tomto životě; vai — vskutku; dāmbhikāḥ — velmi pyšní na bohatství a významné postavení; dambha-yajñeṣu — v oběti konané za účelem zvýšení věhlasu; paśūn — zvířata; viśasanti — zabíjejí; tān — je; amuṣmin loke — v dalším světě; vaiśase — Vaiśasa nebo Viśasana; narake — do pekla; patitān — pokleslé; niraya-patayaḥ — Yamarājovi pomocníci; yātayitvā — působí velkou bolest; viśasanti — zabíjejí.

Překlad

Člověk, který se v tomto životě pyšní svým vynikajícím postavením a bezhlavě obětuje zvířata za účelem hmotného věhlasu, je po smrti uvržen do pekla známého jako Viśasana. Tam mu Yamarājovi pomocníci působí neomezenou bolest a potom ho zabíjejí.

Význam

V Bhagavad-gītě (6.41) Kṛṣṇa říká: śucīnāṁ śrīmatāṁ gehe yoga-bhraṣṭo 'bhijāyate — “Díky svému předchozímu styku s bhakti-yogou se člověk narodí ve významné rodině brāhmaṇů nebo aristokratů.” Ten, kdo se takto narodí, by toho měl využít k dosažení dokonalosti v bhakti-yoze. Kvůli špatné společnosti však člověk často zapomíná, že své významné postavení dostal od Nejvyšší Osobnosti Božství, a zneužije ho vykonáváním různých druhů takzvaných yajñī, jako je kālī-pūjā nebo durgā-pūjā, při nichž se obětují ubohá zvířata. Zde je popsán trest, který tuto osobu čeká. Významné je slovo dambha-yajñeṣu. Pokud někdo při vykonávání yajñi porušuje védské pokyny a provádí oběť jen naoko, aby mohl zabíjet zvířata, čeká ho po smrti trest. V Kalkatě existují mnohá prodejní jatka, kde se prodává maso zvířat, která byla údajně obětována bohyni Kālī. Śāstry praví, že jednou za měsíc lze bohyni Kālī obětovat malou kozu. Nikde se neříká, že ve jménu chrámového uctívání je možné udržovat jatka a každý den zbytečně zabíjet zvířata. Ti, kdo tak činí, budou potrestáni tak, jak popisuje tento verš.

5.26.26

Verš

yas tv iha vai savarṇāṁ bhāryāṁ dvijo retaḥ pāyayati kāma-mohitas taṁ pāpa-kṛtam amutra retaḥ-kulyāyāṁ pātayitvā retaḥ sampāyayanti.

Synonyma

yaḥ — kdokoliv; tu — ale; iha — v tomto životě; vai — vskutku; savarṇām — stejné třídy; bhāryām — svou ženu; dvijaḥ — osoba z vyšší třídy (jako je brāhmaṇa, kṣatriya a vaiśya); retaḥ — semeno; pāyayati — nutí pít; kāma-mohitaḥ — svedený chtivými touhami; tam — jeho; pāpa-kṛtam — který páchá hřích; amutra — v příštím životě; retaḥ-kulyāyām — do řeky semene; pātayitvā — vhodí; retaḥ — semeno; sampāyayanti — nutí pít.

Překlad

Pokud pošetilý člen některé třídy dvojzrozených (brāhmaṇa, kṣatriya a vaiśya) nutí svou ženu pít jeho semeno pod vlivem chtivé touhy udržet ji ve své moci, je po smrti uvržen do pekla zvaného Lālābhakṣa. Tam je vhozen do řeky tekoucího semene, které musí pít.

Význam

Nutit manželku pít vlastní semeno je černé umění, které praktikují extrémně chtivé osoby. Ti, kdo tuto nanejvýš odpornou činnost provádějí, tvrdí, že když je manželka nucena pít manželovo semeno, zůstane mu věrná. Tomuto černému umění se obvykle věnují jen lidé nízkého původu, ale pokud tak činí člověk narozený ve vyšší třídě, je po smrti uvržen do pekla Lālābhakṣa. Tam je ponořen do řeky Śukra-nadī a nucen pít semeno.

5.26.27

Verš

ye tv iha vai dasyavo ’gnidā garadā grāmān sārthān vā vilumpanti rājāno rāja-bhaṭā vā tāṁś cāpi hi paretya yamadūtā vajra-daṁṣṭrāḥ śvānaḥ sapta-śatāni viṁśatiś ca sarabhasaṁ khādanti.

Synonyma

ye — ti, kdo; tu — ale; iha — v tomto životě; vai — vskutku; dasyavaḥ — zloději a drancovníci; agni-dāḥ — kteří zakládají oheň; garadāḥ — kteří podávají jed; grāmān — vesnice; sārthān — třídu obchodníků; vā — nebo; vilumpanti — plení; rājānaḥ — králové; rāja-bhaṭāḥ — vládní úředníci; vā — nebo; tān — jim; ca — také; api — vskutku; hi — jistě; paretya — po smrti; yamadūtāḥ — Yamarājovi pomocníci; vajra-daṁṣṭrāḥ — s mocnými zuby; śvānaḥ — psi; sapta-śatāni — sedm set; viṁśatiḥ — dvacet; ca — a; sarabhasam — nenasytně; khādanti — požírají.

Překlad

Některé osoby v tomto světě jsou profesionálními lupiči, kteří lidem zapalují domy nebo jim podávají jed. Členové královské rodiny a vládní úředníci zase okrádají obchodníky — tak, že je nutí platit daň z příjmu, a různými jinými metodami. Takoví démoni jsou po smrti uvrženi do pekla, jež se nazývá Sārameyādana. Na této planetě je 720 psů se zuby mocnými jako blesky, kteří na pokyn Yamarājových pomocníků takové hříšníky nenasytně požírají.

Význam

Ve dvanáctém zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu je uvedeno, že v tomto věku Kali budou každého extrémně sužovat tři druhy utrpení: nedostatek deště, hlad a vysoké daně ukládané vládou. Jelikož jsou lidé čím dál tím bezbožnější, nastane sucho a neporoste žádné obilí. Pod záminkou úlevy od utrpení způsobeného následným hladem uloží vláda vysoké daně; zvláště bohatým obchodníkům. V tomto verši jsou členové takové vlády označeni jako dasyu, zloději. Jejich hlavní činností bude plenění majetku lidí. Lupič i vládní zloděj budou v příštím životě potrestáni uvržením do pekla zvaného Sārameyādana, kde je budou kousat zuřiví psi, a způsobovat jim tak nevýslovné utrpení.

5.26.28

Verš

yas tv iha vā anṛtaṁ vadati sākṣye dravya-vinimaye dāne vā kathañcit sa vai pretya narake ’vīcimaty adhaḥ-śirā niravakāśe yojana-śatocchrāyād giri-mūrdhnaḥ sampātyate yatra jalam iva sthalam aśma-pṛṣṭham avabhāsate tad avīcimat tilaśo viśīryamāṇa-śarīro na mriyamāṇaḥ punar āropito nipatati.

Synonyma

yaḥ — kdokoliv; tu — ale; iha — v tomto životě; vā — nebo; anṛtam — lež; vadati — vysloví; sākṣye — když dává svědectví; dravya-vinimaye — výměnou za zboží; dāne — při rozdávání milodarů; vā — nebo; kathañcit — nějak; saḥ — ta osoba; vai — vskutku; pretya — po smrti; narake — do pekla; avīcimati — jménem Avīcimat (bez vody); adhaḥ-śirāḥ — s hlavou dolů; niravakāśe — bez opory; yojana-śata — 1280 kilometrů; ucchrāyāt — vysoké; giri — hory; mūrdhnaḥ — z vrcholu; sampātyate — je svržena; yatra — kde; jalam iva — jako voda; sthalam — země; aśma-pṛṣṭham — s povrchem z kamenů; avabhāsate — vypadá; tat — ta; avīcimat — bez vody či vln; tilaśaḥ — na kousky malé jako semena; viśīryamāṇa — roztříštěné; śarīraḥ — tělo; na mriyamāṇaḥ — neumírá; punaḥ — znovu; āropitaḥ — vytažena na vrchol; nipatati — padá.

Překlad

Člověka, který v tomto životě falešně svědčí nebo lže při uzavírání obchodu či rozdávání milodarů, po smrti Yamarājovi pomocníci krutě potrestají. Odvlečou takového hříšníka na vrchol hory vysoké 1280 kilometrů a po hlavě ho svrhnou do pekla zvaného Avīcimat. V tomto pekle neexistuje žádný úkryt a tvoří je tvrdé kameny podobné vodním vlnám. Není tam však voda, a proto se to místo nazývá Avīcimat (bez vody). Přestože je hříšník opakovaně shazován z hory a jeho tělo se vždy roztříští na malé kousky, nikdy neumírá, ale neustále si odpykává trest.

5.26.29

Verš

yas tv iha vai vipro rājanyo vaiśyo vā soma-pīthas tat-kalatraṁ vā surāṁ vrata-stho ’pi vā pibati pramādatas teṣāṁ nirayaṁ nītānām urasi padākramyāsye vahninā dravamāṇaṁ kārṣṇāyasaṁ niṣiñcanti.

Synonyma

yaḥ — kdokoliv; tu — ale; iha — v tomto životě; vai — vskutku; vipraḥ — učený brāhmaṇa; rājanyaḥ — kṣatriya; vaiśyaḥ — vaiśya; vā — nebo; soma-pīthaḥ — pije soma-rasu; tat — jeho; kalatram — manželka; vā — nebo; surām — alkohol; vrata-sthaḥ — držící slib; api — jistě; vā — nebo; pibati — pije; pramādataḥ — pod vlivem iluze; teṣām — jich všech; nirayam — do pekla; nītānām — přivlečených; urasi — na hrudi; padā — s nohou; ākramya — položenou; asye — do úst; vahninā — ohněm; dravamāṇam — roztavené; kārṣṇāyasam — železo; niṣiñcanti — lijí do.

Překlad

Každý brāhmaṇa či jeho žena, kteří pijí alkohol, jsou po smrti odvlečeni Yamarājovými pomocníky do pekla jménem Ayaḥpāna. Toto peklo také čeká každého kṣatriyu, vaiśyu či člověka vázaného slibem, kteří v iluzi pijí soma-rasu. Yamarājovi pomocníci tam stojí na jejich hrudích a lijí jim do úst roztavené železo.

Význam

Člověk nesmí být brāhmaṇou jen podle jména a páchat všemožné hříšné činnosti, zvláště pít alkohol. Brāhmaṇové, kṣatriyové a vaiśyové se musí chovat podle zásad své třídy. Jestliže poklesnou na úroveň śūdrů, kteří jsou navyklí pít alkohol, budou potrestáni zde uvedeným způsobem.

5.26.30

Verš

atha ca yas tv iha vā ātma-sambhāvanena svayam adhamo janma-tapo-vidyācāra-varṇāśramavato varīyaso na bahu manyeta sa mṛtaka eva mṛtvā kṣārakardame niraye ’vāk-śirā nipātito durantā yātanā hy aśnute.

Synonyma

atha — kromě toho; ca — také; yaḥ — kdokoliv; tu — ale; iha — v tomto životě; vā — nebo; ātma-sambhāvanena — falešnou slávou; svayam — sebe; adhamaḥ — velmi degradovaný; janma — dobrý původ; tapaḥ — askeze; vidyā — poznání; ācāra — dobré chování; varṇa-āśrama-vataḥ — co se týče striktního dodržování zásad varṇāśramy; varīyasaḥ — váženější; na — ne; bahu — příliš; manyeta — respektuje; saḥ — on; mṛtakaḥ — mrtvola; eva — jen; mṛtvā — po smrti; kṣārakardame — jménem Kṣārakardama; niraye — do pekla; avāk-śirā — hlavou dolů; nipātitaḥ — svržen; durantāḥ yātanāḥ — krutá bolest; hi — vskutku; aśnute — trpí.

Překlad

Odporný člověk nízkého původu, který se v tomto životě považuje za významného a falešně zpychne, následkem čehož neprokazuje patřičnou úctu tomu, kdo ho předčí původem, askezí, vzděláním, chováním a společenským či duchovním postavením, připomíná již v tomto životě mrtvolu. Po smrti je po hlavě svržen do pekla známého jako Kṣārakardama, kde si musí vytrpět těžký trest z rukou Yamarājových pomocníků.

Význam

Nikdo by neměl být falešně pyšný. Člověk musí mít v úctě toho, kdo je ve vyšší pozici co se týče původu, vzdělání, chování a společenského či duchovního postavení. Pokud takovým vysoce postaveným osobám někdo neprokazuje úctu a je falešně pyšný, bude potrestán v Kṣārakardamě.

5.26.31

Verš

ye tv iha vai puruṣāḥ puruṣa-medhena yajante yāś ca striyo nṛ-paśūn khādanti tāṁś ca te paśava iva nihatā yama-sadane yātayanto rakṣo-gaṇāḥ saunikā iva svadhitināvadāyāsṛk pibanti nṛtyanti ca gāyanti ca hṛṣyamāṇā yatheha puruṣādāḥ.

Synonyma

ye — ti, kdo; tu — ale; iha — v tomto životě; vai — vskutku; puruṣāḥ — muži; puruṣa-medhena — obětováním člověka; yajante — uctívají (bohyni Kālī neboli Bhadra Kālī); yāḥ — ti, kdo; ca — a; striyaḥ — ženy; nṛ-paśūn — obětované lidi; khādanti — pojídají; tān — je; ca — a; te — oni; paśavaḥ iva — jako zvířata; nihatāḥ — zabiti; yama-sadane — v Yamarājově sídle; yātayantaḥ — trest; rakṣaḥ-gaṇāḥ — jako Rākṣasové; saunikāḥ — vrazi; iva — jako; svadhitinā — mečem; avadāya — sekají na kusy; asṛk — krev; pibanti — pijí; nṛtyanti — tančí; ca — a; gāyanti — zpívají; ca — také; hṛṣyamāṇāḥ — radostí; yathā — tak jako; iha — na tomto světě; puruṣa-adāḥ — lidožrouti.

Překlad

Na tomto světě žijí muži a ženy, kteří obětují lidské bytosti Bhairavovi nebo Bhadra Kālī a potom pojídají maso svých obětí. Ti, kdo konají takové obřady, jsou po smrti odvlečeni do Yamarājova sídla, kde je jejich oběti, které přijaly podoby Rākṣasů, sekají nabroušenými meči na kusy. Stejně jako lidožrouti na tomto světě pijí krev svých obětí, tančí a radostně zpívají, tak i tyto oběti mají nyní požitek z pití krve těch, kdo je obětovali, a pořádají stejné oslavy.

5.26.32

Verš

ye tv iha vā anāgaso ’raṇye grāme vā vaiśrambhakair upasṛtān upaviśrambhayya jijīviṣūn śūla-sūtrādiṣūpaprotān krīḍanakatayā yātayanti te ’pi ca pretya yama-yātanāsu śūlādiṣu protātmānaḥ kṣut-tṛḍbhyāṁ cābhihatāḥ kaṅka-vaṭādibhiś cetas tatas tigma-tuṇḍair āhanyamānā ātma-śamalaṁ smaranti.

Synonyma

ye — ti, kdo; tu — ale; iha — v tomto životě; vā — nebo; anāgasaḥ — nevinná; araṇye — v lese; grāme — na vesnici; vā — nebo; vaiśrambhakaiḥ — na základě důvěry; upasṛtān — přilákaná; upaviśrambhayya — naplňují jistotou; jijīviṣūn — jež chtějí být chráněna; śūla-sūtra-ādiṣu — na kopí, nit a podobně; upaprotān — připevněná; krīḍanakatayā — jako hračku; yātayanti — působí bolest; te — ti lidé; api — jistě; ca — a; pretya — po smrti; yama-yātanāsu — Yamarājovo pronásledování; śūla-ādiṣu — na kopí a podobně; prota-ātmānaḥ — jejichž těla jsou připevněna; kṣut-tṛḍbhyām — hladem a žízní; ca — také; abhihatāḥ — souženi; kaṅka-vaṭa-ādibhiḥ — ptáky, jako jsou volavky a supi; ca — a; itaḥ tataḥ — tu a tam; tigma-tuṇḍaiḥ — s ostrými zobáky; āhanyamānāḥ — mučeni; ātma-śamalam — na své hříšné činnosti; smaranti — vzpomínají.

Překlad

Někteří lidé v tomto životě poskytují útočiště zvířatům a ptákům, kteří se na vesnici nebo v lese uchýlí pod jejich ochranu, a když v nich vzbudí pocit bezpečí, nabodnou je na kopí nebo jejich těla provlečou nitěmi a hrají si s nimi jako s hračkami, čímž jim působí nesmírnou bolest. Yamarājovi pomocníci takové lidi po smrti odvlečou do pekla jménem Śūlaprota, kde je probodávají kopími ostrými jako jehly. Trpí tam hladem a žízní a ze všech stran se na ně slétávají ptáci s ostrými zobáky, jako například supi a volavky, kteří trhají jejich těla. Během mučení a utrpení vzpomínají na své minulé hříšné činnosti.

5.26.33

Verš

ye tv iha vai bhūtāny udvejayanti narā ulbaṇa-svabhāvā yathā dandaśūkās te ’pi pretya narake dandaśūkākhye nipatanti yatra nṛpa dandaśūkāḥ pañca-mukhāḥ sapta-mukhā upasṛtya grasanti yathā bileśayān.

Synonyma

ye — ti, kdo; tu — ale; iha — v tomto životě; vai — vskutku; bhūtāni — živým bytostem; udvejayanti — působí zbytečnou bolest; narāḥ — lidé; ulbaṇa-svabhāvāḥ — od přírody plní hněvu; yathā — přesně jako; dandaśūkāḥ — hadi; te — oni; api — také; pretya — po smrti; narake — do pekla; dandaśūka-ākhye — jménem Dandaśūka; nipatanti — poklesnou; yatra — kde; nṛpa — ó králi; dandaśūkāḥ — hadi; pañca-mukhāḥ — s pěti kápěmi; sapta-mukhāḥ — se sedmi kápěmi; upasṛtya — sápou se na; grasanti — polykají; yathā — přesně jako; bileśayān — myši.

Překlad

Ti, kdo se v tomto životě chovají jako zákeřní hadi, neustále jsou plní hněvu a působí ostatním živým bytostem bolest, poklesnou po smrti do pekla známého jako Dandaśūka. Můj milý králi, v tomto pekle jsou hadi s pěti nebo sedmi kápěmi, kteří takové hříšníky polykají stejně, jako obyčejní hadi polykají myši.

5.26.34

Verš

ye tv iha vā andhāvaṭa-kusūla-guhādiṣu bhūtāni nirundhanti tathāmutra teṣv evopaveśya sagareṇa vahninā dhūmena nirundhanti.

Synonyma

ye — ti, kdo; tu — ale; iha — v tomto životě; vā — nebo; andha-avaṭa — zapomenutá studna; kusūla — sýpky; guha-ādiṣu — a v jeskyních; bhūtāni — živé bytosti; nirundhanti — vězní; tathā — podobně; amutra — v příštím životě; teṣu — na stejná místa; eva — jistě; upaveśya — nutí vstoupit; sagareṇa — s jedovatými výpary; vahninā — s ohněm; dhūmena — s kouřem; nirundhanti — vězní.

Překlad

Ti, kdo v tomto životě vězní jiné živé bytosti v temných studnách, sýpkách nebo jeskyních, se po smrti dostanou do pekla zvaného Avaṭa-nirodhana. Tam jsou uvrženi do temných studní, kde je dusí jedovaté výpary a kouř, které jim působí kruté utrpení.

5.26.35

Verš

yas tv iha vā atithīn abhyāgatān vā gṛha-patir asakṛd upagata-manyur didhakṣur iva pāpena cakṣuṣā nirīkṣate tasya cāpi niraye pāpa-dṛṣṭer akṣiṇī vajra-tuṇḍā gṛdhrāḥ kaṅka-kāka-vaṭādayaḥ prasahyoru-balād utpāṭayanti.

Synonyma

yaḥ — člověk, který; tu — ale; iha — v tomto životě; vā — nebo; atithīn — hosty; abhyāgatān — návštěvníky; vā — nebo; gṛha-patiḥ — hospodář; asakṛt — mnohokrát; upagata — obdrží; manyuḥ — hněv; didhakṣuḥ — ten, kdo touží spálit; iva — jako; pāpena — hříšnýma; cakṣuṣā — s očima; nirīkṣate — hledí na; tasya — jeho; ca — a; api — jistě; niraye — v pekle; pāpa-dṛṣṭeḥ — toho, jehož pohled je poznamenán hříchem; akṣiṇī — oči; vajra-tuṇḍāḥ — ti, kdo mají mocné zobáky; gṛdhrāḥ — supi; kaṅka — volavky; kāka — vrány; vaṭa-ādayaḥ — a jiní ptáci; prasahya — zuřivě; uru-balāt — s velkou silou; utpāṭayanti — vyklovou.

Překlad

Hospodář, který přijímá hosty nebo návštěvníky s nenávistnými pohledy, jako by je chtěl spálit na popel, je uvržen do pekla jménem Paryāvartana. Tam ho pronikavými pohledy pozorují supi, volavky, vrány a podobní ptáci, kteří se na něho znenadání střemhlav vrhnou a s velkou silou mu vyklovou oči.

Význam

Podle védské etikety má být dokonce i nepřítel přicházející do domu hospodáře přijat tak laskavě, aby zapomněl, že přišel do domu nepřítele. Každý host, který přichází do domu, má být přijat velmi zdvořile. I když není vítán, hospodář si ho nemá měřit pronikavým pohledem s přivřenýma očima, neboť bude-li tak činit, dostane se do pekla zvaného Paryāvartana. Tam se na něho znenadání slétne mnoho zuřivých ptáků, jako například supi a vrány, a vyklovou mu oči.

5.26.36

Verš

yas tv iha vā āḍhyābhimatir ahaṅkṛtis tiryak-prekṣaṇaḥ sarvato ’bhiviśaṅkī artha-vyaya-nāśa-cintayā pariśuṣyamāṇa-hṛdaya-vadano nirvṛtim anavagato graha ivārtham abhirakṣati sa cāpi pretya tad-utpādanotkarṣaṇa-saṁrakṣaṇa-śamala-grahaḥ sūcīmukhe narake nipatati yatra ha vitta-grahaṁ pāpa-puruṣaṁ dharmarāja-puruṣā vāyakā iva sarvato ’ṅgeṣu sūtraiḥ parivayanti.

Synonyma

yaḥ — kdokoliv; tu — ale; iha — na tomto světě; vā — nebo; āḍhya-abhimatiḥ — pyšný na své bohatství; ahaṅkṛtiḥ — sobecký; tiryak-prekṣaṇaḥ — jehož pohled je pokřivený; sarvataḥ abhiviśaṅkī — nestále plný strachu, že bude ostatními, dokonce i nadřízenými, podveden; artha-vyaya-nāśa-cintayā — myšlenkou na vydání a ztrátu; pariśuṣyamāṇa — vyprahlé; hṛdaya-vadanaḥ — jeho srdce a tvář; nirvṛtim — štěstí; anavagataḥ — nezíská; grahaḥ — duch; iva — jako; artham — bohatství; abhirakṣati — chrání; saḥ — on; ca — také; api — vskutku; pretya — po smrti; tat — toho bohatství; utpādana — výdělku; utkarṣaṇa — nárůst; saṁrakṣaṇa — chrání; śamala-grahaḥ — přijímá hříšné činnosti; sūcīmukhe — jménem Sūcīmukha; narake — do pekla; nipatati — poklesne; yatra — kde; ha — vskutku; vitta-graham — jako duch lačnící po penězích; pāpa-puruṣam — velký hříšník; dharmarāja-puruṣāḥ — velitelé Yamarājových služebníků; vāyakāḥ iva — jako zkušení tkalci; sarvataḥ — všude; aṅgeṣu — na tělesných údech; sūtraiḥ — nitěmi; parivayanti — prošívají.

Překlad

Ten, kdo je na tomto světě nebo v tomto životě velmi pyšný na své bohatství, si vždy myslí: “Jsem tak bohatý. Kdo se mi vyrovná?” Má pokřivený pohled a neustále se obává, že mu někdo jeho bohatství vezme. Podezírá dokonce i své nadřízené. Při uvažování o ztrátě bohatství jeho tvář a srdce vyprahnou, a proto vždy vypadá jako běs. Není naprosto schopen dosáhnout skutečného štěstí a neví, co to znamená žít bez úzkosti. Za své hříšné činnosti, které páchá, aby si vydělal peníze a zvýšil a ochránil své bohatství, je uvržen do pekla zvaného Sūcīmukha, kde ho velitelé Yamarājových služebníků trestají tak, že prošívají celé jeho tělo nití jako tkalci při tkaní látky.

Význam

Když člověk vlastní více bohatství, než je třeba, zaručeně velmi zpychne. Taková je situace lidí žijících v moderní civilizaci. Podle tradice védské kultury brāhmaṇové nevlastní nic, zatímco kṣatriyové disponují bohatstvím, ale jen pro vykonávání obětí a jiných vznešených činností v souladu s védskými pokyny. Také vaiśya poctivě vydělává peníze zemědělstvím, ochranou krav a obchodem. Dostane-li však peníze śūdra, pak je buď nešetrně a bez rozmyslu je utratí, nebo je bezúčelně hromadí. V tomto věku neexistují kvalifikovaní brāhmaṇové, kṣatriyové a vaiśyové, a proto je téměř každý śūdrou (kalau śūdra-sambhavaḥ). Mentalita śūdrů tedy moderní civilizaci velmi škodí. Śūdra neví, jak peníze použít v transcendentální láskyplné službě Pánu. Peníze se také nazývají lakṣmī, a Lakṣmī neustále slouží Nārāyaṇovi. Všechny peníze musí být použity ve službě Pánu Nārāyaṇovi. Každý by měl své peníze používat pro šíření velkého transcendentálního hnutí pro vědomí Kṛṣṇy. Pokud tak někdo nečiní a hromadí jich více, než je třeba, nevyhnutelně začne být na své nezákonně ukrývané peníze pyšný. Peníze ve skutečnosti patří Kṛṣṇovi, který v Bhagavad-gītě (5.29) říká: bhoktāraṁ yajña-tapasāṁ sarva-loka-maheśvaram — “Já jsem skutečným příjemcem obětí a akeze a vlastníkem všech planet.” Nikomu kromě Kṛṣṇy tedy nic nepatří. Ten, kdo má více peněz než potřebuje, by je měl utratit pro Kṛṣṇu. Pokud tak neučiní, začne být na svůj falešný majetek pyšný, a bude proto v příštím životě potrestán, jak je zde popsáno.

5.26.37

Verš

evaṁ-vidhā narakā yamālaye santi śataśaḥ sahasraśas teṣu sarveṣu ca sarva evādharma-vartino ye kecid ihoditā anuditāś cāvani-pate paryāyeṇa viśanti tathaiva dharmānuvartina itaratra iha tu punar-bhave ta ubhaya-śeṣābhyāṁ niviśanti.

Synonyma

evam-vidhāḥ — takových; narakāḥ — mnoho pekel; yama-ālaye — v Yamarājově provincii; santi — jsou; śataśaḥ — stovky; sahasraśaḥ — tisíce; teṣu — na těchto pekelných planetách; sarveṣu — všechny; ca — také; sarve — všichni; eva — vskutku; adharma-vartinaḥ — ti, kdo nedodržují védské nebo jiné usměrňující zásady; ye kecit — kdokoliv; iha — zde; uditāḥ — zmíněné; anuditāḥ — nezmíněné; ca — a; avani-pate — ó králi; paryāyeṇa — podle míry různých druhů hříšných činností; viśanti — vstupují; tathā eva — podobně; dharma-anuvartinaḥ — ti, kdo jsou zbožní a jednají podle usměrňujících zásad či védských pokynů; itaratra — jinde; iha — na tuto planetu; tu — ale; punaḥ-bhave — do příštího života; te — ti všichni; ubhaya-śeṣābhyām — na základě zbytku výsledků zbožnosti nebo neřesti; niviśanti — vstupují.

Překlad

Můj milý králi Parīkṣite, v Yamarājově provincii existují stovky a tisíce pekelných planet. Všichni bezbožní lidé, o kterých jsem hovořil — a také ti, o kterých jsem se nezmínil — musí vstoupit na tyto planety podle míry své bezbožnosti. Zbožní lidé však vstoupí na jiné planetární soustavy, na planety polobohů. Nicméně zbožní i bezbožní se po vyčerpání výsledků svých zbožných či bezbožných činností opět vracejí na Zemi.

Význam

Tato sloka je ve shodě se samotným začátkem učení Pána Kṛṣṇy v Bhagavad-gītě: tathā dehāntara-prāptiḥ — v tomto hmotném světě je každý předurčen k tomu, aby měnil jedno tělo za druhým na různých planetárních soustavách. Ūrdhvaṁ gacchanti satva-sthā — ti, kdo jsou v kvalitě dobra, stoupají na nebeské planety. Adho gacchanti tāmasāḥ — ti, kdo jsou příliš ponořeni v nevědomosti, se dostávají na pekelné planetární soustavy. Oba druhy lidí však podléhají opakovanému rození a umírání. V Bhagavad-gītě je uvedeno, že i ten, kdo je velmi zbožný, se po ukončení svého požitku na vyšších planetárních systémech vrátí zpátky na Zemi (kṣīṇe puṇye martya-lokaṁ viśanti). Stěhování se z jedné planety na druhou tedy problémy života neřeší. Ty budou vyřešeny jedině tehdy, až nebudeme nuceni přijmout další hmotné tělo. To bude možné, pokud vyvineme vědomí Kṛṣṇy. Kṛṣṇa říká v Bhagavad-gītě (4.9):

janma karma ca me divyam
evaṁ yo vetti tattvataḥ
tyaktvā dehaṁ punar janma
naiti mām eti so 'rjuna

“Ten, kdo zná transcendentální povahu Mého zjevení a činností, se po opuštění těla již znovu nezrodí v tomto hmotném světě, ale dosáhne Mého věčného sídla, ó Arjuno.” To je dokonalost života a skutečné řešení životních problémů. Neměli bychom toužit po vyšších, nebeských planetárních soustavách a také bychom neměli jednat tak, abychom se dostali na pekelné planety. Celý účel tohoto hmotného světa bude splněn, pokud znovu získáme svou duchovní totožnost a vrátíme se domů, zpátky k Bohu. Nejvyšší Osobnost Božství pro tento cíl předepisuje velmi jednoduchou metodu: sarva-dharmān parityajya mām ekaṁ śaraṇaṁ vraja. Člověk nemá být ani zbožný, ani bezbožný. Má být oddaný a odevzdat se lotosovým nohám Kṛṣṇy. Toto odevzdání se je také velmi snadné — dokáže to i dítě. Man-manā bhava mad-bhakto mad-yājī māṁ namaskuru. Musíme neustále myslet na Kṛṣṇu a zpívat Hare Kṛṣṇa, Hare Kṛṣṇa, Kṛṣṇa Kṛṣṇa, Hare Hare / Hare Rāma, Hare Rāma, Rāma Rāma, Hare Hare. Každý se má stát Kṛṣṇovým oddaným, uctívat Ho a klanět se mu, a tak všechny své životní činnosti zaměstnat ve službě Pánu Kṛṣṇovi.

5.26.38

Verš

nivṛtti-lakṣaṇa-mārga ādāv eva vyākhyātaḥ; etāvān evāṇḍa-kośo yaś caturdaśadhā purāṇeṣu vikalpita upagīyate yat tad bhagavato nārāyaṇasya sākṣān mahā-puruṣasya sthaviṣṭhaṁ rūpam ātmamāyā-guṇamayam anuvarṇitam ādṛtaḥ paṭhati śṛṇoti śrāvayati sa upageyaṁ bhagavataḥ paramātmano ’grāhyam api śraddhā-bhakti-viśuddha-buddhir veda.

Synonyma

nivṛtti-lakṣaṇa-mārgaḥ — cesta vyznačující se odříkáním neboli cesta osvobození; ādau — na začátku (ve druhém a třetím zpěvu); eva — vskutku; vyākhyātaḥ — popsal; etāvān — tolik; eva — jistě; aṇḍa-kośaḥ — vesmír, který připomíná velké vejce; yaḥ — který; caturdaśa-dhā — na čtrnáct částí; purāṇeṣu — v Purāṇách; vikalpitaḥ — rozdělený; upagīyate — je popsán; yat — který; tat — ten; bhagavataḥ — Nejvyšší Osobnosti Božství; nārāyaṇasya — Pána Nārāyaṇa; sākṣāt — přímo; mahā-puruṣasya — Nejvyšší Osoby; sthaviṣṭham — hrubá; rūpam — podoba; ātma-māyā — z Jeho vlastní energie; guṇa — vlastností; mayam — sestávající; anuvarṇitam — popsaných; ādṛtaḥ — uctívání; paṭhati — kdo čte; śṛṇoti — nebo naslouchá; śrāvayati — nebo vysvětluje; saḥ — ten člověk; upageyam — píseň; bhagavataḥ — Nejvyšší Osobnosti Božství; paramātmanaḥ — Nadduše; agrāhyam — obtížné pochopit; api — ačkoliv; śraddhā — vírou; bhakti — a oddaností; viśuddha — očištěná; buddhiḥ — jehož inteligence; veda — rozumí.

Překlad

Na začátku (ve druhém a třetím zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu) jsem již popsal, jak lze pokročit na cestě osvobození. Purāṇy popisují ohromný vesmír, který se podobá vejci rozdělenému na čtrnáct částí. Tato gigantická podoba je považována za vnější tělo Pána, stvořené Jeho energií a vlastnostmi, a nazývá se virāṭ-rūpa. Pokud člověk s velkou vírou čte popis této vnější podoby Pána, naslouchá mu nebo jej vysvětluje ostatním, aby šířil bhāgavata-dharmu neboli vědomí Kṛṣṇy, jeho víra a oddanost v duchovním vědomí, vědomí Kṛṣṇy, budou postupně vzrůstat. Rozvinout takové vědomí je sice velmi obtížné, ale touto metodou se lze očistit a postupně dojít k uvědomění si Nejvyšší, Absolutní Pravdy.

Význam

Hnutí pro vědomí Kṛṣṇy se snaží urychlit vydání Śrīmad-Bhāgavatamu, který je vysvětlen tak, aby jej pochopil zvláště moderní civilizovaný člověk, a tak se probudilo jeho původní vědomí. Bez tohoto vědomí se člověk ztratí v naprosté temnotě. Ať už se dostává na vyšší nebo pekelné planetární soustavy, pouze mrhá časem. Proto má naslouchat o vesmírném postavení Pánovy podoby virāṭ, jak ho popisuje Śrīmad-Bhāgavatam. To mu pomůže zachránit se z hmotného, podmíněného života a postupně dosáhnout cesty osvobození, po které se bude moci vrátit domů, zpátky k Bohu.

5.26.39

Verš

śrutvā sthūlaṁ tathā sūkṣmaṁ
rūpaṁ bhagavato yatiḥ
sthūle nirjitam ātmānaṁ
śanaiḥ sūkṣmaṁ dhiyā nayed iti

Synonyma

śrutvā — po vyslechnutí (v učednické posloupnosti); sthūlam — hrubá; tathā — a také; sūkṣmam — jemná; rūpam — podoba; bhagavataḥ — Nejvyšší Osobnosti Božství; yatiḥ — sannyāsī či oddaný; sthūle — hrubá podoba; nirjitam — přemožená; ātmānam — mysl; śanaiḥ — postupně; sūkṣmam — jemná, duchovní podoba Pána; dhiyā — inteligencí; nayet — je třeba zaměřit na; iti — takto.

Překlad

Ten, kdo se zajímá o osvobození, kdo přijímá cestu osvobození a koho nepřitahuje cesta podmíněného života, se nazývá yati neboli oddaný. Takový člověk by měl nejprve ovládnout svou mysl meditací o virāṭ-rūpě, gigantické vesmírné podobě Pána, a potom postupně začít meditovat o duchovní podobě Kṛṣṇy (sac-cid-ānanda-vigraha) — poté, co slyšel o obou podobách. Tak se jeho mysl ustálí v samādhi. Prostřednictvím oddané služby pak může realizovat duchovní podobu Pána, která je cílem oddaných. Tak bude jeho život úspěšně završen.

Význam

Je řečeno: mahat-sevāṁ dvāram āhur vimukteḥ — chce-li někdo pokročit na cestě osvobození, musí se sdružovat s mahātmy, osvobozenými oddanými. V takové společnosti existuje nejlepší příležitost k naslouchání, vyprávění a zpívání o jménu, podobě, vlastnostech a příslušenství Nejvyšší Osobnosti Božství, které popisuje Śrīmad-Bhāgavatam. Na cestě otroctví živá bytost věčně podstupuje opakované rození a umírání. Ten, kdo se chce z tohoto otroctví vysvobodit, by se měl stát členem Mezinárodní společnosti pro vědomí Kṛṣṇy, a tak využít příležitosti naslouchat Śrīmad-Bhāgavatamu od oddaných a také jej vysvětlovat, aby se vědomí Kṛṣṇy neustále šířilo.

5.26.40

Verš

bhū-dvīpa-varṣa-sarid-adri-nabhaḥ-samudra-
pātāla-diṅ-naraka-bhāgaṇa-loka-saṁsthā
gītā mayā tava nṛpādbhutam īśvarasya
sthūlaṁ vapuḥ sakala-jīva-nikāya-dhāma

Synonyma

bhū — této planety Země; dvīpa — a jiných planetárních soustav; varṣa — území; sarit — řeky; adri — hory; nabhaḥ — nebe; samudra — oceány; pātāla — nižší planety; dik — směry; naraka — pekelné planety; bhāgaṇa-loka — svítící tělesa a vyšší planety; saṁsthā — postavení; gītā — popsáno; mayā — mnou; tava — tobě; nṛpa — ó králi; adbhutam — úžasné; īśvarasya — Nejvyššího Pána, Osobnosti Božství; sthūlam — hrubé; vapuḥ — tělo; sakala-jīva-nikāya — veškerých živých bytostí; dhāma — které je místem spočinutí.

Překlad

Můj milý králi, nyní jsem ti popsal tuto planetu Zemi a jiné planetární soustavy s jejich územími (varṣami), řekami a horami. Popsal jsem také nebe, oceány, nižší planetární soustavy, všechny směry, pekelné planetární soustavy a hvězdy. To vše tvoří virāṭ-rūpu, Pánovu gigantickou hmotnou podobu, na níž spočívají všechny živé bytosti. Tak jsem popsal úžasnou expanzi vnějšího těla Pána.

Význam

Takto končí Bhaktivedantovy výklady k dvacáté šesté kapitole pátého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Popis pekelných planet”.

— Dokončeno v chrámu Pañca-tattvy v Honolulu, 5.června 1975

Jeho Božská Milost Bhaktisiddhānta Sarasvatī Gosvāmī Mahārāja Prabhupāda napsal ve svém díle Gauḍīya-bhāṣya dodatečnou poznámku, jejíž překlad následuje. Učenci s úplným poznáním všech védských písem se shodují na tom, že inkarnace Nejvyšší Osobnosti Božství jsou nespočetné. Tyto inkarnace jsou řazeny do dvou skupin — prābhava a vaibhava. V písmech stojí, že inkarnace prābhava se také dělí do dvou skupin — ty, které se nazývají věčné, a ty, které nejsou jasně popsány. V tomto pátém zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu (ve třetí až šesté kapitole) se nachází popis Ṛṣabhadeva, ale chybí obšírný popis Jeho duchovních činností. Proto je Ṛṣabhadeva řazen do druhé skupiny inkarnací prābhava. Ve třináctém verši třetí kapitoly prvního zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu je řečeno:

aṣṭame merudevyāṁ tu
nābher jāta urukramaḥ
darśayan vartma dhīrāṇāṁ
sarvāśrama-namaskṛtam

“Pán Viṣṇu se v osmé inkarnaci zjevil jako syn Mahārāje Nābhiho (syna Āgnīdhry) a jeho manželky Merudevī. Vyjevil cestu dokonalosti, životní stádium paramahaṁsy, které uctívají všichni následovníci varṇāśrama-dharmy.” Ṛṣabhadeva je Nejvyšší Osobnost Božství a Jeho tělo je duchovní (sac-cid-ānanda-vigraha). Může tedy vyvstat otázka, jak je možné, že kálel a močil. Gauḍīya vedānta ācārya Baladeva Vidyābhūṣaṇa na tuto otázku odpověděl ve své knize Siddhānta-ratna (první část, text 65-68). Nedokonalí lidé upozorňují na Ṛṣabhadevovo kálení a močení, což představuje námět studia neoddaných, kteří nechápou duchovní postavení transcendentálního těla. V tomto pátém zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu (5.6.11) je dokonale popsána zmatenost materialistů současného věku. Na jiném místě pátého zpěvu (5.5.19) Ṛṣabhadeva uvedl: idaṁ śarīraṁ mama durvibhāvyam — “Toto Mé tělo je pro materialisty nepochopitelné.” To potvrzuje i Pán Kṛṣṇa v Bhagavad-gītě (9.11):

avajānanti māṁ mūḍhā
mānuṣīṁ tanum āśritam
paraṁ bhāvam ajānanto
mama bhūta-maheśvaram

“Hlupáci se Mi vysmívají, když sestoupím v lidské podobě, neboť neznají Mou transcendentální povahu a Mou svrchovanou vládu nad vším, co existuje.” Lidskou podobu Nejvyšší Osobnosti Božství je nanejvýš obtížné pochopit a pro obyčejného člověka je prakticky nepředstavitelná. Proto Ṛṣabhadeva přímo vysvětlil, že Jeho tělo je na duchovní úrovni. Ṛṣabhadeva tedy ve skutečnosti nekálel a nemočil. I když to tak navenek vypadalo, tyto Jeho činnosti byly také transcendentální a žádný obyčejný člověk je nemůže napodobit. Ve Śrīmad-Bhāgavatamu také stojí, že Ṛṣabhadevovy výkaly a moč vydávaly transcendentální vůni. Člověk může Ṛṣabhadeva napodobovat, ale nemůže Ho napodobit v tom, že jeho výkaly budou vonět.

Ṛṣabhadevovy činnosti tedy nepodporují tvrzení určité skupiny lidí, která je známá jako arhat a jejíž členové se někdy prohlašují za Ṛṣabhadevovy následovníky. Jak ale mohou být Jeho následovníky, když jednají proti védským zásadám? Śukadeva Gosvāmī vypráví, že poté, co se král Koṅky, Veṅky a Kuṭaky dozvěděl o činnostech Pána Ṛṣabhadeva, vytvořil systém náboženských zásad známý jako arhat. Tyto zásady nebyly v souladu s védskými principy, a proto se nazývají pāṣaṇḍa-dharma. Členové společenství arhat považovali Ṛṣabhadevovy činnosti za hmotné. Ṛṣabhadeva je však inkarnace Nejvyšší Osobnosti Božství, a proto je na transcendentální úrovni a nikdo se Mu nemůže rovnat.

Ṛṣabhadeva Osobně projevil činnosti Nejvyšší Osobnosti Božství. Śrīmad-Bhāgavatam (5.6.8) uvádí: dāvānalas tad vanam ālelihānaḥ saha tena dadāha — na závěr Ṛṣabhadevových zábav spálil velký lesní požár na popel celý les i Pánovo tělo. Stejným způsobem Ṛṣabhadeva spálil na popel lidskou nevědomost. V pokynech, které dal Svým synům, projevil vlastnosti paramahaṁsy. Zásady společenství arhat však neodpovídají Ṛṣabhadevovu učení.

Śrīla Baladeva Vidyābhūṣaṇa poznamenává, že v osmém zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu je další popis Ṛṣabhadeva, který se však liší od Ṛṣabhadeva, Jehož popisuje tento zpěv.
Śrīla Baladeva Vidyābhūṣaṇa remarks that in the Eighth Canto of Śrīmad-Bhāgavatam there is another description of Ṛṣabhadeva, but that Ṛṣabhadeva is different from the one described in this canto.

KONEC PÁTÉHO ZPĚVU

Táto kniha je určená na nekomerčné osobné použitie, nie je predávaná za odplatu slúži na vzdelávanie pravidelnú náboženskú prax hinduistov a/alebo záujemcov o hinduizmus, ktorých pravidelné štúdium posvätných textov súvisiacej literatúry patrí medzi základné náboženské obrady a rituály. V súlade s týmto bežným využitím tohto a súvisiacich diel, ktoré sú zdarma prístupné a distribuované po celom svete, vznikla aj táto digitálna verzia.

Autor knihy: A.C. Bhaktivedanta swami Prabhupada