Zpěv čtvrtý: Stvoření čtvrtého řádu

KAPITOLA PRVNÍ

Genealogická tabulka Manuových dcer

4.1.1

Verš

maitreya uvāca
manos tu śatarūpāyāṁ
tisraḥ kanyāś ca jajñire
ākūtir devahūtiś ca
prasūtir iti viśrutāḥ

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — velký mudrc Maitreya řekl; mantu — Svāyambhuvy Manua; śatarūpāyām — se svou ženou Śatarūpou; tisraḥ — tři; kanyāḥ ca — také dcery; jajñire — zplodil; ākūtiḥ — jménem Ākūti; devahūtiḥ — jménem Devahūti; ca — také; prasūtiḥ — jménem Prasūti; iti — takto; viśrutāḥ — dobře známá.

Překlad

Śrī Maitreya řekl: Svāyambhuva Manu zplodil se svou ženou Śatarūpou tři dcery, které se jmenovaly Ākūti, Devahūti a Prasūti.

Význam

Nejdříve vzdejme uctivé poklony našemu duchovnímu mistrovi, Oṁ Viṣṇupādovi Śrī Śrīmad Bhaktisiddhāntovi Sarasvatīmu Gosvāmīmu Prabhupādovi, který mne pověřil neobyčejně obtížným úkolem — napsat komentáře ke Śrīmad-Bhāgavatamu v podobě Bhaktivedantových výkladů. Jeho milost nám umožnila dokončit již tři zpěvy a nyní se snažíme začít čtvrtý zpěv. Prostřednictvím jeho božské milosti se pokloňme Pánu Caitanyovi, který před pěti sty lety založil toto hnutí pro vědomí Kṛṣṇy neboli hnutí bhāgavata-dharmy. Prostřednictvím Jeho milosti se pokloňme šesti Gosvāmīm a vzdejme uctivé poklony Rādě a Kṛṣṇovi, duchovnímu páru, který se spolu s pasáčky a pasačkami z Vrajabhūmi těší ve Vṛndāvanu věčným zábavám. Hluboce se také pokloňme všem oddaným a věčným služebníkům Nejvyššího Pána.

Čtvrtý zpěv Śrīmad-Bhāgavatamu obsahuje třicet jedna kapitol a každá z nich popisuje druhotné stvoření, které uskutečňují Brahmā a Manu. Původcem prvotního stvoření je Samotný Pán, který nejprve uvede do pohybu Svoji hmotnou energii. Brahmā, první živá bytost ve vesmíru, se poté na Pánův pokyn snaží stvořit různé planetární systémy s jejich obyvateli. Počet obyvatel Brahmā zvyšuje prostřednictvím svých potomků, jako je Manu a další předkové všeho tvorstva, kteří neustále jednají podle pokynů Nejvyššího Pána. První kapitola čtvrtého zpěvu popisuje tři dcery Svāyambhuvy Manua a jejich potomky. Dalších šest kapitol popisuje oběť, kterou vykonával král Dakṣa, a jak došlo k jejímu zmaření. V následujících pěti kapitolách se dozvíme o činnostech Mahārāje Dhruvy a dalších jedenáct kapitol popisuje činy krále Pṛthua. Posledních osm kapitol je věnováno popisu činností králů, kteří se jmenovali Pracetové.

Z první sloky této kapitoly se dozvídáme, že Svāyambhuva Manu měl tři dcery: Ākūti, Devahūti a Prasūti. O jedné z nich, Devahūti, jejím manželovi Kardamovi a synovi Kapiladevovi již bylo psáno. V této kapitole se blíže seznámíme s potomky první dcery Svāyambhuvy Manua, Ākūti. Svāyambhuva byl synem Brahmy. Brahmā měl celou řadu dalších synů, ale Manu je zvláště uvedený jako první, protože byl velkým oddaným Pána. Slovo ca naznačuje, že kromě těchto tří dcer měl Svāyambhuva Manu rovněž dva syny.

4.1.2

Verš

ākūtiṁ rucaye prādād
api bhrātṛmatīṁ nṛpaḥ
putrikā-dharmam āśritya
śatarūpānumoditaḥ

Synonyma

ākūtim — Ākūti; rucaye — velkému mudrci Rucimu; prādāt — předal; api — ačkoliv; bhrātṛ-matīm — dcera, která má bratra; nṛpaḥ — král; putrikā — získal řádného syna; dharmam — náboženské obřady; āśritya — přijal útočiště; śatarūpā — prostřednictvím ženy Svāyambhuvy Manua; anumoditaḥ — schválené.

Překlad

Ākūti měla ještě dva bratry, ale král Svāyambhuva Manu ji přesto daroval Prajāpatimu Rucimu s podmínkou, že jejího syna dostane zpátky jako svého přímého potomka. Učinil tak po poradě se svou ženou Śatarūpou.

Význam

Někdy se stává, že člověk, který nemá syna, věnuje svoji dceru určitému manželovi s podmínkou, že svého vnuka adoptuje jako vlastního syna, a ten se tak stane jeho právoplatným dědicem. Tento systém se nazývá putrikā-dharma neboli způsob, jak získat syna prostřednictvím náboženských obřadů, když se vlastní manželce žádný syn nenarodí. Manuovo chování tedy překvapuje, neboť již dva syny měl. Přesto dal svou prvorozenou dceru Prajāpatimu Rucimu s podmínkou, že syn, který se jí narodí, se stane jeho synem. Śrīla Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura ve svých komentářích v této souvislosti píše, že král Manu věděl o skutečnosti, že v lůně Ākūti se narodí Nejvyšší Osobnost Božství. Byl natolik ctižádostivý, že si nechtěl nechat ujít příležitost mít Nejvyšší Osobnost Božství za svého syna a vnuka. Proto se také rozhodl, že si přivlastní syna Ākūti, ačkoliv již měl dva vlastní syny. Manu je zákonodárcem celého lidstva, a jelikož vykonal putrikā-dharmu, lze z toho usoudit, že i ostatní lidé mají právo tento systém použít. Chce-li někdo určitého syna své dcery, může dceru věnovat s touto podmínkou, třebaže již syna má. To je názor Śrīly Jīvy Gosvāmīho.

4.1.3

Verš

prajāpatiḥ sa bhagavān
rucis tasyām ajījanat
mithunaṁ brahma-varcasvī
parameṇa samādhinā

Synonyma

prajāpatiḥ — ten, jehož povinností je plodit děti; saḥ — on; bhagavān — nejvznešenější; ruciḥ — veliký mudrc Ruci; tasyām — s ní; ajījanat — zplodil; mithunam — pár; brahma-varcasvī — duchovně velice mocný; parameṇa — s velkou silou; samādhinā — v tranzu.

Překlad

Ruci, který byl nesmírně mocný svými bráhmanskými schopnostmi, byl ustanoven jako jeden z praotců živých bytostí. Se svou manželkou Ākūti zplodil jednoho syna a jednu dceru.

Význam

Slovo brahma-varcasvī je velmi důležité. Ruci byl brāhmaṇa, který přísně vykonával své bráhmanské povinnosti. Jak praví Bhagavad-gītā, brāhmaṇové se vyznačují schopností ovládat smysly a mysl, vnější a vnitřní čistotou, duchovním a hmotným poznáním, jednoduchostí, pravdomluvností, vírou v Nejvyšší Osobnost Božství a podobně. Brāhmaṇu lze rozpoznat podle mnoha vlastností a Ruci se velmi přísně držel všech bráhmanských zásad. Proto je označený jako brahma-varcasvī. Když se někdo narodí jako syn brāhmaṇy, ale nechová se jako brāhmaṇa, védské názvosloví ho označuje slovem brahma-bandhu, a takový člověk je na stejné úrovni jako śūdrové a ženy. Proto se v Bhāgavatamu dozvídáme, že Vyāsadeva napsal Mahābhāratu zvláště pro příslušníky této skupiny, strī-śūdra-brahma-bandhu. Strī jsou ženy, śūdrové jsou příslušníci nižší kategorie civilizované lidské společnosti a brahma-bandhuové jsou ti, kteří se narodili v bráhmanské rodině, ale nenásledují striktně bráhmanská pravidla a předpisy. Příslušníci těchto tří kategorií nejsou příliš inteligentní, a nemohou tudíž studovat Vedy, jež jsou určeny lidem, kteří získali bráhmanské kvalifikace. Toto omezení se nezakládá na nějakém sektářském rozlišování, ale na způsobilosti. Védským textům v žádném případě neporozumíme, dokud nevyvineme bráhmanské vlastnosti. Je proto politováníhodné, že někteří lidé komentují védské texty, jako je Śrīmad-Bhāgavatam a jiné Purāṇy, aniž by měli patřičné vlastnosti brāhmaṇů a byli vyškoleni pravým duchovním mistrem. Takoví lidé nemohou předat jejich skutečné poselství. Ruci byl považován za prvotřídního brāhmaṇu, a proto je zde označen jako brahma-varcasvī neboli ten, který disponuje veškerou bráhmanskou silou.

4.1.4

Verš

yas tayoḥ puruṣaḥ sākṣād
viṣṇur yajña-svarūpa-dhṛk
yā strī sā dakṣiṇā bhūter
aṁśa-bhūtānapāyinī

Synonyma

yaḥ — ten, kdo; tayoḥ — z nich; puruṣaḥ — muž; sākṣāt — přímo; viṣṇuḥ — Nejvyšší Pán; yajña — Yajña; svarūpa-dhṛk — přijal podobu; yā — ten druhý; strī — žena; sā — ona; dakṣiṇā — Dakṣiṇā; bhūteḥ — bohyně štěstí; aṁśa-bhūtā — která je úplnou expanzí; anapāyinī — neoddělitelná.

Překlad

Ze dvou dětí, které se Ākūti narodily, byl chlapec přímou inkarnací Nejvyšší Osobnosti Božství a jmenoval se Yajña, což je jedno ze jmen Pána Viṣṇua. Děvče bylo částečnou inkarnací Lakṣmī, bohyně štěstí a věčné Viṣṇuovy choti.

Význam

Lakṣmī, bohyně štěstí, je věčná choť Pána Viṣṇua. Zde je řečeno, že Pán a Lakṣmī se jako věčný pár zjevili z Ākūti ve stejnou dobu. Pán i Jeho choť existují mimo hmotné stvoření, což dosvědčují mnohé autority (nārāyaṇaḥ paro 'vyaktāt). Jejich věčný poměr se proto nemůže změnit — Yajña, chlapec, který se Ākūti narodil, se později s bohyní štěstí oženil.

4.1.5

Verš

āninye sva-gṛhaṁ putryāḥ
putraṁ vitata-rociṣam
svāyambhuvo mudā yukto
rucir jagrāha dakṣiṇām

Synonyma

āninye — přivedl; sva-gṛham — domů; putryāḥ — narozený dceři; putram — syn; vitata-rociṣam — velmi mocný; svāyambhuvaḥ — Manu jménem Svāyambhuva; mudā — velmi spokojený; yuktaḥ — s; ruciḥ — velký mudrc Ruci; jagrāha — ponechal si; dakṣiṇām — dceru jménem Dakṣiṇā.

Překlad

Svāyambhuva Manu si překrásného chlapce jménem Yajña přivedl s velkou radostí domů a Ruci, jeho zeť, si ponechal dceru Dakṣiṇu.

Význam

Když Svāyambhuva Manu viděl, že jeho dcera Ākūti porodila současně dceru a chlapce, byl velice šťastný. Obával se, že Ruci by mohl být zklamaný, kdyby se musel vzdát svého jediného potomka. Když se tedy dozvěděl, že spolu s chlapcem se narodilo také děvče, velmi ho to potěšilo. Ruci splnil svůj slib — syna vrátil Manuovi a ponechal si dceru, která dostala jméno Dakṣiṇā. Jedno ze jmen Pána Viṣṇua je Yajña, protože je vládcem Ved. Jméno Yajña má svůj kořen v sanskrtském yajuṣāṁ patiḥ, což znamená “Pán všech obětí”. Yajur Veda obsahuje různá pravidla obřadních úkonů pro provádění yajñī a příjemcem všech těchto yajñī je Nejvyšší Pán, Viṣṇu. Bhagavad-gītā (3.9) proto říká: yajñārthāt karmaṇaḥ — člověk má jednat, ale své předepsané povinnosti má vykonávat pouze ve prospěch Yajñi, Viṣṇua. Když nejednáme pro uspokojení Nejvyšší Osobnosti Božství neboli když nejsme zapojeni v oddané službě, obdržíme za své jednání reakce. Nezáleží na tom, zda jsou tyto reakce příznivé či nepříznivé. Pokud naše činy nejsou v souladu s touhou Nejvyššího Pána — neboli pokud nejednáme ve vědomí Kṛṣṇy — poneseme za vše zodpovědnost. Každá akce přináší reakci, ale činnosti ve prospěch Yajñi nepřinášejí žádné reakce. Když tedy děláme vše pro Yajñu, Nejvyšší Osobnost Božství, nezapleteme se do hmotných podmínek života. Ve Vedách i v Bhagavad-gītě je jasně řečeno, že Vedy a védské obřady jsou určeny výhradně k tomu, abychom jejich prostřednictvím pochopili Nejvyšší Osobnost Božství, Kṛṣṇu. Od samého počátku bychom se měli snažit jednat ve vědomí Kṛṣṇy. Tím se osvobodíme od reakcí za hmotné činnosti.

4.1.6

Verš

tāṁ kāmayānāṁ bhagavān
uvāha yajuṣāṁ patiḥ
tuṣṭāyāṁ toṣam āpanno
’janayad dvādaśātmajān

Synonyma

tām — jí; kāmayānām — toužící; bhagavān — Pán; uvāha — vdala se za; yajuṣām — všech obětí; patiḥ — vládce; tuṣṭāyām — se Svou ženou, která byla nadmíru spokojená; toṣam — velké potěšení; āpannaḥ — dostala; ajanayat — porodila; dvādaśa — dvanáct; ātmajān — synů.

Překlad

Pán obětních obřadů se později oženil s Dakṣiṇou, která si přála provdat se za Osobnost Božství, a šťastně s ní zplodil dvanáct dětí.

Význam

Ideální manželský pár se přirovnává k Lakṣmī a Nārāyaṇovi, protože bohyně štěstí a Pán jsou spolu jako manželé věčně šťastní. Žena by měla být se svým manželem za všech okolností spokojená a muž by měl být vždy spokojený se svou manželkou. V Cāṇakya-śloce, morálních pokynech Cāṇakyi Paṇḍita, je řečeno, že jsou-li spolu muž a žena v manželství spokojeni, dostává se jim automaticky přízně bohyně štěstí. Když mezi manželi nedochází k neshodám, budou mít dobré děti a dostaví se i veškeré hmotné bohatství. Ve védské civilizaci se ženy učí být spokojené se svými manžely za jakýchkoliv okolností. Manžel se podle védských pokynů musí postarat o to, aby svou ženu těšil dobrými pokrmy, hezkým oblečením a šperky. Když mezi partnery vládne vzájemná spokojenost, narodí se jim spokojené děti, a na celém světě tak může nastat mír. Ve věku Kali však bohužel ideální partneři neexistují, a proto se rodí nechtěné děti. V dnešním světě nenajdeme ani mír, ani opravdový blahobyt.

4.1.7

Verš

toṣaḥ pratoṣaḥ santoṣo
bhadraḥ śāntir iḍaspatiḥ
idhmaḥ kavir vibhuḥ svahnaḥ
sudevo rocano dvi-ṣaṭ

Synonyma

toṣaḥ — Toṣa; pratoṣaḥ — Pratoṣa; santoṣaḥ — Santoṣa; bhadraḥ — Bhadra; śāntiḥ — Śānti; iḍaspatiḥ — Iḍaspati; idhmaḥ — Idhma; kaviḥ — Kavi; vibhuḥ — Vibhu; svahnaḥ — Svahna; sudevaḥ — Sudeva; rocanaḥ — Rocana; dvi-ṣaṭ — dvanáct.

Překlad

Dvanáct chlapců, kteří se narodili Yajñovi a Dakṣině, mělo jména Toṣa, Pratoṣa, Santoṣa, Bhadra, Śānti, Iḍaspati, Idhma, Kavi, Vibhu, Svahna, Sudeva a Rocana.

4.1.8

Verš

tuṣitā nāma te devā
āsan svāyambhuvāntare
marīci-miśrā ṛṣayo
yajñaḥ sura-gaṇeśvaraḥ

Synonyma

tuṣitāḥ — kategorie Tuṣitů; nāma — jménem; te — ti všichni; devāḥ — polobozi; āsan — stali se; svāyambhuva — jméno Manua; antare — v té době; marīci-miśrāḥ — v čele s Marīcim; ṛṣayaḥ — velcí mudrci; yajñaḥ — inkarnace Pána Viṣṇua; sura-gaṇa-īśvaraḥ — král polobohů.

Překlad

V období Svāyambhuvy Manua se všichni tito synové stali polobohy zvanými společně Tuṣitové. Marīci se stal vůdcem sedmi ṛṣiů a Yajña králem polobohů, Indrou.

Význam

Během života Svāyambhuvy Manua byli tvořením pověřeni polobozi Tuṣitové, dále mudrci v čele s Marīcim a potomci Yajñi, krále polobohů. Celkem stvořili šest druhů živých bytostí, jež se dále rozmnožovaly, jak si Pán přál, a celý vesmír se naplnil jejich potomky. Těchto šest druhů živých bytostí známe jako manuy, devy, manu-putry, aṁśāvatāry, sureśvary a ṛṣie. Yajña se jakožto inkarnace Nejvyšší Osobnosti Božství stal Indrou, který je vůdcem všech polobohů.

4.1.9

Verš

priyavratottānapādau
manu-putrau mahaujasau
tat-putra-pautra-naptṝṇām
anuvṛttaṁ tad-antaram

Synonyma

priyavrata — Priyavrata; uttānapādau — Uttānapāda; manu-putrau — synové Manua; mahā-ojasau — velmi mocní; tat — jejich; putra — synové; pautra — vnuci; naptṝṇām — vnuci, kteří pocházejí od dcery; anuvṛttam — následovali; tat-antaram — v tomto období Manua.

Překlad

Dva synové Svāyambhuvy Manua, Priyavrata a Uttānapāda, se stali velmi mocnými králi a jejich synové a vnuci v té době osídlili všechny tři světy.

4.1.10

Verš

devahūtim adāt tāta
kardamāyātmajāṁ manuḥ
tat-sambandhi śruta-prāyaṁ
bhavatā gadato mama

Synonyma

devahūtim — Devahūti; adāt — předal; tāta — můj drahý synu; kardamāya — velkému mudrci Kardamovi; ātmajām — dceru; manuḥ — Pán Svāyambhuva Manu; tat-sambandhi — v té souvislosti; śruta-prāyam — vyslyšeno téměř vše; bhavatā — tebou; gadataḥ — vyřčené; mama — mnou.

Překlad

Můj drahý synu, Svāyambhuva Manu věnoval svou milovanou dceru Devahūti Kardamovi Munimu. O tom jsem ti již vyprávěl a vyslechl sis o nich téměř vše.

4.1.11

Verš

dakṣāya brahma-putrāya
prasūtiṁ bhagavān manuḥ
prāyacchad yat-kṛtaḥ sargas
tri-lokyāṁ vitato mahān

Synonyma

dakṣāya — Prajāpatimu Dakṣovi; brahma-putrāya — syn Pána Brahmy; prasūtim — Prasūti; bhagavān — významná osobnost; manuḥ — Svāyambhuva Manu; prāyacchat — předal; yat-kṛtaḥ — kdo uskutečnil; sargaḥ — stvoření; tri-lokyām — ve třech světech; vitataḥ — rozšířili; mahān — velmi.

Překlad

Svou dceru Prasūti věnoval Svāyambhuva Manu Dakṣovi, synovi Brahmy, který byl také jedním z praotců živých bytostí. Dakṣovi potomci sídlí ve všech třech světech.

4.1.12

Verš

yāḥ kardama-sutāḥ proktā
nava brahmarṣi-patnayaḥ
tāsāṁ prasūti-prasavaṁ
procyamānaṁ nibodha me

Synonyma

yāḥ — ty, které; kardama-sutāḥ — dcery Kardamy; proktāḥ — o nichž byla zmínka; nava — devět; brahma-ṛṣi — velkých mudrců, znalých duchovního poznání; patnayaḥ — manželky; tāsām — jejich; prasūti-prasavam — generace synů a vnuků; procyamānam — popsané; nibodha — snaž se pochopit; me — ode mne.

Překlad

Již jsem ti pověděl o devíti dcerách Kardamy Muniho, které dostalo za manželky devět mudrců. Nyní budu hovořit o potomcích těchto devíti dcer. Prosím, poslouchej.

Význam

Ve třetím zpěvu jsme se již dozvěděli, jak Kardama Muni zplodil s Devahūti devět dcer a jak byly později věnovány velkým mudrcům, jako je Marīci, Atri a Vasiṣṭha.

4.1.13

Verš

patnī marīces tu kalā
suṣuve kardamātmajā
kaśyapaṁ pūrṇimānaṁ ca
yayor āpūritaṁ jagat

Synonyma

patnī — manželka; marīceḥ — mudrce jménem Marīci; tu — také; kalā — jménem Kalā; suṣuve — porodila; kardama-ātmajā — dcera Kardamy Muniho; kaśyapam — jménem Kaśyapa; pūrṇimānam ca — a jménem Pūrṇimā; yayoḥ — prostřednictvím koho; āpūritam — osídlili celý; jagat — svět.

Překlad

Dcera Kardamy Muniho Kalā, která byla provdána za Marīciho, porodila dvě děti, Kaśyapu a Pūrṇimu. Jejich potomci žijí ve všech částech světa.

4.1.14

Verš

pūrṇimāsūta virajaṁ
viśvagaṁ ca parantapa
devakulyāṁ hareḥ pāda-
śaucād yābhūt sarid divaḥ

Synonyma

pūrṇimā — Pūrṇimā; asūta — počal; virajam — syna jménem Viraja; viśvagam ca — a jménem Viśvaga; param-tapa — ó hubiteli nepřátel; devakulyām — dceru jménem Devakulyā; hareḥ — Nejvyššího Pána, Osobnosti Božství; pāda-śaucāt — vodou, která omyla Jeho lotosové nohy; yā — ona; abhūt — stala se; sarit divaḥ — transcendentální voda, která plyne mezi břehy Gangy.

Překlad

Můj milý Viduro, z těchto dvou synů, Kaśyapy a Pūrṇimy, Pūrṇimā zplodil tři děti: Viraju, Viśvagu a Devakulyu. Z nich Devakulyā byla vodou, která omyla lotosové nohy Osobnosti Božství a která se později změnila v nebeskou řeku Gangu.

Význam

Ze dvou synů, kteří se jmenovali Kaśyapa a Pūrṇimā, je zde výčet potomků Pūrṇimy. Důkladný popis těchto potomků nalezneme v šestém zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu. Z této sloky se také dozvídáme, že Devakulyā je vládnoucí božstvo řeky Gangy, která na naši planetu přitéká z nebeských planet. Ganga je považována za posvátnou, neboť se dotkla lotosových nohou Nejvyšší Osobnosti Božství, Hariho.

4.1.15

Verš

atreḥ patny anasūyā trīñ
jajñe suyaśasaḥ sutān
dattaṁ durvāsasaṁ somam
ātmeśa-brahma-sambhavān

Synonyma

atreḥ — Atri Muniho; patnī — manželka; anasūyā — jménem Anasūyā; trīn — tři; jajñe — porodila; su-yaśasaḥ — velmi slavné; sutān — syny; dattam — Dattātreyu; durvāsasam — Durvāsu; somam — Somu (boha Měsíce); ātma — Nadduše; īśa — Pán Śiva; brahma — Pán Brahmā; sambhavān — jejich inkarnace.

Překlad

Anasūyā, žena Atri Muniho, porodila tři slavné syny — Somu, Dattātreyu a Durvāsu — kteří byli částečnými představiteli Pána Viṣṇua, Pána Śivy a Pána Brahmy. Soma byl částečným zastoupením Pána Brahmy, Dattātreya částečným zastoupením Pána Viṣṇua a Durvāsā částečným zastoupením Pána Śivy.

Význam

V této sloce je výraz ātma-īśa-brahma-sambhavān, ve kterém se ātma vztahuje na Nadduši, Viṣṇua, īśa se vztahuje na Pána Śivu a brahma označuje čtyřhlavého Pána Brahmu. Tři synové Anasūyi—Dattātreya, Durvāsā a Soma — se narodili jako částeční představitelé těchto tří polobohů. Ātmu však nelze zařadit do kategorie polobohů neboli živých bytostí. Jedná se o Viṣṇua, a tudíž se na něho vztahují slova vibhinnāṁśa-bhūtānām. Nadduše, Viṣṇu, je otec všech živých bytostí, včetně Brahmy a Pána Śivy. Další význam slova ātma je, že Nadduše, která je v každé ātmě, nebo můžeme říci duše každého se projevila jako Dattātreya. Tento význam naznačuje slovo aṁśa, nedílná část.

V Bhagavad-gītě je uvedeno, že individuální duše jsou části Nejvyšší Osobnosti Božství, Nadduše. Proč bychom tedy neměli Dattātreyu považovat za jednu z těchto částí? I Pán Śiva a Pán Brahmā jsou popsáni jako části — proč je tedy nezapočítat mezi obyčejné individuální duše? Skutečností je, že projevy Viṣṇua i obyčejných živých bytostí jsou nedílné části Nejvyššího Pána, Jemuž se nikdo nevyrovná, ale tyto nedílné části spadají do různých kategorií. Ve Varāha Purāṇě je názorně vysvětleno, že určitým částem se říká svāṁśa a jiným vibhinnāṁśa. Mezi části vibhinnāṁśa patří jīvy, zatímco části svāṁśa se řadí do kategorie Viṣṇua. Nedílné části vibhinnāṁśa (jīvy) se dále dělí podle různých úrovní. Viṣṇu Purāṇa učí, že individuální nedílné části Nejvyššího Pána podléhají vlivu vnější energie zvané iluze, māyā. Označují se jako sarva-gata, neboť mohou cestovat do kterékoliv části Pánova stvoření, a trpí bolestmi hmotné existence. Jsou úměrně oproštěny od pokryvů hmotné nevědomosti podle různých úrovní jejich činností a různých vlivů kvalit hmotné přírody. Napříkad jīvy, které se nacházejí v kvalitě dobra, trpí méně než ty, které jsou pod vlivem kvality nevědomosti. Každá živá bytost však má přirozené právo na život v čistém vědomí Kṛṣṇy, protože každý je částí Nejvyššího Pána. Vědomí Pána je také v Jeho nedílných částech a různá postavení, ve kterých se živé bytosti nacházejí, jsou úměrná tomu, nakolik je jejich vědomí zbaveno hmotných nečistot. Ve Vedānta-sūtře se živé bytosti různých úrovní přirovnávají ke svíčkám či lampám s různou svítivostí. Existují žárovky se svítivostí tisíce svíček, jiné se svítivostí pěti set svíček, další sta svíček, další padesáti a podobně, ale všechny žárovky svítí. Všechny vydávají světlo, jen jeho množství se liší. V Brahmanu existují rovněž různé stupně. Svāṁśa expanze Nejvyššího Pána v různých podobách Viṣṇua jsou jako lampy. Pán Śiva je také jako lampa a nejsilnějším, stoprocentním zdrojem světla je Kṛṣṇa. Viṣṇu-tattva má devadesátičtyřprocentní svítivost, śiva-tattva osmdesátičtyřprocentní a Pán Brahmā sedmdesátiosmiprocentní. Živé bytosti jsou stejné jako Brahmā, avšak v podmíněné existenci se jejich svítivost snižuje. V Brahmanu tedy existují různé stupně; to nikdo nemůže popřít. Slova ātmeśa-brahma-sambhavān naznačují, že Dattātreya byl přímo nedílnou částí Viṣṇua, zatímco Durvāsā byl nedílnou částí Pána Śivy a Soma nedílnou částí Pána Brahmy.

4.1.16

Verš

vidura uvāca
atrer gṛhe sura-śreṣṭhāḥ
sthity-utpatty-anta-hetavaḥ
kiñcic cikīrṣavo jātā
etad ākhyāhi me guro

Synonyma

viduraḥ uvāca — Śrī Vidura řekl; atreḥ gṛhe — v domě Atriho; sura-śreṣṭhāḥ — hlavní polobozi; sthiti — udržování; utpatti — stvoření; anta — zničení; hetavaḥ — příčiny; kiñcit — něco; cikīrṣavaḥ — přál si učinit; jātāḥ — zjevili se; etat — toto; ākhyāhi — pověz; me — mně; guro — můj drahý duchovní mistře.

Překlad

Když to Vidura uslyšel, zeptal se Maitreyi: Můj drahý pane, jak je možné, že tři božstva, Brahmā, Viṣṇu a Śiva, tedy stvořitel, udržovatel a ničitel celého stvoření, se stala potomky ženy Atri Muniho?

Význam

Vidurova zvídavost byla namístě, neboť chápal, že když se prostřednictvím manželky Atri Muniho, Anasūyi, zjevili současně Nadduše, Pán Śiva a Pán Brahmā, muselo to mít jistě nějaký hlubší význam. Proč by se jinak božstva zjevila tímto způsobem?

4.1.17

Verš

maitreya uvāca
brahmaṇā coditaḥ sṛṣṭāv
atrir brahma-vidāṁ varaḥ
saha patnyā yayāv ṛkṣaṁ
kulādriṁ tapasi sthitaḥ

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — Śrī Maitreya Ṛṣi pravil; brahmaṇā — Pánem Brahmou; coditaḥ — inspirován; sṛṣṭau — ke stvoření; atriḥ — Atri; brahma-vidām — osob s duchovním poznáním; varaḥ — vůdce; saha — s; patnyā — manželkou; yayau — šli; ṛkṣam — k hoře jménem Ṛkṣa; kula-adrim — velká hora; tapasi — za účelem askeze; sthitaḥ — přebývali.

Překlad

Maitreya pravil: Když Atri Muni dostal od Pána Brahmy nařízení plodit po svatbě s Anasūyou potomstvo, vypravil se spolu se svou manželkou do údolí hory jménem Ṛkṣa, aby se tam věnoval přísné askezi.

4.1.18

Verš

tasmin prasūna-stabaka-
palāśāśoka-kānane
vārbhiḥ sravadbhir udghuṣṭe
nirvindhyāyāḥ samantataḥ

Synonyma

tasmin — v tom; prasūna-stabaka — množství květů; palāśa — stromy palāśa; aśoka — stromy aśoka; kānane — v lesní zahradě; vārbhiḥ — poblíž vody; sravadbhiḥ — proudící; udghuṣṭe — ve zvuku; nirvindhyāyāḥ — řeky Nirvindhyā; samantataḥ — všude.

Překlad

V tomto horském údolí teče řeka jménem Nirvindhyā. Na jejích březích roste mnoho stromů aśoka a jiných rostlin, které jsou ověnčeny květy palāśa. Neustále zde zní líbezné šumění vodopádu. Manželé spolu došli na toto krásné místo.

4.1.19

Verš

prāṇāyāmena saṁyamya
mano varṣa-śataṁ muniḥ
atiṣṭhad eka-pādena
nirdvandvo ’nila-bhojanaḥ

Synonyma

prāṇāyāmena — provozováním dechových cvičení; saṁyamya — ovládal; manaḥ — mysl; varṣa-śatam — sto let; muniḥ — velký mudrc; atiṣṭhat — pobýval tam; eka-pādena — stál na jedné noze; nirdvandvaḥ — bez duality; anila — vzduch; bhojanaḥ — jedl.

Překlad

Velký mudrc soustředil svou mysl prostřednictvím jógových dechových cvičení, a tak se zbavil veškerých pout. Stál jen na jedné noze a nejedl nic víc než vzduch. V této pozici setrvával celých sto let.

4.1.20

Verš

śaraṇaṁ taṁ prapadye ’haṁ
ya eva jagad-īśvaraḥ
prajām ātma-samāṁ mahyaṁ
prayacchatv iti cintayan

Synonyma

śaraṇam — přijmout útočiště; tam — u Něho; prapadye — odevzdávám se; aham — já; yaḥ — ten, kdo; eva — jistě; jagat-īśvaraḥ — Pán vesmíru; prajām — syn; ātma-samām — jako On; mahyam — mně; prayacchatu — nechť dá; iti — tak; cintayan — uvažoval.

Překlad

Uvažoval: Kéž mi Pán vesmíru, u Něhož jsem přijal útočiště, laskavě daruje syna, který bude stejný jako On.

Význam

Ukazuje se, že velký mudrc Atri Muni neměl o Nejvyšší Osobnosti Božství žádnou konkrétní představu. Jistě znal védské údaje o tom, že existuje Nejvyšší Osobnost Božství, stvořitel vesmíru, ze kterého vše emanuje, který udržuje celé stvoření a ve kterém po zničení spočine celý vesmírný projev. Yato vā imāni bhūtani (Taittirīya Upaniṣad 3.1.1). Védské mantry nás informují o Nejvyšší Osobnosti Božství, a Atri Muni tudíž soustředil svou mysl na Nejvyššího Pána, aniž by znal Jeho jméno. Chtěl Ho poprosit, aby mu daroval syna, který bude na stejné úrovni jako On. Bhagavad-gītā rovněž popisuje tento druh oddané služby, kdy její vykonavatel nezná ani Pánovo jméno, v souvislosti se čtyřmi druhy zbožných lidí, kteří za Pánem přicházejí s nějakou prosbou. Atri Muni toužil mít syna, který bude úplně stejný jako Pán, a to znamená, že nebyl čistý oddaný, neboť měl přání, jež bylo hmotné. Chtěl sice mít syna, jako je Nejvyšší Osobnost Božství, ale přesto se jednalo o hmotné přání, neboť nechtěl, aby se jeho dítětem stal Sám Nejvyšší Pán, Osobnost Božství. Přál si pouze dítě, které by bylo stejné jako On. Kdyby chtěl za syna Nejvyšší Osobnost Božství, byl by oproštěný od hmotných tužeb, protože by toužil po Nejvyšší Absolutní Pravdě. Takto však byla jeho touha hmotná, neboť si přál pouze dítě, které by se Pánu podobalo. Atri Muniho tedy nelze počítat mezi čisté oddané.

4.1.21

Verš

tapyamānaṁ tri-bhuvanaṁ
prāṇāyāmaidhasāgninā
nirgatena muner mūrdhnaḥ
samīkṣya prabhavas trayaḥ

Synonyma

tapyamānam — při provozování askeze; tri-bhuvanam — tři světy; prāṇāyāma — provozování dechových cvičení; edhasā — palivo; agninā — ohněm; nirgatena — vycházelo; muneḥ — z velkého mudrce; mūrdhnaḥ — temeno hlavy; samīkṣya — uviděla; prabhavaḥ trayaḥ — tři významná božstva (Brahmā, Viṣṇu a Maheśvara).

Překlad

Když Atri Muni podstupoval tuto náročnou askezi, vlivem jeho dechových cvičení mu z hlavy vyšlehly plameny, které uviděla i trojice hlavních božstev tří světů.

Význam

Oheň prāṇāyāmy je podle Śrīly Jīvy Gosvāmīho projevem spokojenosti mysli. Plameny tohoto ohně viděl Viṣṇu, Nadduše, a díky Němu je viděli také Pán Brahmā a Pán Śiva. Prostřednictvím dechových cvičení se Atri Muni soustředil na Nadduši, Pána vesmíru. Bhagavad-gītā potvrzuje, že Pánem vesmíru je Vāsudeva (vāsudevaḥ sarvam iti); Pán Brahmā a Pán Śiva jednají na Jeho nařízení. Řízením Vāsudeva tedy měli Pán Brahmā i Pán Śiva možnost pozorovat velkou askezi Atri Muniho. Byli nadmíru spokojeni a rozhodli se sestoupit, jak popisuje následující verš.

4.1.22

Verš

apsaro-muni-gandharva-
siddha-vidyādharoragaiḥ
vitāyamāna-yaśasas
tad-āśrama-padaṁ yayuḥ

Synonyma

apsaraḥ — nebeské ženy z vyšší společnosti; muni — velcí mudrci; gandharva — obyvatelé planety Gandharva; siddha — Siddhaloky; vidyādhara — další polobozi; uragaiḥ — obyvatelé Nāgaloky; vitāyamāna — rozšířená; yaśasaḥ — sláva, proslulost; tat — jeho; āśrama-padam — poustevna; yayuḥ — šli.

Překlad

Tři božstva tehdy přišla k poustevně Atri Muniho a s nimi také obyvatelé nebeských planet, jako Gandharvové, Siddhové, Vidyādharové, Nāgové a nebeské krasavice. Vstoupili do āśramu velkého mudrce, jenž se proslavil svou askezí.

Význam

Védské texty nám doporučují, abychom vyhledali útočiště u lotosových nohou Nejvyšší Osobnosti Božství, Pána vesmíru a vládce stvoření, udržování a zničení. Pán je Nadduše, a když tuto Nadduši uctíváme, zjeví se s Pánem Viṣṇuem i Brahmā, Śiva a všechna ostatní božstva, neboť Nadduše je řídí.

4.1.23

Verš

tat-prādurbhāva-saṁyoga-
vidyotita-manā muniḥ
uttiṣṭhann eka-pādena
dadarśa vibudharṣabhān

Synonyma

tat — jejich; prādurbhāva — zjevení; saṁyoga — současné; vidyotita — osvítilo; manāḥ — v mysli; muniḥ — velkého mudrce; uttiṣṭhan — který procitl; eka-pādena — i na jedné noze; dadarśa — viděl; vibudha — polobohy; ṛṣabhān — významné osobnosti.

Překlad

Mudrc stál na jedné noze, ale jakmile před sebou uviděl tři božstva, měl takovou radost, že je vidí všechna pohromadě, že se k nim přes velké nesnáze takto přiblížil.

4.1.24

Verš

praṇamya daṇḍavad bhūmāv
upatasthe ’rhaṇāñjaliḥ
vṛṣa-haṁsa-suparṇa-sthān
svaiḥ svaiś cihnaiś ca cihnitān

Synonyma

praṇamya — poklonil se; daṇḍa-vat — jako tyč; bhūmau — k zemi; upatasthe — padl; arhaṇa — vše potřebné pro uctívání; añjaliḥ — se sepjatýma rukama; vṛṣa — býk; haṁsa — labuť; suparṇa — pták Garuḍa; sthān — seděla; svaiḥ — svých; svaiḥ — svých; cihnaiḥ — podle symbolů; ca — a; cihnitān — rozeznaná.

Překlad

Poté se začal modlit ke třem božstvům, která seděla na různých zvířatech — na býku, labuti a ptáku Garudovi — a v rukách držela bubínek, trávu kuśa a disk. Mudrc jim projevil svoji úctu tím, že padl na zem jako tyč.

Význam

Daṇḍa znamená “dlouhá tyč” a vat znamená “jako”. Před výše postavenou osobou je třeba padnout na zem jako tyč. Tomuto projevu úcty se říká daṇḍavat, a Atri Ṛṣi takto projevil svou úctu třem božstvům. Božstva bylo možno rozeznat podle zvířat, která je nesla, a také podle příslušných symbolů. Pán Viṣṇu seděl na obrovském orlu Garuḍovi a v ruce měl disk, Brahmā seděl na labuti a v ruce měl trávu kuśa a Pán Śiva seděl na býku a v ruce měl bubínek ḍamaru. Když je Atri Ṛṣi rozeznal podle jejich symbolů a zvířat, která je nesla, vzdal jim patřičnou úctu a pronesl své modlitby.

4.1.25

Verš

kṛpāvalokena hasad-
vadanenopalambhitān
tad-rociṣā pratihate
nimīlya munir akṣiṇī

Synonyma

kṛpā-avalokena — s milostivým pohledem; hasat — s úsměvem; vadanena — s tvářemi; upalambhitān — které vyjadřovaly velkou spokojenost; tat — jejich; rociṣā — oslnivou září; pratihate — oslepený; nimīlya — zavřel; muniḥ — mudrc; akṣiṇī — oči.

Překlad

Když Atri Muni viděl, jak jsou k němu tři devové milostiví, byl velice potěšen. Záře, která vycházela z jejich těl, byla natolik oslnivá, že musel zavřít oči.

Význam

Jelikož se božstva usmívala, Atri Muni chápal, že jsou s ním spokojena. Byl nucen na čas zavřít oči, neboť nemohly snést oslnivou záři vycházející z jejich těl.

4.1.26-27

Verš

cetas tat-pravaṇaṁ yuñjann
astāvīt saṁhatāñjaliḥ
ślakṣṇayā sūktayā vācā
sarva-loka-garīyasaḥ

atrir uvāca
viśvodbhava-sthiti-layeṣu vibhajyamānair
māyā-guṇair anuyugaṁ vigṛhīta-dehāḥ
te brahma-viṣṇu-giriśāḥ praṇato ’smy ahaṁ vas
tebhyaḥ ka eva bhavatāṁ ma ihopahūtaḥ

Synonyma

cetaḥ — srdce; tat-pravaṇam — soustředil na ně; yuñjan — učinil; astāvīt — modlil se; saṁhata-añjaliḥ — se sepjatýma rukama; ślakṣṇayā — extatické; sūktayā — modlitby; vācā — slova; sarva-loka — na celém světě; garīyasaḥ — ctihodná; atriḥ uvāca — Atri pravil; viśva — vesmíru; udbhava — stvoření; sthiti — udržování; layeṣu — ve zničení; vibhajyamānaiḥ — rozdělení; māyā-guṇaiḥ — vnějšími kvalitami přírody; anuyugam — v různých věcích; vigṛhīta — přijali; dehāḥ — těla; te — oni; brahma — Pán Brahmā; viṣṇu — Pán Viṣṇu; giriśāḥ — Pán Śiva; praṇataḥ — klaněl se; asmi — jsem; aham — já; vaḥ — vám; tebhyaḥ — od nich; kaḥ — kdo; eva — jistě; bhavatām — z vás; me — mnou; iha — sem; upahūtaḥ — přivolaný.

Překlad

Tato vládnoucí božstva vesmíru si však již stačila získat jeho srdce, a proto se vzchopil, sepjal ruce a sladkými slovy se k nim začal modlit. Velký mudrc Atri pravil: Ó Pane Brahmo, Pane Viṣṇu a Pane Śivo, rozdělili jste se do tří těl tím, že jste přijali tři kvality hmotné přírody. V každém věku tak činíte za účelem stvoření, udržování a zničení vesmírného projevu. Uctivě se vám všem klaním a prosím, abyste mi laskavě vysvětlili, koho z vás tří jsem volal svou modlitbou.

Význam

Atri Ṛṣi volal Nejvyšší Osobnost Božství — jagat-īśvaru, Pána vesmíru. Pán musí existovat již před stvořením; jak by jinak mohl být jeho Pánem? Když někdo postaví velký dům, znamená to, že musel žít ještě předtím, než byl dům postaven. Nejvyšší Pán, stvořitel celého vesmíru, tedy musí být transcendentální hmotným kvalitám přírody. Nicméně je také známo, že Viṣṇu se stará o kvalitu dobra, Brahmā o kvalitu vášně a Śiva má na starost kvalitu nevědomosti. Atri Muni proto řekl: “Jeden z vás musí být jagad-īśvara, Pán vesmíru. Ale protože jste se zjevili tři, nevím, koho z vás jsem volal. Jste všichni nesmírně laskaví, a proto vás prosím, abyste mi vyjevili, kdo je skutečný jagad-īśvara, Pán vesmíru.” Atri Ṛṣi si nebyl jistý věčným, přirozeným postavením Nejvyššího Pána, Viṣṇua, ale byl přesvědčený o tom, že Pán vesmíru nemůže být jedním z tvorů vytvořených māyou. Samotná jeho otázka, koho vlastně volal, svědčí o jeho nejistotě ohledně přirozeného postavení Pána. Modlil se proto ke všem třem: “Prozraďte mi prosím, kdo je transcendentálním Pánem vesmíru.” Věděl, že nemohli být Pánem všichni tři, ale že Jím byl jeden z nich.

4.1.28

Verš

eko mayeha bhagavān vividha-pradhānaiś
cittī-kṛtaḥ prajananāya kathaṁ nu yūyam
atrāgatās tanu-bhṛtāṁ manaso ’pi dūrād
brūta prasīdata mahān iha vismayo me

Synonyma

ekaḥ — jeden; mayā — mnou; iha — zde; bhagavān — významná osobnost; vividha — rozličné; pradhānaiḥ — příslušenstvím; cittī-kṛtaḥ — se soustředěnou myslí; prajananāya — za účelem početí dítěte; katham — proč; nu — přesto; yūyam — vy všichni; atra — zde; āgatāḥ — zjevili jste se; tanu-bhṛtām — vtělených; manasaḥ — mysli; api — ačkoliv; dūrāt — z oblasti daleko nad; brūta — vysvětlete prosím; prasīdata — buďte ke mně milostiví; mahān — veliké; iha — tyto; vismayaḥ — pochyby; me — moje.

Překlad

Volal jsem Nejvyššího Pána s touhou mít syna, který bude stejný jako On. Myslel jsem pouze na Něho. Přestože je Nejvyšší Pán daleko mimo dosah lidské mentální spekulace, přišli jste sem vy tři. Povězte mi prosím, jak je to možné, neboť jsem z toho velmi zmatený.

Význam

Atri Muni byl s vírou přesvědčený o tom, že Nejvyšší Osobnost Božství je Pán vesmíru, a proto se modlil, aby získal jednoho Nejvyššího Pána. Přirozeně ho překvapilo, když se před ním zjevila tři božstva.

4.1.29

Verš

maitreya uvāca
iti tasya vacaḥ śrutvā
trayas te vibudharṣabhāḥ
pratyāhuḥ ślakṣṇayā vācā
prahasya tam ṛṣiṁ prabho

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — mudrc Maitreya pravil; iti — tak; tasya — jeho; vacaḥ — slova; śrutvā — poté, co vyslechli; trayaḥ te — všichni tři; vibudha — polobozi; ṛṣabhāḥ — vůdci; pratyāhuḥ — odvětili; ślakṣṇayā — mírnými; vācā — hlasy; prahasya — s úsměvy; tam — jemu; ṛṣim — velkému mudrci; prabho — ó mocný.

Překlad

Velký mudrc Maitreya pokračoval: Tři mocná božstva vyslechla Atri Muniho a s úsměvem mu odpověděla sladkými slovy.

4.1.30

Verš

devā ūcuḥ
yathā kṛtas te saṅkalpo
bhāvyaṁ tenaiva nānyathā
sat-saṅkalpasya te brahman
yad vai dhyāyati te vayam

Synonyma

devāḥ ūcuḥ — polobozi odpověděli; yathā — jako; kṛtaḥ — učiněno; te — tebou; saṅkalpaḥ — odhodlání; bhāvyam — má se stát; tena eva — tak; na anyathā — a ne jinak; sat-saṅkalpasya — ten, jehož odhodlání není nikdy ztraceno; te — tebe; brahman — drahý brāhmaṇo; yat — to, co; vai — jistě; dhyāyati — meditoval; te — ti všichni; vayam — jsme.

Překlad

Tři božstva promluvila k Atri Munimu: Drahý brāhmaṇo, tvé odhodlání je dokonalé, a proto se stane, jak sis přál, a ne jinak. My všichni jsme tou osobností, o které jsi meditoval, a proto jsme za tebou přišli všichni společně.

Význam

Atri Muni sice myslel na Osobnost Božství, Pána vesmíru, ale neměl jasnou představu o Jeho konkrétní podobě. Za Pána vesmíru lze považovat Mahā-Viṣṇua, Jenž vydechuje a znovu pohlcuje milióny vesmírů. Garbhodakaśāyī Viṣṇua lze rovněž považovat za Pána vesmíru, neboť z Jeho břicha vyrostl lotosový květ, na kterém se narodil Brahmā. Také Kṣīrodakaśāyī Viṣṇua lze považovat za Pána vesmíru, neboť je Nadduší všech živých bytostí. Pán Brahmā a Pán Śiva — pod vedením Kṣīrodakaśāyī Viṣṇua, podoby Viṣṇua v tomto vesmíru — jsou rovněž označováni jako vesmírní vládci.

Viṣṇu je Pán vesmíru, jelikož je jeho udržovatelem. Brahmā je stvořitel planetárních systémů a jejich obyvatelstva, a proto lze i jeho považovat za Pána vesmíru. Pán Śiva nakonec celý vesmír zničí, takže i on může být pokládán za jeho Pána. Atri Muni ve svých modlitbách neuvedl konkrétně, koho chtěl přivolat, a proto se mu zjevili všichni tři: Brahmā, Viṣṇu i Śiva. Promluvili k němu takto: “Jelikož sis toužebně přál mít přesně takového syna, jako je Nejvyšší Osobnost Božství, Pán vesmíru, tvá touha bude naplněna.” O tom, zdali se naše touha naplní nebo ne, rozhoduje hloubka naší oddanosti. Bhagavad-gītā (9.25) říká: yānti deva-vratā devān pitṝn yānti pitṛ-vratāḥ. Když někdo uctívá určitého poloboha, dostane se do jeho sídla. Ten, kdo uctívá Pity, předky, bude přemístěn na jejich planetu. A ten, kdo uctívá Nejvyšší Osobnost Božství, Kṛṣṇu, dosáhne Kṛṣṇova sídla. Atri Muni neměl jasnou představu o tom, kdo je skutečným Pánem vesmíru. Tři vládci vesmíru, božstva tří kvalit hmotné přírody, za ním proto přišli společně. Úměrně síle jeho odhodlání může být nyní milostí Pána naplněna jeho touha mít syna.

4.1.31

Verš

athāsmad-aṁśa-bhūtās te
ātmajā loka-viśrutāḥ
bhavitāro ’ṅga bhadraṁ te
visrapsyanti ca te yaśaḥ

Synonyma

atha — proto; asmat — naše; aṁśa-bhūtāḥ — úplné expanze; te — tvoji; ātmajāḥ — synové; loka-viśrutāḥ — proslulí na celém světě; bhavitāraḥ — v budoucnosti se narodí; aṅga — ctěný a velký mudrci; bhadram — vše nejlepší; te — tobě; visrapsyanti — rozšíří se; ca — také; te — tvůj; yaśaḥ — věhlas.

Překlad

Budeš mít syny, kteří budou částečně ztělesňovat naši energii, a jelikož ti přejeme vše nejlepší, tito synové rozšíří tvůj věhlas po celém světě.

4.1.32

Verš

evaṁ kāma-varaṁ dattvā
pratijagmuḥ sureśvarāḥ
sabhājitās tayoḥ samyag
dampatyor miṣatos tataḥ

Synonyma

evam — tak; kāma-varam — vytoužené požehnání; dattvā — udělili; pratijagmuḥ — vrátili se; sura-īśvarāḥ — hlavní polobozi; sabhājitāḥ — uctívaní; tayoḥ — když oni; samyak — dokonale; dampatyoḥ — manželé; miṣatoḥ — přihlíželi; tataḥ — odtamtud.

Překlad

Když Brahmā, Viṣṇu a Maheśvara udělili Atri Munimu své požehnání, zmizeli oběma manželům z očí.

4.1.33

Verš

somo ’bhūd brahmaṇo ’ṁśena
datto viṣṇos tu yogavit
durvāsāḥ śaṅkarasyāṁśo
nibodhāṅgirasaḥ prajāḥ

Synonyma

somaḥ — král planety Měsíce; abhūt — zjevil se; brahmaṇaḥ — Pána Brahmy; aṁśena — částečná expanze; dattaḥ — Dattātreya; viṣṇoḥ — Viṣṇua; tu — ale; yoga-vit — mocný yogī; durvāsāḥ — Durvāsā; śaṅkarasya aṁśaḥ — částečná expanze Pána Śivy; nibodha — snaž se pochopit; aṅgirasaḥ — velkého mudrce Aṅgiry; prajāḥ — pokolení.

Překlad

Poté se jim narodili tři synové — z částečného zastoupení Brahmy se narodil bůh Měsíce, z částečného zastoupení Viṣṇua se narodil velký mystik Dattātreya a z částečného zastoupení Śaṅkary (Pána Śivy) se narodil Durvāsā. Nyní si ode mne poslechni o mnoha synech Aṅgiry.

4.1.34

Verš

śraddhā tv aṅgirasaḥ patnī
catasro ’sūta kanyakāḥ
sinīvālī kuhū rākā
caturthy anumatis tathā

Synonyma

śraddhā — Śraddhā; tu — ale; aṅgirasaḥ — Aṅgiry Ṛṣiho; patnī — manželka; catasraḥ — čtyři; asūta — počala; kanyakāḥ — dcery; sinīvālī — Sinīvālī; kuhūḥ — Kuhū; rākā — Rākā; caturthī — čtvrtá; anumatiḥ — Anumati; tathā — také.

Překlad

Aṅgirova manželka Śraddhā porodila čtyři dcery — Sinīvālī, Kuhū, Rāku a Anumati.

4.1.35

Verš

tat-putrāv aparāv āstāṁ
khyātau svārociṣe ’ntare
utathyo bhagavān sākṣād
brahmiṣṭhaś ca bṛhaspatiḥ

Synonyma

tat — jeho; putrau — synové; aparau — další; āstām — narodili se; khyātau — věhlasní; svārociṣe — ve věku Svārociṣa; antare — Manua; utathyaḥ — Utathya; bhagavān — velmi mocný; sākṣāt — přímo; brahmiṣṭhaḥ ca — duchovně plně vyspělý; bṛhaspatiḥ — Bṛhaspati.

Překlad

Kromě těchto čtyř dcer se jí narodili také dva synové. První byl známý jako Utathya a druhým byl věhlasný učenec Bṛhaspati.

4.1.36

Verš

pulastyo ’janayat patnyām
agastyaṁ ca havirbhuvi
so ’nya-janmani dahrāgnir
viśravāś ca mahā-tapāḥ

Synonyma

pulastyaḥ — mudrc Pulastya; ajanayat — zplodil; patnyām — se svou manželkou; agastyam — velkého mudrce Agastyu; ca — také; havirbhuvi — s Havirbhū; saḥ — on (Agastya); anya-janmani — v dalším životě; dahra-agniḥ — trávicí oheň; viśravāḥ — Viśravā; ca — a; mahā-tapāḥ — velice mocný díky askezi.

Překlad

Pulastya zplodil se svou manželkou Havirbhū jednoho syna jménem Agastya, jenž se v příštím životě stal Dahrāgnim. Pulastya měl ještě jednoho syna — světce Viśravu, který byl velice mocný.

4.1.37

Verš

tasya yakṣa-patir devaḥ
kuberas tv iḍaviḍā-sutaḥ
rāvaṇaḥ kumbhakarṇaś ca
tathānyasyāṁ vibhīṣaṇaḥ

Synonyma

tasya — jeho; yakṣa-patiḥ — král Yakṣů; devaḥ — polobůh; kuberaḥ — Kuvera; tu — a; iḍaviḍā — Iḍaviḍy; sutaḥ — syn; rāvaṇaḥ — Rāvaṇa; kumbhakarṇaḥ — Kumbhakarṇa; ca — také; tathā — tak; anyasyām — v dalším; vibhīṣaṇaḥ — Vibhīṣaṇa.

Překlad

Viśravā měl dvě manželky. První se jmenovala Iḍaviḍā a měla za syna Kuveru, vládce Yakṣů. Druhá se jmenovala Keśinī, a té se narodili tři synové: Rāvaṇa, Kumbhakarṇa a Vibhīṣaṇa.

4.1.38

Verš

pulahasya gatir bhāryā
trīn asūta satī sutān
karmaśreṣṭhaṁ varīyāṁsaṁ
sahiṣṇuṁ ca mahā-mate

Synonyma

pulahasya — Pulahova; gatiḥ — Gati; bhāryā — manželka; trīn — tři; asūta — porodila; satī — počestná; sutān — syny; karma-śreṣṭham — odborníci na plodonosné činnosti; varīyāṁsam — vysoce vážení; sahiṣṇum — velice snášenliví; ca — také; mahā-mate — ó mocný Viduro.

Překlad

Gati, manželka mudrce Pulahy, porodila tři syny: Karmaśreṣṭhu, Varīyāna a Sahiṣṇua. Všichni byli velkými mudrci.

Význam

Gati, manželka Pulahy, byla pátou dcerou Kardamy Muniho. Byla svému manželovi věrná a její synové se ve všem vyrovnali otci.

4.1.39

Verš

krator api kriyā bhāryā
vālakhilyān asūyata
ṛṣīn ṣaṣṭi-sahasrāṇi
jvalato brahma-tejasā

Synonyma

kratoḥ — velkého mudrce Kratua; api — také; kriyā — Kriyā; bhāryā — manželka; vālakhilyān — stejní jako Vālakhilya; asūyata — porodila; ṛṣīn — mudrce; ṣaṣṭi — šedesát; sahasrāṇi — tisíc; jvalataḥ — silně zářící; brahma-tejasā — září Brahmanu.

Překlad

Kratuova manželka Kriyā porodila šedesát tisíc velkých mudrců, kteří se jmenovali Vālakhilyové. Všichni byli velice pokročilí v duchovním poznání, a jejich těla proto zářila.

Význam

Kriyā byla šestou dcerou Kardamy Muniho. Porodila šedesát tisíc mudrců, kteří byli známí jako Vālakhilyové, neboť se jako vānaprasthové všichni zřekli rodinného života.

4.1.40

Verš

ūrjāyāṁ jajñire putrā
vasiṣṭhasya parantapa
citraketu-pradhānās te
sapta brahmarṣayo ’malāḥ

Synonyma

ūrjāyām — Ūrje; jajñire — narodili se; putrāḥ — synové; vasiṣṭhasya — velikého mudrce Vasiṣṭhy; parantapa — ó mocný; citraketu — s Citraketuem; pradhānāḥ — v čele; te — všichni synové; sapta — sedm; brahma-ṛṣayaḥ — velkých mudrců s duchovním poznáním; amalāḥ — neposkvrněných.

Překlad

Velký mudrc Vasiṣṭha zplodil se svou ženou Ūrjou, někdy také nazývanou Arundhatī, sedm velkých neposkvrněných mudrců, které vedl Citraketu.

4.1.41

Verš

citraketuḥ surociś ca
virajā mitra eva ca
ulbaṇo vasubhṛdyāno
dyumān śakty-ādayo ’pare

Synonyma

citraketuḥ — Citraketu; surociḥ ca — a Suroci; virajāḥ — Virajā; mitraḥ — Mitra; eva — rovněž; ca — a; ulbaṇaḥ — Ulbaṇa; vasubhṛdyānaḥ — Vasubhṛdyāna; dyumān — Dyumān; śakti-ādayaḥ — synové v čele s Śaktim; apare — jeho druhé manželky.

Překlad

Jména těchto sedmi mudrců jsou Citraketu, Suroci, Virajā, Mitra, Ulbaṇa, Vasubhṛdyāna a Dyumān. Vasiṣṭhova druhá manželka porodila ještě další velmi schopné syny.

Význam

Vasiṣṭhova manželka Ūrjā, kterou též známe jako Arundhatī, byla devátou dcerou Kardamy Muniho.

4.1.42

Verš

cittis tv atharvaṇaḥ patnī
lebhe putraṁ dhṛta-vratam
dadhyañcam aśvaśirasaṁ
bhṛgor vaṁśaṁ nibodha me

Synonyma

cittiḥ — Citti; tu — také; atharvaṇaḥ — Atharvy; patnī — manželka; lebhe — dostala; putram — syna; dhṛta-vratam — plně oddaná slibu; dadhyañcam — dadhyañca; aśvaśirasam — Aśvaśirā; bhṛgoḥ vaṁśam — potomci Bhṛgua; nibodha — snaž se pochopit; me — ode mne.

Překlad

Manželka mudrce Atharvy, Citti, porodila syna jménem Aśvaśirā díky tomu, že přijala velký slib, kterému se říká dadhyañca. Nyní si poslechni o potomcích mudrce Bhṛgua.

Význam

Manželka Atharvy, Citti, je také známá jako Śānti. Byla osmou dcerou Kardamy Muniho.

4.1.43

Verš

bhṛguḥ khyātyāṁ mahā-bhāgaḥ
patnyāṁ putrān ajījanat
dhātāraṁ ca vidhātāraṁ
śriyaṁ ca bhagavat-parām

Synonyma

bhṛguḥ — velký mudrc Bhṛgu; khyātyām — se svou manželkou Khyāti; mahā-bhāgaḥ — velmi šťastný; patnyām — manželce; putrān — syny; ajījanat — zplodil; dhātāram — Dhātā; ca — také; vidhātāram — Vidhātā; śriyam — dceru jménem Śrī; ca bhagavat-parām — a velká oddaná Pána.

Překlad

Mudrc Bhṛgu byl velice šťastný. Se svou manželkou jménem Khyāti zplodil dva syny, Dhātu a Vidhātu, a dceru jménem Śrī, která byla velice oddána Nejvyšší Osobnosti Božství.

4.1.44

Verš

āyatiṁ niyatiṁ caiva
sute merus tayor adāt
tābhyāṁ tayor abhavatāṁ
mṛkaṇḍaḥ prāṇa eva ca

Synonyma

āyatim — Āyati; niyatim — Niyati; ca eva — také; sute — dcery; meruḥ — mudrc Meru; tayoḥ — těmto dvěma; adāt — dal za manželky; tābhyām — z nich; tayoḥ — oba; abhavatām — zjevili se; mṛkaṇḍaḥ — Mṛkaṇḍa; prāṇaḥ — Prāṇa; eva — jistě; ca — a.

Překlad

Mudrc Meru měl dvě dcery, Āyati a Niyati, které věnoval Dhātovi a Vidhātovi. Āyati a Niyati porodily dva syny, Mṛkaṇḍu a Prāṇu.

4.1.45

Verš

mārkaṇḍeyo mṛkaṇḍasya
prāṇād vedaśirā muniḥ
kaviś ca bhārgavo yasya
bhagavān uśanā sutaḥ

Synonyma

mārkaṇḍeyaḥ — Mārkaṇḍeya; mṛkaṇḍasya — Mṛkaṇḍy; prāṇāt — Prāṇy; vedaśirāḥ — Vedaśirā; muniḥ — velký mudrc; kaviḥ ca — jménem Kavi; bhārgavaḥ — jménem Bhārgava; yasya — jehož; bhagavān — velmi mocný; uśanā — Śukrācārya; sutaḥ — syn.

Překlad

Mṛkaṇḍovi se narodil Mārkaṇḍeya Muni a Prāṇovi mudrc Vedaśirā, jehož synem byl Uśanā (Śukrācārya), známý také pod jménem Kavi. Kavi byl tedy také potomkem dynastie Bhṛgua.

4.1.46-47

Verš

ta ete munayaḥ kṣattar
lokān sargair abhāvayan
eṣa kardama-dauhitra-
santānaḥ kathitas tava

śṛṇvataḥ śraddadhānasya
sadyaḥ pāpa-haraḥ paraḥ
prasūtiṁ mānavīṁ dakṣa
upayeme hy ajātmajaḥ

Synonyma

te — oni; ete — všichni; munayaḥ — velcí mudrci; kṣattaḥ — ó Viduro; lokān — tři světy; sargaiḥ — svými potomky; abhāvayan — zaplnili; eṣaḥ — toto; kardama — mudrce Kardamy; dauhitra — vnuci; santānaḥ — potomci; kathitaḥ — již zmínění; tava — tobě; śṛṇvataḥ — naslouchání; śraddadhānasya — plného víry; sadyaḥ — okamžitě; pāpa-haraḥ — zmírnění všech hříšných činností; paraḥ — velký; prasūtim — s Prasūti; mānavīm — dcerou Manua; dakṣaḥ — král Dakṣa; upayeme — oženil se; hi — jistě; aja-ātmajaḥ — syn Brahmy.

Překlad

Můj milý Viduro, obyvatelstvo vesmíru se rozrostlo prostřednictvím potomků těchto mudrců a Kardamových dcer. Každý, kdo si s vírou vyslechne popis této dynastie, se zbaví následků všech hříchů. Prasūti, další z Manuových dcer, se provdala za syna Brahmy, který se jmenoval Dakṣa.

4.1.48

Verš

tasyāṁ sasarja duhitṝḥ
ṣoḍaśāmala-locanāḥ
trayodaśādād dharmāya
tathaikām agnaye vibhuḥ

Synonyma

tasyām — jí; sasarja — stvořil; duhitṝḥ — dcery; ṣoḍaśa — šestnáct; amala-locanāḥ — s lotosovýma očima; trayodaśa — třináct; adāt — dal; dharmāya — Dharmovi; tathā — tak; ekām — jedna dcera; agnaye — Agnimu; vibhuḥ — Dakṣa.

Překlad

Dakṣa zplodil se svou manželkou Prasūti šestnáct velice krásných dcer s lotosovýma očima. Třináct z nich daroval Dharmovi a jednu Agnimu.

4.1.49-52

Verš

pitṛbhya ekāṁ yuktebhyo
bhavāyaikāṁ bhava-cchide
śraddhā maitrī dayā śāntis
tuṣṭiḥ puṣṭiḥ kriyonnatiḥ

buddhir medhā titikṣā hrīr
mūrtir dharmasya patnayaḥ
śraddhāsūta śubhaṁ maitrī
prasādam abhayaṁ dayā

śāntiḥ sukhaṁ mudaṁ tuṣṭiḥ
smayaṁ puṣṭir asūyata
yogaṁ kriyonnatir darpam
arthaṁ buddhir asūyata

medhā smṛtiṁ titikṣā tu
kṣemaṁ hrīḥ praśrayaṁ sutam
mūrtiḥ sarva-guṇotpattir
nara-nārāyaṇāv ṛṣī

Synonyma

pitṛbhyaḥ — Pitům; ekām — jednu dceru; yuktebhyaḥ — -shromážděným; bhavāya — Pánu Śivovi; ekām — jednu dceru; bhava-chide — který vysvobozuje z hmotného zapletení; śraddhā, maitrī, dayā, śāntiḥ, tuṣṭiḥ, puṣṭiḥ, kriyā, unnatiḥ, buddhiḥ, medhā, titikṣā, hrīḥ, mūrtiḥ — jména třinácti Dakṣových dcer; dharmasya — Dharmy; patnayaḥ — manželky; śraddhā — Śraddhā; asūyata — porodila; śubham — Śubhu; maitrī — Maitrī; prasādam — Prasādu; abhayam — Abhayu; dayā — Dayā; śāntiḥ — Śānti; sukham — Sukhu; mudam — Mudu; tuṣṭiḥ — Tuṣṭi; smayam — Smayu; puṣṭiḥ — Puṣṭi; asūyata — porodila; yogam — Yogu; kriyā — Kriyā; unnatiḥ — Unnati; darpam — Darpu; artham — Arthu; buddhiḥ — Buddhi; asūyata — počala; medhā — Medhā; smṛtim — Smṛtiho; titikṣā — Titikṣā; tu — také; kṣemam — Kṣemu; hrīḥ — Hrī; praśrayam — Praśrayu; sutam — syn; mūrtiḥ — Mūrti; sarva-guṇa — se všemi úctyhodnými vlastnostmi; utpattiḥ — zdroj; nara-nārāyaṇau — Nara i Nārāyaṇa; ṛṣī — dva mudrci.

Překlad

Jednu ze zbývajících dvou dcer Dakṣa věnoval na Pitṛloku, kde dodnes šťastně žije, a druhou dostal za ženu Pán Śiva, který vysvobozuje hříšníky z hmotného zapletení. Jména třinácti Dakṣových dcer provdaných za Dharmu jsou Śraddhā, Maitrī, Dayā, Śānti, Tuṣṭi, Puṣṭi, Kriyā, Unnati, Buddhi, Medhā, Titikṣā, Hrī a Mūrti. Tyto dcery porodily následující syny: Śraddhā porodila Śubhu, Maitrī Prasādu, Dayā Abhayu, Śānti Sukhu, Tuṣṭi Mudu, Puṣṭi Smayu, Kriyā Yogu, Unnati Darpu, Buddhi Arthu, Medhā Smṛtiho, Titikṣā Kṣemu a Hrī Praśrayu. Mūrti, jež se vyznačuje všemi úctyhodnými vlastnostmi, porodila Śrī Nara-Nārāyaṇa*, Nejvyšší Osobnost Božství.

*
Pozn. překl.: U mnoha sanskrtských jmen (Nārāyaṇa, Śukadeva, Yudhiṣṭhira atd.) používáme zvláštní systém. Jelikož koncové -a se v sanskrtu často prakticky nevyslovuje, skloňujeme taková slova, jako kdyby ho neměla, ale zároveň ho v prvním pádu píšeme, abychom zachovali sanskrtský pravopis. Podobně je tomu u titulů Mahārāja a Paṇḍita.

4.1.53

Verš

yayor janmany ado viśvam
abhyanandat sunirvṛtam
manāṁsi kakubho vātāḥ
praseduḥ sarito ’drayaḥ

Synonyma

yayoḥ — oba (Nara a Nārāyaṇa); janmani — při jejich zjevení; adaḥ — to; viśvam — vesmír; abhyanandat — rozveselil se; su-nirvṛtam — plná radosti; manāṁsi — mysl každého; kakubhaḥ — směry; vātāḥ — vzduch; praseduḥ — byl příjemný; saritaḥ — řeky; adrayaḥ — hory.

Překlad

Při zjevení Nara-Nārāyaṇa se celý svět radoval. Mysl každého naplnil mír a ve vzduchu, v řekách i na horách zavládla příjemná atmosféra.

4.1.54-55

Verš

divy avādyanta tūryāṇi
petuḥ kusuma-vṛṣṭayaḥ
munayas tuṣṭuvus tuṣṭā
jagur gandharva-kinnarāḥ

nṛtyanti sma striyo devya
āsīt parama-maṅgalam
devā brahmādayaḥ sarve
upatasthur abhiṣṭavaiḥ

Synonyma

divi — na nebeských planetách; avādyanta — rozezněly se; tūryāṇi — skupina nástrojů; petuḥ — zasypávali; kusuma — květů; vṛṣṭayaḥ — déšť; munayaḥ — mudrci; tuṣṭuvuḥ — pronášeli védské modlitby; tuṣṭāḥ — uklidnění; jaguḥ — začali zpívat; gandharva — Gandharvové; kinnarāḥ — Kinnarové; nṛtyanti sma — tančily; striyaḥ — krásné dívky; devyaḥ — z nebeských planet; āsīt — bylo možno vidět; parama-maṅgalam — nejvyšší štěstí; devāḥ — polobozi; brahma-ādayaḥ — Brahmā a ostatní; sarve — všichni; upatasthuḥ — oslavovali; abhiṣṭavaiḥ — uctivými modlitbami.

Překlad

Na nebeských planetách se rozehráli hudebníci a z nebe padaly deště květů. Uklidnění mudrci pronášeli védské modlitby, obyvatelé nebes, Gandharvové a Kinnarové, zpívali a krásné dívky z nebeských planet tančily. Při zjevení Nara-Nārāyaṇa se objevila všechna příznivá znamení. Tehdy se s úctou začali modlit také velcí polobozi, jako je Brahmā.

4.1.56

Verš

devā ūcuḥ
yo māyayā viracitaṁ nijayātmanīdaṁ
khe rūpa-bhedam iva tat-praticakṣaṇāya
etena dharma-sadane ṛṣi-mūrtinādya
prāduścakāra puruṣāya namaḥ parasmai

Synonyma

devāḥ — polobozi; ūcuḥ — pravili; yaḥ — kdo; māyayā — vnější energií; viracitam — byl stvořen; nijayā — Jeho vlastní; ātmani — který je v Něm; idam — tento; khe — v prostoru; rūpa-bhedam — mraky; iva — jako; tat — Jeho; praticakṣaṇāya — k projevení; etena — s tímto; dharma-sadane — v domě Dharmy; ṛṣi-mūrtinā — v podobě mudrce; adya — dnes; prāduścakāra — zjevil se; puruṣāya — Osobnosti Božství; namaḥ — uctivé poklony; parasmai — Nejvyššímu.

Překlad

Polobozi pravili: Vzdejme uctivé poklony transcendentální Osobnosti Božství, Svrchovanému Pánu, Jenž Svou vnější energií stvořil tento vesmírný projev, který v Něm spočívá stejně, jako vzduch a oblaka spočívají v prostoru. Nyní se zjevil v domě Dharmy jako Nara-Nārāyaṇa Ṛṣi.

Význam

Vesmírnou podobou Pána je vesmírný projev, který je ukázkou vnější energie Nejvyšší Osobnosti Božství. Ve vesmírném prostoru se nachází nespočetné množství rozličných planet a také vzduch s různými druhy barevných oblaků. Někdy tam vidíme letadla přelétávat z jednoho místa na druhé. Celý vesmírný projev je plný různorodosti, ale tato různorodost je ve skutečnosti projevem vnější energie Pána, jež spočívá v Pánovi. Pán nejprve projevil Svou energii a nyní se Osobně zjevil v tomto světě stvořeném Jeho energií, který je s Ním totožný, ale zároveň se od Něho liší. Polobozi tedy vzdali úctu Nejvyššímu Pánu, který se projevuje v tolika podobách. Jistí nedualističtí filozofové si na základě svého neosobního pojetí myslí, že jakákoliv různorodost je falešná. Tato sloka však přímo uvádí: yo māyayā viracitam. Různorodost je projevem energie Nejvyšší Osobnosti Božství. Energie se od Boha neliší, a proto je různorodost také skutečná. Hmotná různorodost je sice dočasná, ale není falešná — je odrazem duchovní různorodosti. Slovo praticakṣaṇāya — “je v Něm různorodost” — zde vyhlašuje slávu Nejvyššího Pána, který se zjevil jako Nara-Nārāyaṇa Ṛṣi a který je počátkem veškeré různorodosti hmotné přírody.

4.1.57

Verš

so ’yaṁ sthiti-vyatikaropaśamāya sṛṣṭān
sattvena naḥ sura-gaṇān anumeya-tattvaḥ
dṛśyād adabhra-karuṇena vilokanena
yac chrī-niketam amalaṁ kṣipatāravindam

Synonyma

saḥ — ten; ayam — On; sthiti — stvořeného světa; vyatikara — pohromy; upaśamāya — pro zničení; sṛṣṭān — stvořil; sattvena — kvalitou dobra; naḥ — nás; sura-gaṇān — polobohy; anumeya-tattvaḥ — pochopit prostřednictvím Ved; dṛśyāt — pohlédl na; adabhra-karuṇena — milostivý; vilokanena — pohled; yat — který; śrī-niketam — domov bohyně štěstí; amalam — neposkvrněný; kṣipata — převyšuje; aravindam — lotos.

Překlad

Nechť Osobnost Božství, Svrchovaný Pán, Jehož lze poznat prostřednictvím autorizovaných védských písem a Jenž přináší mír a všeobecné blaho, aby odstranil veškeré pohromy stvořeného světa, laskavě pohlédne na nás, polobohy. Jeho milostivý pohled předčí svým půvabem krásu neposkvrněného lotosového květu, který je domovem bohyně štěstí.

Význam

Svrchovaný Pán, Osobnost Božství, původ vesmírného projevu, je zahalen úžasnou činorodostí hmotné přírody, stejně jako jsou vesmírný prostor nebo záře slunce a měsíce někdy zakryté oblaky nebo prachem. Nalézt původ vesmírného projevu je nesmírně těžké, a proto si materialističtí vědci představují, že konečným zdrojem všech projevů je samotná příroda. Autentická literatura, śāstry, jako je Bhagavad-gītā a jiná védská písma, nás však učí, že za tímto úžasným vesmírným projevem je Nejvyšší Osobnost Božství. Pán se zjevuje, aby se postaral o řádný chod Svého stvoření a aby se ukázal očím těch, kdo jsou v kvalitě dobra. On je příčinou stvoření i zničení vesmírného projevu. Polobozi se modlili, aby jim požehnal Svým milostivým pohledem.

4.1.58

Verš

evaṁ sura-gaṇais tāta
bhagavantāv abhiṣṭutau
labdhāvalokair yayatur
arcitau gandhamādanam

Synonyma

evam — takto; sura-gaṇaiḥ — polobohy; tāta — ó Viduro; bhagavantau — Nejvyšší Osobnost Božství; abhiṣṭutau — poctěný; labdha — obdrželi; avalokaiḥ — milostivý pohled; yayatuḥ — odebral se; arcitau — poté, co byl uctěn; gandha-mādanam — k hoře Gandhamādana.

Překlad

(Maitreya řekl:) Ó Viduro, takto polobozi uctili svými modlitbami Nejvyšší Osobnost, Svrchovaného Pána, který se zjevil jako mudrc Nara-Nārāyaṇa. Pán na ně milostivě pohlédl a poté se odebral k hoře Gandhamādana.

4.1.59

Verš

tāv imau vai bhagavato
harer aṁśāv ihāgatau
bhāra-vyayāya ca bhuvaḥ
kṛṣṇau yadu-kurūdvahau

Synonyma

tau — oba; imau — tito; vai — jistě; bhagavataḥ — Nejvyšší Osobnosti Božství; hareḥ — Hariho; aṁśau — nedílná expanze; iha — zde (v tomto vesmíru); āgatau — zjevil se; bhāra-vyayāya — aby snížil břímě; ca — a; bhuvaḥ — světa; kṛṣṇau — dva Kṛṣṇové (Kṛṣṇa a Arjuna); yadu-kuru-udvahau — nejlepší z dynastií Yaduovců a Kuruovců.

Překlad

Nara-Nārāyaṇa Ṛṣi, který je částečnou expanzí Kṛṣṇy, se nyní zjevil v dynastiích Yaduovců a Kuruovců jako Kṛṣṇa a Arjuna, aby snížil břímě světa.

Význam

Nārāyaṇa je Nejvyšší Pán a Nara je Jeho částí. Energie a její zdroj tedy společně představují Nejvyšší Osobnost Božství. Maitreya Vidurovi vysvětlil, že Nara, část Nārāyaṇa, se zjevil v rodině Kuruovců a Nārāyaṇa, úplná expanze Kṛṣṇy, se zjevil jako Kṛṣṇa, Nejvyšší Osobnost Božství, aby osvobodili strádající lidské pokolení od útrap hmotné existence. Jinými slovy, Nārāyaṇa Ṛṣi byl tou dobou na světě přítomný v podobách Kṛṣṇy a Arjuny.

4.1.60

Verš

svāhābhimāninaś cāgner
ātmajāṁs trīn ajījanat
pāvakaṁ pavamānaṁ ca
śuciṁ ca huta-bhojanam

Synonyma

svāhā — Svāhā, manželka Agniho; abhimāninaḥ — vládnoucí božstvo ohně; ca — a; agneḥ — Agniho; ātmajān — syny; trīn — tři; ajījanat — přivedla na svět; pāvakam — Pāvaku; pavamānam ca — a Pavamānu; śucim ca — a Śuciho; huta-bhojanam — požívání obětí.

Překlad

Vládnoucí bůh ohně zplodil se svou manželkou, která se jmenovala Svāhā, tři děti: Pāvaku, Pavamānu a Śuciho. Za potravu jim slouží obětiny nabízené do obřadního ohně.

Význam

Když Maitreya dokončil vyprávění o potomcích třinácti žen Dharmy, které byly všechny Dakṣovými dcerami, začal popisovat Dakṣovu čtrnáctou dceru jménem Svāhā a její tři syny. Obětiny vkládané do obřadního ohně jsou určeny polobohům a Pāvaka, Pavamāna a Śuci, tři synové Agniho a Svāhy, je jménem polobohů přijímají.

4.1.61

Verš

tebhyo ’gnayaḥ samabhavan
catvāriṁśac ca pañca ca
ta evaikonapañcāśat
sākaṁ pitṛ-pitāmahaiḥ

Synonyma

tebhyaḥ — z nich; agnayaḥ — bozi ohně; samabhavan — vznikli; catvāriṁśat — čtyřicet; ca — a; pañca — pět; ca — a; te — oni; eva — jistě; ekona-pañcāśat — čtyřicet devět; sākam — spolu; pitṛ-pitāmahaiḥ — s otci a dědem.

Překlad

Tito tři synové měli dalších čtyřicet pět potomků, kteří jsou rovněž bohy ohně. Včetně otců a děda tedy existuje celkem čtyřicet devět bohů ohně.

Význam

Agni je děd a Pāvaka, Pavamāna a Śuci jsou jeho synové. Tito čtyři a čtyřicet pět vnuků dohromady představují čtyřicet devět bohů ohně.

4.1.62

Verš

vaitānike karmaṇi yan-
nāmabhir brahma-vādibhiḥ
āgneyya iṣṭayo yajñe
nirūpyante ’gnayas tu te

Synonyma

vaitānike — nabízet obětiny; karmaṇi — činnost; yat — bohů ohně; nāmabhiḥ — jmény; brahma-vādibhiḥ — brāhmaṇy-impersonalisty; āgneyyaḥ — pro Agniho; iṣṭayaḥ — oběti; yajñe — v obětním obřadu; nirūpyante — jsou určeny pro; agnayaḥ — čtyřicet devět bohů ohně; tu — jen; te — těm.

Překlad

Těchto čtyřicet devět bohů přijímá obětiny nabízené brāhmaṇy-impersonalisty do obřadního védského ohně.

Význam

Impersonalisté, kteří vykonávají plodonosné védské obřady, často vzývají různé bohy ohně a obětují jejich jménem. Těchto čtyřicet devět bohů ohně je zde popsáno.

4.1.63

Verš

agniṣvāttā barhiṣadaḥ
saumyāḥ pitara ājyapāḥ
sāgnayo ’nagnayas teṣāṁ
patnī dākṣāyaṇī svadhā

Synonyma

agniṣvāttāḥ — Agniṣvāttové; barhiṣadaḥ — Barhiṣadové; saumyāḥ — Saumyové; pitaraḥ — předci; ājyapāḥ — Ājyapové; sa-agnayaḥ — ti, kteří používají oheň; anagnayaḥ — ti, kteří nepoužívají oheň; teṣām — z nich; patnī — manželka; dākṣāyaṇī — Dakṣova dcera; svadhā — Svadhā.

Překlad

Agniṣvāttové, Barhiṣadové, Saumyové a Ājyapové patří mezi Pity (předky). Jsou buď sāgnika, nebo niragnika. Všichni tito Pitové mají za manželku Svadhu, dceru krále Dakṣi.

4.1.64

Verš

tebhyo dadhāra kanye dve
vayunāṁ dhāriṇīṁ svadhā
ubhe te brahma-vādinyau
jñāna-vijñāna-pārage

Synonyma

tebhyaḥ — z nich; dadhāra — vzešly; kanye — dcery; dve — dvě; vayunām — Vayunā; dhāriṇīm — Dhāriṇī; svadhā — Svadhā; ubhe — obě; te — ony; brahma-vādinyau — zastánkyně impersonalismu; jñāna-vijñāna-pāra-ge — vynikající v transcendentálním a védském poznání.

Překlad

Svadhā, která se stala manželkou Pitů, porodila dvě dcery, Vayunu a Dhāriṇī. Obě zastávaly impersonalismus a dobře se vyznaly v transcendentálním i védském poznání.

4.1.65

Verš

bhavasya patnī tu satī
bhavaṁ devam anuvratā
ātmanaḥ sadṛśaṁ putraṁ
na lebhe guṇa-śīlataḥ

Synonyma

bhavasya — Bhavy (Pána Śivy); patnī — manželka; tu — ale; satī — jménem Satī; bhavam — Bhavovi; devam — polobohu; anuvratā — věrně sloužila; ātmanaḥ — sobě; sadṛśam — rovného; putram — syna; na lebhe — nedostala; guṇa-śīlataḥ — dobrými vlastnostmi a charakterem.

Překlad

Šestnáctá dcera, která se jmenovala Satī, byla manželkou Pána Śivy. Přestože svému manželovi neustále věrně sloužila, nemohla mít dítě.

4.1.66

Verš

pitary apratirūpe sve
bhavāyānāgase ruṣā
aprauḍhaivātmanātmānam
ajahād yoga-saṁyutā

Synonyma

pitari — jako otec; apratirūpe — nepříznivě; sve — její vlastní; bhavāya — Pána Śivu; anāgase — bezúhonného; ruṣā — zlostně; aprauḍhā — před dosažením dospělosti; eva — dokonce; ātmanā — sama; ātmānam — těla; ajahāt — vzdala se; yoga-saṁyutā — pomocí mystické yogy.

Překlad

Důvodem bylo to, že otec Satī, Dakṣa, Pána Śivu napadal, přestože Śiva neměl jedinou chybu. Pomocí mystické jógové síly se proto Satī vzdala svého těla ještě dříve, než dosáhla dospělosti.

Význam

Pán Śiva, který je největší ze všech mystických yogīnů, si nikdy nepostavil ani vlastní dům. Satī však byla dcerou velkého krále a její otec, Dakṣa, nebyl příliš nadšený tím, že si jeho nejmladší dcera vybrala za manžela právě Śivu. Kdykoliv se s ním Satī setkala, byla nucena poslouchat jeho neoprávněnou kritiku svého manžela, přestože Pán Śiva neměl jedinou chybu. Kvůli tomu opustila tělo, které jí otec dal, ještě předtím, než dosáhla dospělosti, a proto nemohla přivést na svět žádného potomka.

Takto končí Bhaktivedantovy výklady k první kapitole čtvrtého zpěvu Śrīmad Bhāgavatamu, nazvané “Genealogická tabulka Manuových dcer”.

KAPITOLA DRUHÁ

Dakṣa proklíná Pána Śivu

4.2.1

Verš

vidura uvāca
bhave śīlavatāṁ śreṣṭhe
dakṣo duhitṛ-vatsalaḥ
vidveṣam akarot kasmād
anādṛtyātmajāṁ satīm

Synonyma

viduraḥ uvāca — Vidura řekl; bhave — vůči Pánu Śivovi; śīlavatām — mezi vlídnými; śreṣṭhe — nejlepšímu; dakṣaḥ — Dakṣa; duhitṛ-vatsalaḥ — který miloval svou dceru; vidveṣam — nepřátelství; akarot — projevil; kasmāt — proč; anādṛtya — přehlížel; ātmajām — svoji vlastní dceru; satīm — Satī.

Překlad

Vidura se otázal: Proč choval Dakṣa takovou zášť vůči Pánu Śivovi, nejlepšímu mezi vlídnými? Proč přehlížel svoji dceru Satī, kterou dříve tolik miloval?

Význam

Druhá kapitola čtvrtého zpěvu vysvětluje důvod sporu mezi Pánem Śivou a Dakṣou, který vznikl, když Dakṣa uspořádal velkou oběť pro usmíření celého vesmíru. O Pánu Śivovi je zde řečeno, že je nejlepší z vlídných, protože nikomu nezávidí. Je nakloněn všem živým bytostem bez rozdílu a má i všechny ostatní dobré vlastnosti. Slovo śiva znamená “naprosto příznivý”. Nikdo nemůže být Śivovým nepřítelem, jelikož je tak mírný a odříkavý, že si ani nepostaví svůj vlastní dům. Žije pod stromem a je vždy odpoutaný od záležitostí tohoto světa. Zosobňuje dokonalý mír a vlídnost. Jak je možné, že Dakṣa, který této vznešené osobnosti věnoval svoji milovanou dceru, choval vůči mírumilovnému Śivovi tolik zášti, až se kvůli tomu Satī, dcera Dakṣi a manželka Pána Śivy, rozhodla opustit své tělo?

4.2.2

Verš

kas taṁ carācara-guruṁ
nirvairaṁ śānta-vigraham
ātmārāmaṁ kathaṁ dveṣṭi
jagato daivataṁ mahat

Synonyma

kaḥ — který (Dakṣa); tam — jeho (Pána Śivu); cara-acara — celého světa (živého i neživého); gurum — duchovního mistra; nirvairam — bez nepřátelství; śānta-vigraham — smířlivou osobnost; ātma-ārāmam — spokojený sám v sobě; katham — jak; dveṣṭi — nenávidí; jagataḥ — vesmíru; daivatam — poloboha; mahat — velkého.

Překlad

Pán Śiva je duchovní mistr celého světa. Nechová k nikomu nepřátelství, je smířlivý a vždy spokojený sám v sobě. Je největším z polobohů. Jak mohl Dakṣa tak příznivou osobnost nenávidět?

Význam

VÝZNAM
O Pánu Śivovi se zde hovoří jako o carācara-guruovi, duchovním mistrovi všeho živého i neživého. Někdy se mu také říká Bhūtanātha, “božstvo, které uctívají hlupáci”. Slovem bhūta jsou rovněž označováni duchové. Pán Śiva se stará o nápravu duchů a démonů a přirozeně také zbožných lidí. Je proto duchovním mistrem všech — jak hlupáků a démonů, tak i vysoce vzdělaných vaiṣṇavů. Je také řečeno: vaiṣṇavānāṁ yathā śambhuḥ — Śambhu, Pán Śiva, je největší ze všech vaiṣṇavů. Uctívají ho sice démoni a hlupáci, ale současně je to nejlepší vaiṣṇava, oddaný, který má svoji vlastní sampradāyu, zvanou Rudra-sampradāya. I když je něčím nepřítelem nebo se někdy i rozzlobí, nikdo by neměl takové osobnosti závidět. Vidura se proto s údivem ptal, proč právě Dakṣa Śivovi tak záviděl. Dakṣa také není obyčejná osoba. Jako Prajāpati se stará o plození potomstva a všechny jeho dcery jsou velice vznešené, zvláště Satī. Slovo satī znamená “nejpočestnější”. Kdekoliv se mluví o počestnosti, je Satī, manželka Pána Śivy a dcera Dakṣi, první na řadě. Vidura se proto divil. Uvažoval: “Dakṣa je tak významná osobnost, Satī je jeho dcera a Pán Śiva je duchovní mistr všech. Jak tedy mohlo mezi Dakṣou a Śivou vzniknout tak velké nepřátelství, že se kvůli němu počestná bohyně Satī vzdala svého těla?”

4.2.3

Verš

etad ākhyāhi me brahman
jāmātuḥ śvaśurasya ca
vidveṣas tu yataḥ prāṇāṁs
tatyaje dustyajān satī

Synonyma

etat — tak; ākhyāhi — prosím pověz; me — mi; brahman — ó brāhmaṇo; jāmātuḥ — zetě (Pána Śivy); śvaśurasya — tchána (Dakṣi); ca — a; vidveṣaḥ — spor; tu — ohledně; yataḥ — z jakého důvodu; prāṇān — svého života; tatyaje — vzdala se; dustyajān — kterého se nelze vzdát; satī — Satī.

Překlad

Můj milý Maitreyo, není snadné rozloučit se dobrovolně se životem. Vysvětli mi tedy, prosím, jak mezi zetěm a tchánem mohlo dojít k tak vážnému sporu, že se kvůli němu velká bohyně Satī vzdala života.

4.2.4

Verš

maitreya uvāca
purā viśva-sṛjāṁ satre
sametāḥ paramarṣayaḥ
tathāmara-gaṇāḥ sarve
sānugā munayo ’gnayaḥ

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — mudrc Maitreya pravil; purā — v dávných dobách (za časů Svāyambhuvy Manua); viśva-sṛjām — stvořitelů vesmíru; satre — na oběti; sametāḥ — shromáždili se; parama-ṛṣayaḥ — velcí mudrci; tathā — a také; amara-gaṇāḥ — polobozi; sarve — všichni; sa-anugāḥ — spolu se svými stoupenci; munayaḥ — filozofové; agnayaḥ — bohové ohně.

Překlad

Mudrc Maitreya pravil: V dávných dobách pořádali vládci celého vesmírného stvoření velkou oběť, na které se sešli všichni velcí mudrci, filozofové, polobozi a bohové ohně spolu se svými stoupenci.

Význam

Na Vidurovu otázku začal mudrc Maitreya vysvětlovat, proč mezi Pánem Śivou a Dakṣou vzniklo nedorozumění, kvůli němuž se bohyně Satī vzdala svého těla. Tak začíná příběh o velkolepé oběti, kterou pořádaly vůdčí osobnosti tohoto vesmíru — Marīci, Dakṣa a Vasiṣṭha—a k níž se sešli polobozi, jako je Indra a bohové ohně, i se svými stoupenci. Pán Brahmā a Pán Śiva byli rovněž přítomni.

4.2.5

Verš

tatra praviṣṭam ṛṣayo
dṛṣṭvārkam iva rociṣā
bhrājamānaṁ vitimiraṁ
kurvantaṁ tan mahat sadaḥ

Synonyma

tatra — tam; praviṣṭam — když vkročil; ṛṣayaḥ — mudrci; dṛṣṭvā — viděli; arkam — slunce; iva — jako; rociṣā — s leskem; bhrājamānam — zářící; vitimiram — zbavené temnoty; kurvantam — učinil; tat — to; mahat — velké; sadaḥ — shromáždění.

Překlad

Když Dakṣa, vůdce Prajāpatiů, přišel do tohoto sněmu, lesk jeho těla, jasný jako světlo slunce, osvítil shromážděné osobnosti a v jeho přítomnosti začali všichni vypadat bezvýznamní.

4.2.6

Verš

udatiṣṭhan sadasyās te
sva-dhiṣṇyebhyaḥ sahāgnayaḥ
ṛte viriñcāṁ śarvaṁ ca
tad-bhāsākṣipta-cetasaḥ

Synonyma

udatiṣṭhan — povstali; sadasyāḥ — členové shromáždění; te — oni; sva-dhiṣṇyebhyaḥ — ze svých sedadel; saha-agnayaḥ — spolu s bohy ohně; ṛte — kromě; viriñcām — Brahmy; śarvam — Śivy; ca — a; tat — jeho (Dakṣovou); bhāsa — září; ākṣipta — ovlivněné; cetasaḥ — ti, jejichž mysli.

Překlad

Bohové ohně i ostatní účastníci tohoto velkého shromáždění byli září Dakṣova těla tak ohromeni, že všichni kromě Pána Brahmy a Pána Śivy povstali, aby mu projevili úctu.

4.2.7

Verš

sadasas-patibhir dakṣo
bhagavān sādhu sat-kṛtaḥ
ajaṁ loka-guruṁ natvā
niṣasāda tad-ājñayā

Synonyma

sadasaḥ — shromáždění; patibhiḥ — vůdci; dakṣaḥ — Dakṣa; bhagavān — vlastník veškerého bohatství; sādhu — patřičně; sat-kṛtaḥ — byl přivítán; ajam — nezrozenému (Brahmovi); loka-gurum — učiteli vesmíru; natvā — poklonil se; niṣasāda — posadil se; tat-ājñayā — na jeho (Brahmův) pokyn.

Překlad

Pán Brahmā, představený onoho velkého shromáždění, Dakṣu náležitě přivítal. Dakṣa se Pánu Brahmovi poklonil a na jeho pokyn se posadil.

4.2.8

Verš

prāṅ-niṣaṇṇaṁ mṛḍaṁ dṛṣṭvā
nāmṛṣyat tad-anādṛtaḥ
uvāca vāmaṁ cakṣurbhyām
abhivīkṣya dahann iva

Synonyma

prāk — předtím; niṣaṇṇam — než usedl; mṛḍam — Pána Śivu; dṛṣṭvā — když viděl; na amṛṣyat — nesnesl; tat — jím (Śivou); anādṛtaḥ — nebyl poctěn; uvāca — řekl; vāmam — nečestný; cakṣurbhyām — oběma očima; abhivīkṣya — hleděl na; dahan — planoucí; iva — jako.

Překlad

Nežli však Dakṣa usedl na své místo, všiml si, že Pán Śiva nevstal na projev úcty, a to ho hluboce urazilo. Velmi se rozhněval a s planoucíma očima začal Pána Śivu hrubě osočovat.

Význam

Pán Śiva byl Dakṣův zeť a předpokládalo se, že svému tchánovi projeví úctu spolu s ostatními. Pán Brahmā a Pán Śiva jsou však hlavní polobozi, a proto je jejich postavení vyšší než Dakṣovo. Dakṣa se ovšem s touto skutečností nemohl smířit a chování svého zetě považoval za urážku. Ani předtím neměl Pána Śivu příliš v oblibě, neboť Śiva vypadal velice chudě a byl otrhaný.

4.2.9

Verš

śrūyatāṁ brahmarṣayo me
saha-devāḥ sahāgnayaḥ
sādhūnāṁ bruvato vṛttaṁ
nājñānān na ca matsarāt

Synonyma

śrūyatām — poslouchejte; brahma-ṛṣayaḥ — ó mudrci mezi brāhmaṇy; me — mě; saha-devāḥ — ó polobozi; saha-agnayaḥ — ó bohové ohně; sādhūnām — urozených; bruvataḥ — hovořit; vṛttam — chování; na — ne; ajñānāt — z nevědomosti; na ca — a ne; matsarāt — ze závisti.

Překlad

Ó mudrci, brāhmaṇové a bohové ohně, prosím poslouchejte pozorně, neboť budu hovořit o chování urozených osobností. Nemluvím z nevědomosti ani ze závisti.

Význam

Svoji zášť proti Pánu Śivovi se Dakṣa snažil ospravedlnit velice zdvořilým oznámením, že bude hovořit o chování urozených osobností. To se samozřejmě mohlo dotknout některých nezpůsobných domýšlivců. Shromáždění si však nepřáli, aby se kdokoliv urazil, včetně nevychovaných osob. Dakṣova slova byla zcela vědomě namířena proti Pánu Śivovi, a to i přesto, že Śivův charakter je bez poskvrny. Co se týče závisti, Dakṣa záviděl Pánu Śivovi od samého začátku, a proto si toho ani nebyl vědom. Mluvil jako člověk, který se nachází v nevědomosti, ale přesto se snažil všechny přesvědčit o tom, že jeho slova nejsou motivována zlomyslností a závistí.

4.2.10

Verš

ayaṁ tu loka-pālānāṁ
yaśo-ghno nirapatrapaḥ
sadbhir ācaritaḥ panthā
yena stabdhena dūṣitaḥ

Synonyma

ayam — on (Śiva); tu — ale; loka-pālānām — správců vesmíru; yaśaḥ-ghnaḥ — snižuje slávu; nirapatrapaḥ — nestydatý; sadbhiḥ — zdvořilými; ācaritaḥ — následovaná; panthāḥ — cesta; yena — kým (Śivou); stabdhena — který se neumí chovat; dūṣitaḥ — je pošpiněna.

Překlad

Śiva zhanobil jméno a slávu správců vesmíru a pošpinil pravidla zdvořilosti. Je nestydatý a neumí se chovat.

Význam

Dakṣa se snažil všechny shromážděné velké mudrce přesvědčit o tom, že jelikož je Śiva polobůh, jeho nezdvořilost poškodila dobrou pověst všech polobohů. Dakṣova tvrdá slova však lze chápat i v pozitivním smyslu. Řekl například, že Śiva je yaśo-ghna, což označuje někoho, kdo snižuje slávu. A skutečně: Śiva je tak proslulý, že jeho sláva zastínila slávu všech ostatních. Dakṣa dále užil slova nirapatrapa, které lze rovněž vyložit dvojím způsobem. Jeden význam tohoto slova je “nestydatý” a další označuje osobu, která se stará o ty, kdo nikde jinde nenalezli útočiště. O Pánu Śivovi je všeobecně známo, že je pánem bhūtů, bytostí na nižších úrovních existence. Tyto bytosti se k němu uchylují zejména proto, že Śiva je ke všem přívětivý a lze ho velmi snadno uspokojit. Jmenuje se proto Āśutoṣa. Poskytuje útočiště těm, kdo k jiným polobohům a Viṣṇuovi nemají přístup. To je tedy druhý význam slova nirapatrapa.

4.2.11

Verš

eṣa me śiṣyatāṁ prāpto
yan me duhitur agrahīt
pāṇiṁ viprāgni-mukhataḥ
sāvitryā iva sādhuvat

Synonyma

eṣaḥ — on (Śiva); me — mně; śiṣyatām — podřízené postavení; prāptaḥ — přijal; yat — neboť; me duhituḥ — mé dcery; agrahīt — vzal; pāṇim — ruku; vipra-agni — brāhmaṇů a ohně; mukhataḥ — v přítomnosti; sāvitryāḥ — Gāyatrī; iva — jako; sādhuvat — jako čestný člověk.

Překlad

Tím, že si v přítomnosti ohně a brāhmaṇů vzal mou dceru za ženu, přijal vůči mně podřízené postavení. Oženil se s mou dcerou, která je jako Gāyatrī, a předstíral, že je čestný.

Význam

Když Dakṣa tvrdil, že Pán Śiva čestnost jen předstíral, mínil tím, že ve skutečnosti byl nečestný, neboť ačkoliv přijal postavení Dakṣova zetě, odmítal mu projevovat úctu.

4.2.12

Verš

gṛhītvā mṛga-śāvākṣyāḥ
pāṇiṁ markaṭa-locanaḥ
pratyutthānābhivādārhe
vācāpy akṛta nocitam

Synonyma

gṛhītvā — vzal; mṛga-śāva — jako koloušek; akṣyāḥ — jí, která má oči; pāṇim — ruku; markaṭa — opice; locanaḥ — on, který má oči; pratyutthāna — povstat; abhivāda — úcta; arhe — mně, který si ji zaslouží; vācā — sladkými slovy; api — dokonce ani; akṛta na — neučinil; ucitam — čest.

Překlad

Jeho oči se podobají opičím, a přesto se oženil s mou dcerou, která má oči jako koloušek. Navíc nevstal, aby mě přijal, a ani nepovažoval za vhodné mě uvítat vlídnými slovy.

4.2.13

Verš

lupta-kriyāyāśucaye
mānine bhinna-setave
anicchann apy adāṁ bālāṁ
śūdrāyevośatīṁ giram

Synonyma

lupta-kriyāya — neřídí se zásadami a pravidly; aśucaye — nečistý; mānine — pyšný; bhinna-setave — porušil všechna pravidla zdvořilosti; anicchan — nechtěl; api — přestože; adām — dal; bālām — svoji dceru; śūdrāya — śūdrovi; iva — jako; uśatīm giram — poselství Ved.

Překlad

Nikdy jsem nechtěl věnovat svoji dceru tomuto muži, který porušuje všechna pravidla zdvořilosti. Je nečistý, neboť se neřídí patřičnými pravidly a zásadami. Byl jsem však nucen mu ji dát, stejně jako je třeba dát védskou moudrost i śūdrovi.

Význam

Śūdrové nemají k Vedám přístup. Vzhledem ke svým nečistým návykům nejsou hodni slyšet védské pokyny. Toto omezení, že védská písma mohou studovat pouze osoby s bráhmanskými kvalitami, je stejné jako omezení, že student práv musí dříve, než bude přijat na vysokou školu, nejprve dokončit středoškolské vzdělání. Podle Dakṣi měl Śiva nečisté návyky, a neměl tedy nárok na ruku jeho dcery — moudré, krásné a počestné Satī. V této souvislosti je zde použito slovo bhinna-setave, které označuje toho, kdo porušuje všechna pravidla dobrého chování tím, že nedodržuje védské zásady. Dakṣa tedy měl ke sňatku své dcery s Śivou veliké výhrady.

4.2.14-15

Verš

pretāvāseṣu ghoreṣu
pretair bhūta-gaṇair vṛtaḥ
aṭaty unmattavan nagno
vyupta-keśo hasan rudan

citā-bhasma-kṛta-snānaḥ
preta-sraṅ-nrasthi-bhūṣaṇaḥ
śivāpadeśo hy aśivo
matto matta-jana-priyaḥ
patiḥ pramatha-nāthānāṁ
tamo-mātrātmakātmanām

Synonyma

preta-āvāseṣu — na místech, kde se spalují mrtvá těla; ghoreṣu — hrozných; pretaiḥ — Prety; bhūta-gaṇaiḥ — Bhūty; vṛtaḥ — doprovázený; aṭati — potuluje se; unmatta-vat — jako blázen; nagnaḥ — nahý; vyupta-keśaḥ — s rozcuchanými vlasy; hasan — směje se; rudan — pláče; citā — z pohřební hranice; bhasma — popelem; kṛta-snānaḥ — koupe se; preta — z lebek mrtvých těl; srak — s girlandou; nṛ-asthi-bhūṣaṇaḥ — ozdobený kostmi mrtvých lidí; śiva-apadeśaḥ — který je śiva, příznivý, jen podle jména; hi — neboť; aśivaḥ — nepříznivý; mattaḥ — blázen; matta-jana-priyaḥ — kterého mají rádi blázni; patiḥ — vůdce; pramatha-nāthānām — mezi vládci Pramathů; tamaḥ-mātra-ātmaka-ātmanām — těch, kteří jsou ponořeni v kvalitě nevědomosti.

Překlad

Žije ve společnosti duchů a démonů na odporných místech, jako jsou spaloviště mrtvol. Chodí nahý jako blázen, někdy se směje a někdy pláče a celé tělo má potřené popelem z krematorií. Nemyje se pravidelně a má ve zvyku se zdobit girlandami z lebek a kostí. Je tedy Śiva, “příznivý”, jen podle jména — ve skutečnosti je to ten nejšílenější a nejnepříznivější tvor. Není divu, že je oblíbeným vůdcem bláznů, kteří jsou ponořeni v kvalitě nevědomosti.

Význam

Ti, kdo se pravidelně nemyjí, jsou obvykle ve styku s duchy a blázny. Zdálo se, že Pán Śiva je také takovou osobou, ale Śiva je skutečně hoden svého jména, neboť je velice laskavý k osobám nacházejícím se v temnotě nevědomosti, jako jsou nečistí opilci, kteří se pravidelně nemyjí. Pán Śiva je tak laskavý, že tyto bytosti chrání a pomáhá jim postupně dosáhnout úrovně duchovního vědomí. Povýšit takové bytosti k duchovnímu poznání je nesmírně složité, ale Pán Śiva se jich přesto ujímá. Proto se ve Vedách praví, že Śiva je nanejvýš příznivou osobností. Díky jeho společnosti mohou být povýšeni i ti nejpokleslejší. Někdy vidíme, že významné osobnosti se setkávají s pokleslými dušemi, nikoliv ve svém zájmu, ale pro jejich prospěch. V Pánově stvoření žijí různé druhy živých bytostí. Některé jsou v kvalitě dobra, některé v kvalitě vášně a některé v kvalitě nevědomosti. Pán Viṣṇu se věnuje těm, kteří jsou pokročilí ve vědomí Kṛṣṇy, vaiṣṇavům, a Pán Brahmā se stará o ty, kdo velice lpí na hmotných činnostech. Pán Śiva je však tak laskavý, že se ujímá osob v nejhlubší nevědomosti, jejichž chování je na nižší úrovni než chování zvířat. Proto je Pán Śiva nazýván “příznivý”.

4.2.16

Verš

tasmā unmāda-nāthāya
naṣṭa-śaucāya durhṛde
dattā bata mayā sādhvī
codite parameṣṭhinā

Synonyma

tasmai — jemu; unmāda-nāthāya — pánovi duchů; naṣṭa-śaucāya — beze stopy čistoty; durhṛde — srdce plné špíny; dattā — byla dána; bata — běda; mayā — mnou; sādhvī — Satī; codite — na žádost; parameṣṭhinā — nejvyššího učitele (Brahmy).

Překlad

Na žádost Pána Brahmy jsem mu dal svoji počestnou dceru, přestože v něm není ani stopa čistoty a jeho srdce je plné špíny.

Význam

Jednou z povinností rodičů je provdat dcery za způsobilé manžely, kteří odpovídají jejich rodinným tradicím co se týče čistotnosti, zdvořilosti, bohatství, společenského postavení a podobně. Dakṣa si vyčítal, že na popud svého otce Brahmy provdal svoji dceru za někoho, koho považoval za odporného nevychovance. Ve své zlosti ani neuznal, že k sňatku došlo na žádost jeho vlastního otce. Místo toho nazval Brahmu nejvyšším učitelem vesmíru, parameṣṭhī — byl natolik zaslepený zlostí, že ho ani nedokázal přijmout jako svého otce. Nepřímo tedy napadl i Brahmu, že je méně inteligentní, když mu doporučil věnovat svoji krásnou dceru takovému ničemovi. Hněv zatemňuje paměť, a proto Dakṣa nejenže nařkl velkého Pána Śivu, ale dokonce kritizoval i vlastního otce, Pána Brahmu, za jeho nedomyšlenou radu dát svoji dceru Pánu Śivovi.

4.2.17

Verš

maitreya uvāca
vinindyaivaṁ sa giriśam
apratīpam avasthitam
dakṣo ’thāpa upaspṛśya
kruddhaḥ śaptuṁ pracakrame

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — Maitreya řekl; vinindya — potupil; evam — takto; saḥ — on (Dakṣa); giriśam — Śivu; apratīpam — beze stopy nepřátelství; avasthitam — zůstal; dakṣaḥ — Dakṣa; atha — nyní; apaḥ — voda; upaspṛśya — umyl si ruce a ústa; kruddhaḥ — rozhněvaný; śaptum — proklínat; pracakrame — začal.

Překlad

Mudrc Maitreya pokračoval: Když Dakṣa viděl Pána Śivu sedět, považoval to za projev nepřátelství. Umyl si ruce a ústa a proklel ho těmito slovy.

4.2.18

Verš

ayaṁ tu deva-yajana
indropendrādibhir bhavaḥ
saha bhāgaṁ na labhatāṁ
devair deva-gaṇādhamaḥ

Synonyma

ayam — to; tu — ale; deva-yajane — v oběti polobohům; indra-upendra-ādibhiḥ — s Indrou, Upendrou a ostatními; bhavaḥ — Śiva; saha — spolu; bhāgam — část; na — ne; labhatām — má dostat; devaiḥ — s polobohy; deva-gaṇa-adhamaḥ — nejnižší ze všech polobohů.

Překlad

Polobozi sice mají nárok na obětiny, ale Pán Śiva, který je nejnižší ze všech polobohů, již žádný podíl nedostane.

Význam

Tato kletba způsobila, že Śiva ztratil nárok na svůj podíl z védských obětí. Śrī Viśvanātha Cakravartī v této souvislosti poznamenává, že Pán Śiva byl touto kletbou zachráněn, protože jinak by se musel přidat k ostatním polobohům, kteří jsou všichni materialisticky zaměření. Pán Śiva je největší oddaný Nejvyšší Osobnosti Božství a nehodí se, aby jedl nebo seděl s materialisty, jakými jsou polobozi. Dakṣovo prokletí bylo tedy nepřímým požehnáním, neboť Pána Śivu ušetřilo společnosti materialistických polobohů. Praktický příklad nám dal Gaurakiśora dāsa Bābājī Mahārāja, který si sedal vedle záchodků, když zpíval Hare Kṛṣṇa. Jelikož za ním stále chodili materialističtí lidé se svými problémy a rušili jeho každodenní pravidelné zpívání, chtěl se vyhnout jejich společnosti, a proto sedával poblíž záchodků, kam se materialisté kvůli špíně a odpornému zápachu zdráhali jít. Gaurakiśora dāsa Bābājī Mahārāja byl přitom tak velký oddaný, že jej za svého duchovního mistra přijala taková osobnost, jako je Jeho Božská Milost Oṁ Viṣṇupāda Śrī Śrīmad Bhaktisiddhānta Sarasvatī Gosvāmī Mahārāja. Závěr tedy je, že Pán Śiva se svým chováním vyhýbal materialistickým osobám, které by ho jen rušily v jeho oddané službě.

4.2.19

Verš

niṣidhyamānaḥ sa sadasya-mukhyair
dakṣo giritrāya visṛjya śāpam
tasmād viniṣkramya vivṛddha-manyur
jagāma kauravya nijaṁ niketanam

Synonyma

niṣidhyamānaḥ — žádán, aby tak nečinil; saḥ — on (Dakṣa); sadasya-mukhyaiḥ — účastníky oběti; dakṣaḥ — Dakṣa; giritrāya — na Śivu; visṛjya — uvalil; śāpam — kletbu; tasmāt — odtamtud; viniṣkramya — odešel; vivṛddha-manyuḥ — nesmírně rozhněvaný; jagāma — šel; kauravya — ó Viduro; nijam — do svého; niketanam — domova.

Překlad

Maitreya pokračoval: Můj drahý Viduro, přes žádosti všech shromážděných účastníků oběti rozlícený Dakṣa proklel Pána Śivu. Poté opustil shromáždění a vrátil se domů.

Význam

Hněv má natolik neblahé následky, že i tak významná osobnost, jako je Dakṣa, pod jeho vlivem opustila arénu, kde Brahmā předsedal shromáždění mnoha velkých mudrců a zbožných, svatých mužů. Dakṣa byl tak rozzloben, že i když mu to všichni rozmlouvali, odešel s přesvědčením, že toto příznivé místo se pro něho nehodí. Byl pyšný na své postavení a domníval se, že se mu v polemizování nikdo nevyrovná. Ukazuje se, že všichni členové shromáždění, včetně Pána Brahmy, ho prosili, aby se nehněval a neopouštěl je, ale on přes všechny jejich prosby odešel. Takový je výsledek krutého hněvu. Proto nám Bhagavad-gītā radí, že chceme-li udělat opravdový pokrok v duchovním vědomí, je nutné, abychom se vyvarovali tří věcí — chtíče, hněvu a kvality vášně. Můžeme vidět, že chtíč, hněv a kvalita vášně člověka úplně pomatou, i kdyby byl tak mocný jako Dakṣa. Samotné jméno Dakṣa znamená, že byl odborník na všechny hmotné činnosti, ale přesto se kvůli své zášti vůči takové svaté osobnosti, jakou je Pán Śiva, stal obětí těchto tří nepřátel — hněvu, chtíče a vášně. Pán Caitanya proto důrazně varoval před urážkou vaiṣṇavy. Řekl, že urážky proti vaiṣṇavům se podobají šílenému slonu. Šílený slon může dělat příšerné věci, a stejně tak ten, kdo uráží vaiṣṇavy, je schopen jakékoliv ohavnosti.

4.2.20

Verš

vijñāya śāpaṁ giriśānugāgraṇīr
nandīśvaro roṣa-kaṣāya-dūṣitaḥ
dakṣāya śāpaṁ visasarja dāruṇaṁ
ye cānvamodaṁs tad-avācyatāṁ dvijāḥ

Synonyma

vijñāya — uvědomil si; śāpam — prokletí; giriśa — Śivy; anuga-agraṇīḥ — jeden z hlavních společníků; nandīśvaraḥ — Nandīśvara; roṣa — hněv; kaṣāya — rudý; dūṣitaḥ — zaslepený; dakṣāya — na Dakṣu; śāpam — kletbu; visasarja — uvalil; dāruṇam — tvrdou; ye — kdo; ca — a; anvamodan — toleroval; tat-avācyatām — prokletí Śivy; dvijāḥ — brāhmaṇové.

Překlad

Když Nandīśvara, jeden ze Śivových hlavních společníků, uslyšel tuto kletbu proti Pánu Śivovi, velice se rozzlobil. S očima rudýma hněvem se připravil proklít nejen Dakṣu, ale i všechny přítomné brāhmaṇy, kteří nečinně přihlíželi, jak Dakṣa proklel Śivu tvrdými slovy.

Význam

Mezi některými méně pokročilými vaiṣṇavy a śivaisty existuje vleklý spor. Když Dakṣa hrubými slovy proklel Pána Śivu, někteří z přítomných brāhmaṇů se možná v duchu radovali, neboť určití brāhmaṇové nemají Pána Śivu příliš v oblibě. Neznají totiž jeho postavení. Nandīśvara se prokletím Pána Śivy cítil dotčený, ale nenásledoval Śivův příklad. Pán Śiva byl také přítomný a také mohl Dakṣu proklít, ale mlčel a Dakṣovo jednání toleroval. Nandīśvara, jeho stoupenec, ho však tolerovat nedokázal. Jako věrný následovník svého pána měl samozřejmě právo se ho zastat, ale neměl proklínat přítomné brāhmaṇy. Celá záležitost se natolik zkomplikovala, že ti, kteří nebyli dostatečně silní, zapomněli na své postavení, a tak se ve velkém shromáždění strhla vlna vzájemného proklínání. Materiální podmínky tohoto světa jsou natolik nestálé, že i osobnosti, jako je Nandīśvara, Dakṣa a mnozí přítomní brāhmaṇové, se nakazily atmosférou hněvu.

4.2.21

Verš

ya etan martyam uddiśya
bhagavaty apratidruhi
druhyaty ajñaḥ pṛthag-dṛṣṭis
tattvato vimukho bhavet

Synonyma

yaḥ — kdo (Dakṣa); etat martyam — toto tělo; uddiśya — co se týče; bhagavati — Śivy; apratidruhi — který nezávidí; druhyati — závidí; ajñaḥ — méně inteligentní osoby; pṛthak-dṛṣṭiḥ — vidí dualitu; tattvataḥ — transcendentálního poznání; vimukhaḥ — zbaveni; bhavet — mohou být.

Překlad

Každý, kdo považuje Dakṣu za nejdůležitější osobnost a závistivě opomíjí Pána Śivu, je méně inteligentní. Protože se dívá pohledem duality, ztratí transcendentální poznání.

Význam

Nandīśvarova první kletba zněla, že každý, kdo podporuje Dakṣu, se pošetile ztotožňuje s tělem, a jelikož Dakṣa neměl žádné transcendentální poznání, podporovat ho znamenalo toto poznání okamžitě ztratit. Nandīśvara prohlásil, že Dakṣa se stejně jako všichni ostatní materialisté ztotožňuje s tělem, pro které se snažil dosáhnout co nejlepších podmínek. Příliš lpěl na svém těle a na věcech, které se s ním bezprostředně pojí — na manželce, dětech, domovu a všem ostatním, co nemá nic společného s duší. Nandīśvarova kletba zněla, že každý, kdo podporuje Dakṣu, bude zbaven transcendentálního poznání o duši, a tím i poznání o Nejvyšší Osobnosti Božství.

4.2.22

Verš

gṛheṣu kūṭa-dharmeṣu
sakto grāmya-sukhecchayā
karma-tantraṁ vitanute
veda-vāda-vipanna-dhīḥ

Synonyma

gṛheṣu — v rodinném životě; kūṭa-dharmeṣu — s náboženskou přetvářkou; saktaḥ — přitahovaný; grāmya-sukha-icchayā — touhou po hmotném štěstí; karma-tantram — plodonosné činnosti; vitanute — vykonává; veda-vāda — podle výkladů Ved; vipanna-dhīḥ — inteligence je ztracena.

Překlad

Rodinný život založený na náboženské přetvářce, kdy člověka přitahuje hmotné štěstí, a tedy i povrchní výklady Ved, zbavuje hospodáře veškeré inteligence a připoutává je k plodonosným činnostem, které se pro ně stávají vším.

Význam

Lidé, kteří se ztotožňují s tělesnou existencí, ulpívají na plodonosných činnostech popsaných ve védské literatuře. Vedy například prohlašují, že kdo dodržuje slib cāturmāsya, dosáhne věčné blaženosti v nebeském království. V Bhagavad-gītě je řečeno, že tento květnatý jazyk Ved zvláště přitahuje ty, kdo se ztotožňují s tělem. Štěstí v nebeském království je pro tyto osoby vším. Nevědí, že ještě výše je duchovní říše, království Boha, a že je možné se tam dostat. To znamená, že nemají žádné transcendentální poznání. Úzkostlivě dodržují pravidla a zásady rodinného života, aby se v příštím životě dostali na Měsíc či jinou nebeskou planetu. Zde je řečeno, že tito lidé ulpívají na hmotném štěstí (grāmya-sukha) a zcela postrádají vědomosti o věčném a blaženém duchovním životě.

4.2.23

Verš

buddhyā parābhidhyāyinyā
vismṛtātma-gatiḥ paśuḥ
strī-kāmaḥ so ’stv atitarāṁ
dakṣo basta-mukho ’cirāt

Synonyma

buddhyā — inteligencí; para-abhidhyāyinyā — protože pokládá tělo za své vlastní já; vismṛta-ātma-gatiḥ — zapomněl na poznání o Viṣṇuovi; paśuḥ — zvíře; strī-kāmaḥ — připoutaný k sexu; saḥ — on (Dakṣa); astu — nechť; atitarām — příliš; dakṣaḥ — Dakṣa; basta-mukhaḥ — kozí obličej; acirāt — zakrátko.

Překlad

Dakṣa pokládá tělo za vše. Zapomněl na viṣṇu-pāda, viṣṇu-gati, a lpí pouze na sexu — proto bude mít zakrátko kozí obličej.

4.2.24

Verš

vidyā-buddhir avidyāyāṁ
karmamayyām asau jaḍaḥ
saṁsarantv iha ye cāmum
anu śarvāvamāninam

Synonyma

vidyā-buddhiḥ — materialistické vzdělání a inteligence; avidyāyām — v nevědomosti; karma-mayyām — kterou tvoří plodonosné činnosti; asau — on (Dakṣa); jaḍaḥ — tupý; saṁsarantu — nechť se rodí znovu a znovu; iha — v tomto světě; ye — kdo; ca — a; amum — Dakṣu; anu — následující; śarva — Śivu; avamāninam — urazili.

Překlad

Ti, kdo jsou tupí jako hmota, protože prohlubují materialistické vzdělání a inteligenci, se z nevědomosti věnují plodonosným činnostem. Tito lidé úmyslně urazili Pána Śivu. Nechť zůstanou v koloběhu opakovaného zrození a smrti.

Význam

Tři uvedená prokletí stačí, aby se postižený stal netečným jako kámen, pozbyl duchovního poznání a zcela se pohroužil do materialistického vzdělání, které představuje nevědomost. Poté, co Nandīśvara pronesl tyto kletby, proklel brāhmaṇy, jež podpořili Dakṣu v urážení Pána Śivy, aby zůstali v koloběhu zrození a smrti.

4.2.25

Verš

giraḥ śrutāyāḥ puṣpiṇyā
madhu-gandhena bhūriṇā
mathnā conmathitātmānaḥ
sammuhyantu hara-dviṣaḥ

Synonyma

giraḥ — slova; śrutāyāḥ — Ved; puṣpiṇyāḥ — květnatá; madhu-gandhena — s vůní medu; bhūriṇā — četná; mathnā — svůdná; ca — a; unmathita-ātmānaḥ — ti s otupělou myslí; sammuhyantu — nechť zůstanou připoutáni; hara-dviṣaḥ — kteří závidí Pánu Śivovi.

Překlad

Nechť ti, kdo závidí Pánu Śivovi, protože jsou uneseni přitažlivostí květnatých slov svůdných védských slibů, a tím zcela otupělí, zůstanou navždy připoutáni k plodonosné práci.

Význam

Védské sliby dosažení vyšších planet, kde je lepší úroveň hmotného života, jsou srovnávány s květnatými slovy, neboť v květech je sice vůně, ale nevydrží příliš dlouho. Je v nich také med, ale ani ten není věčný.

4.2.26

Verš

sarva-bhakṣā dvijā vṛttyai
dhṛta-vidyā-tapo-vratāḥ
vitta-dehendriyārāmā
yācakā vicarantv iha

Synonyma

sarva-bhakṣāḥ — jedí všechno; dvijāḥ — brāhmaṇové; vṛttyai — pro udržení těla; dhṛta-vidyā — vzdělávají se; tapaḥ — askeze; vratāḥ — a sliby; vitta — peníze; deha — tělo; indriya — smysly; ārāmāḥ — uspokojení; yācakāḥ — jako žebráci; vicarantu — ať se potulují; iha — zde.

Překlad

Tito brāhmaṇové se vzdělávají, podstupují askezi a skládají sliby jen za účelem udržování těla. Nebudou schopni rozlišit mezi tím, co se smí a nesmí jíst. Peníze budou získávat žebráním ode dveří ke dveřím a utrácet je budou jen pro své tělesné uspokojení.

Význam

Následky Nandīśvarovy třetí kletby, kterou uvalil na brāhmaṇy podporující Dakṣu, se plně projevují ve věku Kali. Takzvaní brāhmaṇové se již nezajímají o povahu Nejvyššího Brahmanu, přestože brāhmaṇa znamená ten, kdo dosáhl poznání o Brahmanu. Vedānta-sūtra také praví: athāto brahma-jijñāsā — lidský život je určen pro realizaci Nejvyššího Brahmanu, Absolutní Pravdy, tedy pro dosažení úrovně brāhmaṇy. Dnešní brāhmaṇové nebo takzvaní brāhmaṇové, kteří se rodí v původně bráhmanských rodinách, bohužel zanechali plnění svých předepsaných povinností, ale přitom nedovolí, aby kdokoliv jiný mohl zaujmout postavení brāhmaṇy. Śrīmad-Bhāgavatam, Bhagavad-gītā a jiná védská písma jasně popisují kvality, které musí brāhmaṇa mít. Brāhmaṇa není dědičný titul nebo postavení. Takzvaní brāhmaṇové protestují, když se někdo z nebráhmanské rodiny (například z rodiny śūdrů) snaží stát brāhmaṇou tím, že se řádně kvalifikuje pod vedením pravého duchovního mistra. Nandīśvara tyto brāhmaṇy proklel, takže ani nejsou schopni rozlišit, co se smí a nesmí jíst, a žijí jen pro obživu svého pomíjivého hmotné těla a jeho rodiny. Tyto pokleslé podmíněné duše si nezasluhují být nazývány brāhmaṇy. Přesto se v Kali-yuze za brāhmaṇy prohlašují a tomu, kdo se pokouší skutečně vyvinout bráhmanské vlastnosti, se snaží bránit v pokroku. Tak vypadá situace v současném věku. Caitanya Mahāprabhu tento postoj jednoznačně odsoudil. Ve Svých rozhovorech s Rāmānandou Rāyem řekl, že bez ohledu na to, zda se člověk narodil v rodině brāhmaṇů nebo śūdrů, zda je hospodář či sannyāsī — zná-li vědu o Kṛṣṇovi, musí být duchovním mistrem. Caitanya Mahāprabhu měl mnoho žáků i mezi takzvanými śūdry, jako například Haridāse Ṭhākura a Rāmānandu Rāye. Dokonce i Gosvāmī, přední žáci Pána Caitanyi, byli vyloučeni ze společenství brāhmaṇů. Caitanya Mahāprabhu je však Svou milostí změnil na prvotřídní vaiṣṇavy.

4.2.27

Verš

tasyaivaṁ vadataḥ śāpaṁ
śrutvā dvija-kulāya vai
bhṛguḥ pratyasṛjac chāpaṁ
brahma-daṇḍaṁ duratyayam

Synonyma

tasya — jeho (Nandīśvarova); evam — takto; vadataḥ — slova; śāpam — prokletí; śrutvā — slyšeli; dvija-kulāya — brāhmaṇům; vai — jistě; bhṛguḥ — Bhṛgu; pratyasṛjat — učinil; śāpam — kletbu; brahma-daṇḍam — potrestání brāhmaṇy; duratyayam — nepřekonatelné.

Překlad

Když Nandīśvara takto proklel všechny dědičné brāhmaṇy, mudrc Bhṛgu na oplátku odsoudil stoupence Pána Śivy touto velmi mocnou bráhmanskou kletbou.

Význam

Slova duratyaya je zde konkrétně užito v souvislosti s brahma-daṇḍou, bráhmanskou kletbou. Prokletí od brāhmaṇy má nesmírnou moc, a proto se říká, že je duratyaya, nepřekonatelné. Pán v Bhagavad-gītě praví, že nikdo nemůže překonat přísné zákony přírody, a stejně nepřekonatelná je i bráhmanská kletba. Avšak v Bhagavad-gītě rovněž stojí, že kletby či požehnání tohoto hmotného světa jsou koneckonců pouhé výtvory hmoty. Caitanya-caritāmṛta potvrzuje, že v tomto hmotném světě je požehnání i kletba na stejné úrovni, protože obojí je hmotné. Abychom se zbavili hmotného znečištění, musíme se uchýlit k Nejvyšší Osobnosti Božství, jak doporučuje Bhagavad-gītā (7.14): mām eva ye prapadyante māyām etāṁ taranti te. Nejlepší cestou je transcendovat veškeré hmotné kletby a požehnání, uchýlit se k Nejvyššímu Pánu, Kṛṣṇovi, a zůstat stále na transcendentální úrovni. Ti, kdo se uchýlili ke Kṛṣṇovi, jsou vždy mírumilovní — nikdo je nikdy neproklíná a oni se také nesnaží nikoho proklít. Tak vypadá transcendentální postavení.

4.2.28

Verš

bhava-vrata-dharā ye ca
ye ca tān samanuvratāḥ
pāṣaṇḍinas te bhavantu
sac-chāstra-paripanthinaḥ

Synonyma

bhava-vrata-dharāḥ — zavázal se uspokojit Śivu; ye — kdo; ca — a; ye — kdo; ca — a; tān — tyto zásady; samanuvratāḥ — následuje; pāṣaṇḍinaḥ — ateisté; te — oni; bhavantu — nechť se stanou; sat-śāstra-paripanthinaḥ — odvrácení od transcendentálních pokynů písem.

Překlad

Ten, kdo se zaváže uspokojovat Pána Śivu nebo následuje zásady jeho uctívání, se zcela jistě stane ateistou a odvrátí se od transcendentálních pokynů písem.

Význam

Oddaní Pána Śivy někdy napodobují jeho jednání. Pán Śiva například vypil oceán jedu a někteří z jeho stoupenců ho napodobují tím, že požívají omamné látky, jako je gāñjā (marihuana). Touto kletbou je každý, kdo následuje takovéto principy, odsouzený stát se bezvěrcem, který se staví proti védským pravidlům. Je řečeno, že oddaní Pána Śivy budou sac-chāstra-paripanthinaḥ — budou odporovat závěrům śāster neboli písem. To potvrzuje také Padma Purāṇa. Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, pověřil Pána Śivu, aby za určitým účelem šířil neosobní māyāvādskou filozofii, stejně jako Pán Buddha šířil za určitým účelem, který popisují śāstry, filozofii voidismu.

Někdy je nutné šířit filozofická učení, která odporují védským závěrům. V Śiva Purāṇě se píše o tom, jak Pán Śiva řekl Pārvatī, že se v Kali-yuze zjeví v těle brāhmaṇy a bude kázat māyāvādskou filozofii. Ti, kdo uctívají Pána Śivu, jsou proto většinou stoupenci māyāvādy. Pán Śiva však osobně prohlásil: māyāvādam asac-chāstram. Jak je zde vysvětleno, asat-śāstra označuje učení māyāvādského impersonalismu, splynutí s Nejvyšším. Bhṛgu Muni proklel každého, kdo uctívá Pána Śivu, aby se stal stoupencem této māyāvādské asat-śāstry, která se snaží prosadit, že Nejvyšší Osobnost Božství je neosobní. Navíc jsou mezi stoupenci Pána Śivy i takoví, kteří žijí skutečně ďábelským životem. Śrīmad-Bhāgavatam a Nārada-pañcarātra jsou autorizovaná písma, kterým se říká sat-śāstra, neboť vedou člověka na cestu realizace Boha. Asat-śāstry představují pravý opak.

4.2.29

Verš

naṣṭa-śaucā mūḍha-dhiyo
jaṭā-bhasmāsthi-dhāriṇaḥ
viśantu śiva-dīkṣāyāṁ
yatra daivaṁ surāsavam

Synonyma

naṣṭa-śaucāḥ — vzdali se čistoty; mūḍha-dhiyaḥ — hloupí; jaṭā-bhasma-asthi-dhāriṇaḥ — s dlouhými vlasy, pokryti popelem a ozdobeni kostmi; viśantu — když vstoupí; śiva-dīkṣāyām — zasvěcení do uctívání Śivy; yatra — kde; daivam — jsou duchovní; sura-āsavam — víno a kořalka.

Překlad

Ti, kdo se zavázali uctívat Pána Śivu, jsou tak hloupí, že ho napodobují a nechávají si narůst dlouhé vlasy. Poté, co jsou zasvěceni do jeho uctívání, začínají holdovat vínu, masu a podobným věcem.

Význam

Pít víno, jíst maso, nosit dlouhé vlasy, nekoupat se každý den a kouřit gāñju neboli marihuanu jsou některé ze zvyků hloupých bytostí, které nežijí usměrněným způsobem. Takové chování člověka připravuje o transcendentální poznání. Zasvěcení do Śivovy mantry doprovází mudrikāṣṭaka, ve které se mimo jiné doporučuje usadit se na vagínu a toužit po nirvāṇě, rozplynutí existence. Při tomto uctívání je nutné pít víno nebo kvašenou palmovou šťávu, která má opojné účinky. I to lze podle Śiva-āgamy, písmu pojednávajícím o metodách uctívání Pána Śivy, obětovat.

4.2.30

Verš

brahma ca brāhmaṇāṁś caiva
yad yūyaṁ parinindatha
setuṁ vidhāraṇaṁ puṁsām
ataḥ pāṣaṇḍam āśritāḥ

Synonyma

brahma — Vedy; ca — a; brāhmaṇān — brāhmaṇy; ca — a; eva — jistě; yat — protože; yūyam — ty; parinindatha — pomlouváš; setum — védské zásady; vidhāraṇam — které drží; puṁsām — lidstvo; ataḥ — proto; pāṣaṇḍam — ateismus; āśritāḥ — uchýlil ses.

Překlad

Bhṛgu Muni pokračoval: Jelikož urážíš Vedy a brāhmaṇy, kteří se řídí védskými zásadami, je zřejmé, že ses již uchýlil k ateismu.

Význam

Ve své kletbě proti Nandīśvarovi a jeho druhům Bhṛgu Muni řekl, že se nestanou ateisty jen kvůli jeho prokletí, ale že již poklesli na úroveň ateismu, jelikož uráží Vedy, které jsou zdrojem lidské civilizace. Lidská civilizace se zakládá na rozdělení společnosti do společenských tříd podle různých vlastností — na třídu inteligence, třídu bojovníků, třídu výrobců a třídu dělníků. Vedy dávají pokyny pro duchovní rozvoj, úspěšné hospodaření a uspokojování smyslů v rámci pravidel, aby mohl být člověk nakonec vysvobozen ze znečištěného stavu hmotné existence a dosáhl přirozené duchovní totožnosti (ahaṁ brahmāsmi). Dokud jsme znečištěni hmotnou existencí, střídáme těla počínaje vodními živočichy až po Brahmu, ale lidská životní podoba je v tomto hmotném světě nejdokonalejší. Vedy dávají důležité informace, jak zlepšit svoji situaci v příštím životě. Vedy jsou matkou těchto pokynů a brāhmaṇové, znalci Ved, jsou jejich otcem. Jakmile tedy někdo uráží Vedy a brāhmaṇy, poklesne na úroveň ateismu. V sanskrtu se tomu říká nāstika — člověk, který nevěří ve Vedy, a místo toho si vymýšlí svůj vlastní náboženský systém. Śrī Caitanya Mahāprabhu řekl, že stoupenci buddhismu jsou nāstikové. Pán Buddha chtěl prosadit své učení o nenásilí, a proto zcela odmítl víru ve Vedy. Z toho důvodu Śaṅkarācārya později skoncoval s jeho náboženským systémem a vykázal ho za hranice Indie. Zde je řečeno: brahma ca brāhmaṇān. Brahma znamená Vedy. Ahaṁ brahmāsmi znamená “jsem plný poznání”. Vedy praví, že se máme považovat za Brahman, neboť jím skutečně jsme. Jestliže se zavrhne brahma, védská duchovní věda, spolu s jejími znalci, brāhmaṇy, co potom zbyde z lidské civilizace? Bhṛgu Muni tedy řekl: “Nestanete se ateisty v důsledku mého prokletí — již jimi jste. Proto jste odsouzeni.”

4.2.31

Verš

eṣa eva hi lokānāṁ
śivaḥ panthāḥ sanātanaḥ
yaṁ pūrve cānusantasthur
yat-pramāṇaṁ janārdanaḥ

Synonyma

eṣaḥ — Vedy; eva — jistě; hi — pro; lokānām — všech lidí; śivaḥ — příznivá; panthāḥ — cesta; sanātanaḥ — věčná; yam — která (védská cesta); pūrve — v minulosti; ca — a; anusantasthuḥ — byla přísně dodržována; yat — ve které; pramāṇam — důkaz; janārdanaḥ — Janārdana.

Překlad

Vedy předkládají věčné náboženské zásady pro příznivý rozvoj lidské civilizace, které byly v minulosti přísně dodržovány. Důkazem této skutečnosti je Samotný Pán, Nejvyšší Osobnost Božství, který se nazývá Janārdana, příznivec všech živých bytostí.

Význam

Kṛṣṇa, Nejvyšší Osobnost Božství, v Bhagavad-gītě prohlásil, že je otcem všech živých bytostí ve všech podobách. Existuje 8 400 000 různých životních druhů a Pán Kṛṣṇa prohlašuje, že je otcem všech. Všechny živé bytosti jsou jakožto nedílné části Nejvyšší Osobnosti Božství Pánovi synové, a jelikož si neustále myslí, že mohou panovat hmotné přírodě, jsou jim pro jejich prospěch dány Vedy, které jim poskytují vedení. Vedy se nazývají apauruṣeya, neboť jejich autorem není žádný člověk ani polobůh, včetně prvního živého tvora, Brahmy. Brahmā není autorem a tvůrcem Ved. I on je jednou z živých bytostí tohoto hmotného světa a nedokáže Vedy napsat či vyslovit sám od sebe. Každá živá bytost tohoto hmotného světa se vyznačuje čtyřmi nedostatky — chybuje, pokládá věci za něco jiného, než ve skutečnosti jsou, podvádí a má nedokonalé smysly. Vedy ovšem nejsou výtvorem žádné bytosti z tohoto hmotného světa; jsou apauruṣeya. Nikdo není schopen zjistit jejich minulost. Moderní lidská civilizace nezná chronologické dějiny světa či vesmíru a nemá historické údaje z doby před více než třemi tisíci lety. Nikdo není schopen určit přesné stáří Ved, protože je nesepsala žádná živá bytost z tohoto hmotného světa. Všechny ostatní systémy poznání mají své nedostatky, neboť byly sepsány či vysloveny lidmi nebo polobohy, kteří jsou výtvorem tohoto světa. Bhagavad-gītā je však apauruṣeya, neboť ji nevyslovil žádný člověk ani polobůh z tohoto hmotného světa. Vyslovil ji Pán Kṛṣṇa, který je mimo hmotné stvoření, což potvrzují nejen ācāryové, jako je Rāmānujācārya a Madhvācārya, ale i věhlasní učenci, jako byl Śaṅkarācārya. Śaṅkarācārya uznal, že Nārāyaṇa a Kṛṣṇa jsou transcendentální, a v Bhagavad-gītě Pán Kṛṣṇa také říká: ahaṁ sarvasya prabhavo mattaḥ sarvaṁ pravartate—“Jsem původem všeho, vše pochází ze Mne.” Hmotné stvoření, včetně Brahmy, Śivy a ostatních polobohů, stvořil Kṛṣṇa, neboť vše pochází z Něho. Kṛṣṇa také říká, že poznat Ho je účelem všech Ved (vedaiś ca sarvair aham eva vedyaḥ). Je prvotním znalcem Ved (veda-vit) a autorem Vedānty (vedānta-kṛt). Vedy nesestavil Brahmā.

Na začátku Śrīmad-Bhāgavatamu je řečeno: tene brahma hṛdā — Svrchovaný Pán, Nejvyšší Absolutní Pravda, vložil védské poznání do srdce Brahmy. To, že ho vyslovil Janārdana, Nejvyšší Osobnost Božství, je důkazem, že védské poznání nemá nedostatky v podobě chyb, iluze, podvádění a nedokonalosti. Tak je přijímáno od nepaměti, počínaje Brahmou. Kulturně vyspělí lidé v Indii odjakživa následují védská náboženská pravidla a zásady. Historii védského náboženství nelze popsat — je sanātana — a jakékoliv pomlouvání Ved se pokládá za ateismus. Vedy jsou označovány slovem setu, “most”. Chce-li člověk dosáhnout své duchovní totožnosti, musí překonat oceán nevědomosti. Vedy jsou jako most, po kterém lze přejít přes tento obrovský oceán.

Vedy popisují způsob, jak lidskou společnost rozdělit do čtyř kategorií podle vlastností a schopností každého jednotlivce. Je to vysoce vědecký systém a je rovněž sanātana, neboť nikdo nezjistí jeho počátek a nikdy nenastane jeho konec. Nikdo nemůže zrušit systém vareṇ a āśramů, který dělí společnost do přirozených skupin. Vždy budou například existovat inteligentní lidé se zájmem o duchovní poznání a filozofii, ať už se nazývají brāhmaṇové či nějak jinak. Lidé, kteří mají sklony k řízení a vládě nad ostatními, jsou rovněž v každé lidské společnosti. Ve védském systému se těmto bojovným mužům říká kṣatriyové. Stejně tak ve všech společnostech existují lidé, jejichž zájmem je být hospodářsky úspěšný, rozvíjet podnikatelství, průmysl či peněžnictví, a ti se nazývají vaiśyové. A všude také existují lidé, kteří nemají intelektuální sklony, vůdcovské vlastnosti či schopnosti zajišťovat hospodářský rozvoj, ale jen slouží ostatním. Těm se říká śūdrové neboli dělníci. Celý tento systém je sanātana — existuje od nepaměti a zůstane stejný i v budoucnosti. Na světě není síla, která by ho mohla zrušit. Systém sanātana-dharma je tedy věčný, a následováním védských zásad se proto člověk může povýšit na nejvyšší úroveň duchovního života.

Skutečnost, že v minulosti se mudrci řídili tímto systémem, svědčí o tom, že védské zásady představují standard společenského života. Stoupenci Pána Śivy, kteří holdují alkoholu, omamným látkám a sexu, nemyjí se a kouří gāñju, se však o společenská pravidla nezajímají. To znamená, že lidé, kteří odmítají védské zásady, jsou sami důkazem autoritativního postavení Ved — jelikož nenásledují védské zásady, začínají se podobat zvířatům. Tito lidé, kteří žijí zvířecím životem, jsou přímým svědectvím svrchovanosti védských pokynů.

4.2.32

Verš

tad brahma paramaṁ śuddhaṁ
satāṁ vartma sanātanam
vigarhya yāta pāṣaṇḍaṁ
daivaṁ vo yatra bhūta-rāṭ

Synonyma

tat — tyto; brahma — Vedy; paramam — nejvyšší; śuddham — čistou; satām — svatých osob; vartma — cestu; sanātanam — věčnou; vigarhya — když pomlouváte; yāta — nechť se vydáte; pāṣaṇḍam — k ateismu; daivam — božstvo; vaḥ — váš; yatra — kde; bhūta-rāṭ — vládce bhūtů.

Překlad

Vy, stoupenci Bhūtapatiho, Pána Śivy, bezpochyby poklesnete na úroveň ateismu, neboť jste se rouhali pokynům Ved, které jsou čistou a nejvyšší cestou svatých osobností.

Význam

O Pánu Śivovi se zde hovoří jako o bhūta-rāṭovi. Bhūta je duch nebo osoba na úrovni hmotné kvality nevědomosti, a bhūta-rāṭ je tedy ten, kdo vládne bytostem, které jsou na nejnižší příčce hmotných kvalit. Jiný význam slova bhūta je “ten, kdo byl zplozen” nebo všeobecně cokoliv stvořeného, a v tomto smyslu může být Pán Śiva považován za otce tohoto hmotného světa. Zde však má Bhṛgu Muni na mysli Pána Śivu jako vůdce těch nejpokleslejších bytostí. O jejich vlastnostech jsme se již zmínili. Je známo, že se nemyjí, nosí dlouhé vlasy a jsou závislí na požívání omamných látek. Ve srovnání s cestou, kterou následují stoupenci Bhūtarāṭa, je védský systém nesrovnatelně lepší, neboť člověka povyšuje na úroveň duchovního života, k nejvyššímu věčnému cíli lidské civilizace. Rouhat se a veřejně odmítat védská pravidla vede k poklesu živé bytosti na úroveň ateismu.

4.2.33

Verš

maitreya uvāca
tasyaivaṁ vadataḥ śāpaṁ
bhṛgoḥ sa bhagavān bhavaḥ
niścakrāma tataḥ kiñcid
vimanā iva sānugaḥ

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — Maitreya pravil; tasya — jeho; evam — takto; vadataḥ — vyslovené; śāpam — prokletí; bhṛgoḥ — Bhṛgua; saḥ — on; bhagavān — vlastník všeho bohatství; bhavaḥ — Pán Śiva; niścakrāma — odešel; tataḥ — odtamtud; kiñcit — jaksi; vimanāḥ — zasmušilý; iva — jako; sa-anugaḥ — následovaný svými žáky.

Překlad

Mudrc Maitreya pravil: Když se Śivovi stoupenci a přívrženci Dakṣi a Bhṛgua začali vzájemně proklínat, Pána Śivu to velice zarmoutilo. Beze slova opustil obětní arénu a jeho žáci ho následovali.

Význam

Zde je popis příkladné povahy Pána Śivy. Přestože se jeho a Dakṣovi přívrženci začali vzájemně proklínat, on sám jakožto největší vaiṣṇava zůstal klidný a neřekl ani slovo. Vaiṣṇava vždy toleruje a Pán Śiva je považován za nejpřednějšího vaiṣṇavu. Tato událost názorně ukazuje ušlechtilost jeho charakteru. Byl smutný, protože si byl vědom nesmyslnosti vzájemného proklínání jeho a Dakṣových stoupenců, které nemělo nic společného s duchovním životem. Jako vaiṣṇava neviděl nikoho jako nižší nebo vyšší osobnost. Jak praví Bhagavad-gītā (5.18): paṇḍitāḥ sama-darśinaḥ. Ten, kdo je dokonale vzdělaný, vidí každého z duchovní úrovně, a proto nerozlišuje mezi větším a menším. Když chtěl Pán Śiva ukončit vzájemné proklínání svého stoupence Nandīśvary a Bhṛgu Muniho, nezbývalo mu nic jiného než odejít.

4.2.34

Verš

te ’pi viśva-sṛjaḥ satraṁ
sahasra-parivatsarān
saṁvidhāya maheṣvāsa
yatrejya ṛṣabho hariḥ

Synonyma

te — tito; api — dokonce; viśva-sṛjaḥ — praotci obyvatelstva vesmíru; satram — oběť; sahasra — tisíc; parivatsarān — let; saṁvidhāya — konali; maheṣvāsa — ó Viduro; yatra — ve které; ijyaḥ — byl uctíván; ṛṣabhaḥ — Božstvo vládnoucí všem polobohům; hariḥ — Hari.

Překlad

Mudrc Maitreya pokračoval: Ó Viduro, všichni praotci obyvatelstva vesmíru konali oběť po tisíc let, neboť oběť je nejlepší způsob, jak uctívat Nejvyššího Pána, Hariho, Osobnost Božství.

Význam

Zde je jasně řečeno, že vůdčí osobnosti, které jsou pověřené plozením obyvatelstva celého vesmíru, mají zájem uspokojit prostřednictvím obětí Nejvyšší Osobnost Božství. Pán také v Bhagavad-gītě (5.59) říká: bhoktāraṁ yajña-tapasām — každý může vykonávat oběti a podrobovat se tvrdé askezi za účelem zdokonalení, ale to vše je určeno k uspokojení Nejvyššího Pána. Pokud tyto činnosti vykonáváme pouze pro své osobní uspokojení, jednáme na úrovni pāṣaṇḍa, ateismu. Provádíme-li je však pro potěšení Nejvyššího Pána, jednáme v souladu s védskými pokyny. Shromáždění mudrci konali oběti po celých tisíc let.

4.2.35

Verš

āplutyāvabhṛthaṁ yatra
gaṅgā yamunayānvitā
virajenātmanā sarve
svaṁ svaṁ dhāma yayus tataḥ

Synonyma

āplutya — vykoupali se; avabhṛtham — koupel, která je vykonána po ukončení obřadu; yatra — kde; gaṅgā — řeka Ganga; yamunayā — s řekou Yamunou; anvitā — spojené; virajena — bez nakažení; ātmanā — myslí; sarve — všichni; svam svam — svá vlastní; dhāma — sídla; yayuḥ — odešli; tataḥ — odtamtud.

Překlad

Můj milý Viduro, jenž nosíš luk a šípy, všichni polobozi, kteří se zúčastnili oběti, se po jejím ukončení vykoupali v soutoku Gangy a Yamuny. Tato koupel se nazývá avabhṛtha-snāna. S očištěným srdcem se pak odebrali do svých sídel.

Význam

I když Pán Śiva a před ním Dakṣa předčasně opustili obětní arénu, shromáždění mudrci přesto po mnoho let pokračovali ve vykonávání oběti pro uspokojení Nejvyššího Pána. Oběť nebyla odchodem Śivy a Dakṣi zmařena a mudrci pokračovali se svými činnostmi. Z toho vyplývá, že i když neuctíváme polobohy, dokonce ani Pána Śivu a Brahmu, můžeme přesto uspokojit Nejvyšší Osobnost Božství. Bhagavad-gītā (7.20) to potvrzuje: kāmais tais tair hṛta-jñānāḥ prapadyante 'nya-devatāḥ. Polobohy uctívají lidé posedlí chtíčem a touhou po hmotném zisku. Bhagavad-gītā užívá specifických slov — nāsti buddhiḥ, “ti, kteří pozbyli veškeré soudnosti a inteligence”. Jen takoví lidé se ucházejí o přízeň polobohů, od kterých očekávají hmotné štěstí. To ovšem neznamená, že bychom polobohy neměli mít v úctě. Nemusíme je však uctívat. Čestný občan má úctu k vládě, ale nemusí proto podplácet vládní zaměstnance. Podplácení je trestné. To, že nepodplácíme vládního činitele, neznamená, že ho nemáme v úctě. Podobně ten, kdo je zaměstnán transcendentální láskyplnou službou Nejvyššímu Pánu, nemusí uctívat polobohy, ale také k nim není neuctivý. Na jiném místě Bhagavad-gīty (9.23) je řečeno: ye 'py anya-devatā-bhaktā yajante śraddhayānvitāḥ. Pán říká, že ten, kdo uctívá polobohy, uctívá také Jeho, avšak způsobem avidhi-pūrvakam — “bez následování usměrňujících zásad”. Zásadou je uctívat Nejvyšší Osobnost Božství. Uctíváním polobohů sice také nepřímo uctíváme Nejvyššího Pána, Osobnost Božství, ale neusměrněně. Když uctíváme Nejvyššího Pána, automaticky sloužíme všem polobohům, kteří jsou nedílnými částmi celku. Zaléváme-li kořen, mají z toho automaticky prospěch všechny části stromu, jako jsou listy a větve. Stejně tak dodáváním potravy žaludku živíme všechny části těla — ruce, nohy, prsty a podobně. Když uctíváme Nejvyšší Osobnost Božství, uspokojíme všechny polobohy, ale uctíváním všech polobohů neuctíváme plně Nejvyššího Pána. Uctívání polobohů je tedy proti pravidlům a je projevem neúcty k příkazům písem.

V tomto věku Kali je prakticky nemožné vykonávat oběti polobohům, deva-yajñu. Proto Śrīmad-Bhāgavatam pro tento věk doporučuje saṅkīrtana-yajñu. Yajñaiḥ saṅkīrtana-prāyair yajanti hi sumedhasaḥ (Bhāg. 11.5.32). “Inteligentní lidé v tomto věku završí vykonávání všech druhů yajñí zpíváním Hare Kṛṣṇa, Hare Kṛṣṇa, Kṛṣṇa Kṛṣṇa, Hare Hare / Hare Rāma, Hare Rāma, Rāma Rāma, Hare Hare.” Tasmin tuṣṭe jagat tuṣṭaḥ. “Když je spokojený Pán Viṣṇu, jsou spokojení i všichni polobozi, kteří jsou nedílnými částmi Nejvyššího Pána.”

Takto končí Bhaktivedantovy výklady ke druhé kapitole čtvrtého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Dakṣa proklíná Pána Śivu”.

KAPITOLA TŘETÍ

Hovory mezi Pánem Śivou a Satī

4.3.1

Verš

maitreya uvāca
sadā vidviṣator evaṁ
kālo vai dhriyamāṇayoḥ
jāmātuḥ śvaśurasyāpi
sumahān aticakrame

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — Maitreya pravil; sadā — stále; vidviṣatoḥ — napětí; evam — takto; kālaḥ — čas; vai — jistě; dhriyamāṇayoḥ — dále snášel; jāmātuḥ — zetě; śvaśurasya — tchána; api — dokonce; su-mahān — nesmírně velký; aticakrame — uplynul.

Překlad

Maitreya pokračoval: Napětí mezi tchánem a zetěm, Dakṣou a Pánem Śivou, trvalo velmi dlouhou dobu.

Význam

V předcházející kapitole se Vidura tázal Maitreyi, proč mezi Pánem Śivou a Dakṣou došlo k nedorozumění. Dále se ptal, proč se Satī rozhodla kvůli sporu mezi Dakṣou a jeho zetěm zničit své vlastní tělo. Hlavním důvodem tohoto činu byla skutečnost, že její otec, Dakṣa, začal novou oběť, na kterou Pán Śiva nebyl vůbec pozván. Když se koná oběť, obvykle jsou pozváni také všichni polobozi, zejména Pán Brahmā a Pán Śiva, jakož i řada dalších významných polobohů, jako Indra a Candra. Každá oběť je určena pro usmíření Nejvyšší Osobnosti Božství, Śrī Viṣṇua, ale polobozi jsou rovněž pozváni a podílejí se na ní. Je řečeno, že bez přítomnosti všech polobohů není žádná oběť úplná. V napjaté situaci, která panovala mezi tchánem a zetěm, se Dakṣa rozhodl vykonat další obětní obřad, k němuž Pán Śiva nebyl pozván. Dakṣa byl nejdůležitějším z těch, kdo plodili obyvatelstvo, k čemuž ho osobně pověřil Brahmā. Byl synem Brahmy a vzhledem ke svému vysokému postavení byl také velice pyšný.

4.3.2

Verš

yadābhiṣikto dakṣas tu
brahmaṇā parameṣṭhinā
prajāpatīnāṁ sarveṣām
ādhipatye smayo ’bhavat

Synonyma

yadā — když; abhiṣiktaḥ — pověřen; dakṣaḥ — Dakṣa; tu — ale; brahmaṇā — Brahmou; parameṣṭhinā — nejvyšším učitelem; prajāpatīnām — Prajāpatiů; sarveṣām — všech; ādhipatye — jako vůdce; smayaḥ — namyšlený; abhavat — stal se.

Překlad

Když Pán Brahmā pověřil Dakṣu, aby se stal vůdcem všech Prajāpatiů, kteří plodí obyvatelstvo, Dakṣa velice zpyšněl.

Význam

Přestože se Dakṣa choval závistivě a nepřátelsky k Pánu Śivovi, stal se vůdcem všech Prajāpatiů, a začal proto být velice pyšný. Člověk, který je pyšný na své hmotné vlastnictví, je schopen všeho, a Dakṣa tedy jednal na základě falešné prestiže. To bude popsáno v této kapitole.

4.3.3

Verš

iṣṭvā sa vājapeyena
brahmiṣṭhān abhibhūya ca
bṛhaspati-savaṁ nāma
samārebhe kratūttamam

Synonyma

iṣṭvā — po vykonání; saḥ — on (Dakṣa); vājapeyena — s obětí zvanou vājapeya; brahmiṣṭhān — Śivu a jeho stoupence; abhibhūya — bez ohledu na; ca — a; bṛhaspati-savam — bṛhaspati-sava; nāma — zvanou; samārebhe — začal; kratu-uttamam — nejlepší oběť.

Překlad

Dakṣa začal konat oběť jménem vājapeya a byl nezvratně přesvědčený, že má plnou podporu Pána Brahmy. Pak vykonal další velikou oběť, zvanou bṛhaspati-sava.

Význam

Vedy předepisují, že před vykonáním oběti bṛhaspati-sava je nutné nejprve vykonat oběť zvanou vājapeya. Dakṣa však při příležitosti těchto obětí opomenul pozvat velké oddané, jako je Pán Śiva. Védské texty ustanovují, že polobozi mají právo zúčastnit se yajñí a jsou také oprávněnými příjemci obětin. Dakṣa je však chtěl opomenout. Veškeré oběti jsou určené k usmíření Pána Viṣṇua, ale k Pánu Viṣṇuovi patří také všichni Jeho oddaní. Brahmā, Pán Śiva a další polobozi jsou všichni poslušnými služebníky Pána Viṣṇua, a Pán Viṣṇu proto není bez jejich přítomnosti nikdy spokojen. Dakṣa byl tak opojený svou mocí, že chtěl Pánu Brahmovi a Pánu Śivovi upřít jejich podíl na oběti. Měl za to, že když uspokojí Viṣṇua, nemusí uspokojovat Jeho následovníky. To však není předepsaný postup. Viṣṇu si naopak přeje, aby Jeho oddaní byli uspokojeni jako první. Pán Kṛṣṇa praví: mad-bhakta-pūjā-bhyadhikā — “Uctívání Mých oddaných je lepší než uctívání Mne Samotného.” Rovněž Śiva Purāṇa praví, že nejlepším způsobem uctívání je oběť Viṣṇuovi, ale ještě lepší je uctívat oddané Kṛṣṇy. Dakṣovo rozhodnutí nepřizvat Pána Śivu tedy nebylo namístě.

4.3.4

Verš

tasmin brahmarṣayaḥ sarve
devarṣi-pitṛ-devatāḥ
āsan kṛta-svastyayanās
tat-patnyaś ca sa-bhartṛkāḥ

Synonyma

tasmin — v té (oběti); brahma-ṛṣayaḥ — brahmarṣiové; sarve — všichni; devarṣi — devarṣiové; pitṛ — předci; devatāḥ — polobozi; āsan — byli; kṛta-svasti-ayanāḥ — byly krásně ozdobené šperky; tat-patnyaḥ — jejich manželky; ca — a; sa-bhartṛkāḥ — se svými manžely.

Překlad

Z různých částí vesmíru se k oběti sešlo mnoho brahmarṣiů, velkých mudrců a starších i jiných polobohů. Jejich manželky byly krásně ozdobeny šperky.

Význam

Pro vdanou ženu se sluší, aby se při významných obřadech, jako je svatba, oběť nebo pūjā, ozdobila šperky, zušlechtila kosmetickými přípravky a oblékla si sváteční šaty. Jsou to příznivé znaky. Na oné velké oběti, zvané bṛhaspati-sava, se sešlo mnoho žen z nebeských planet spolu se svými manžely, což byli devarṣiové, polobozi a rājarṣiové. Skutečnost, že ženy přišly spolu se svými manžely, je zde zdůrazněna proto, že pěkně ozdobená žena je pro svého muže zdrojem inspirace. Krásné ozdoby, šperky a šaty žen polobohů a mudrců, jakož i dobrá nálada samotných jejich manželů, byly pro obřad příznivými znaky.

4.3.5-7

Verš

tad upaśrutya nabhasi
khe-carāṇāṁ prajalpatām
satī dākṣāyaṇī devī
pitṛ-yajña-mahotsavam

vrajantīḥ sarvato digbhya
upadeva-vara-striyaḥ
vimāna-yānāḥ sa-preṣṭhā
niṣka-kaṇṭhīḥ suvāsasaḥ

dṛṣṭvā sva-nilayābhyāśe
lolākṣīr mṛṣṭa-kuṇḍalāḥ
patiṁ bhūta-patiṁ devam
autsukyād abhyabhāṣata

Synonyma

tat — potom; upaśrutya — slyšela; nabhasi — v nebi; khe-carāṇām — těch, kteří létají vzduchem (Gandharvů); prajalpatām — rozhovory; satī — Satī; dākṣāyaṇī — dcera Dakṣi; devī — manželka Śivy; pitṛ-yajña-mahā-utsavam — velká obětní slavnost, kterou vykonával její otec; vrajantīḥ — ubíraly se; sarvataḥ — ze všech; digbhyaḥ — směrů; upadeva-vara-striyaḥ — půvabné manželky polobohů; vimāna-yānāḥ — ve svých letadlech; sa-preṣṭhāḥ — se svými manžely; niṣka-kaṇṭhīḥ — měly pěkné náhrdelníky s medailóny; su-vāsasaḥ — oděné v krásných šatech; dṛṣṭvā — viděla; sva-nilaya-abhyāśe — poblíž svého sídla; lola-akṣīḥ — s nádhernýma, zářícíma očima; mṛṣṭa-kuṇḍalāḥ — pěkné náušnice; patim — její manžel; bhūta-patim — vládce bhūtů; devam — polobůh; autsukyāt — velice rozrušena; abhyabhāṣata — pravila.

Překlad

Satī, počestná dcera Dakṣi, slyšela, jak nebeské bytosti létající po obloze rozmlouvají o velké oběti, kterou pořádal její otec. Když viděla, jak se ze všech stran kolem jejího sídla k oběti ubírají půvabné manželky nebeských obyvatel, se zářícíma očima, oděné v krásných šatech a ozdobené náušnicemi a náhrdelníky s medailóny, velice rozrušena přistoupila ke svému manželovi, vládci bhūtů, a takto k němu promluvila.

Význam

Ukazuje se, že sídlo Pána Śivy se nachází mimo tuto planetu, v jiných oblastech vesmíru. Jak jinak by Satī mohla vidět letadla blížící se z různých směrů k naší planetě a slyšet rozhovory cestujících o tom, že Dakṣa pořádá velkou oběť? Satī je zde uvedena jako Dākṣāyaṇī, neboť byla Dakṣovou dcerou. Slovo upadeva-vara se vztahuje na nižší polobohy — Gandharvy, Kinnary a Uragy, což nejsou přímo polobozi, ale bytosti na úrovni mezi polobohy a lidmi. I oni přilétali v letadlech. Slovo sva-nilayābhyāśe naznačuje, že její sídlo míjeli v těsné blízkosti. Jsou zde velmi pěkně popsány šaty a tělesné rysy manželek nebeských obyvatel. Oči jim těkaly z místa na místo a jejich náušnice a šperky se třpytily a leskly. Měly na sobě ty nejhezčí šaty a náhrdelníky s neobyčejnými medailóny. Každá měla po boku svého manžela. Vypadaly tak nádherně, že Satī, Dākṣāyaṇī, se také toužila obléci do krásných šatů a vydat se se svým manželem k oběti. Ženy mají od přírody takové sklony.

4.3.8

Verš

saty uvāca
prajāpates te śvaśurasya sāmprataṁ
niryāpito yajña-mahotsavaḥ kila
vayaṁ ca tatrābhisarāma vāma te
yady arthitāmī vibudhā vrajanti hi

Synonyma

satī uvāca — Satī řekla; prajāpateḥ — Dakṣi; te — tvůj; śvaśurasya — tvého tchána; sāmpratam — dnes; niryāpitaḥ — začala; yajña-mahā-utsavaḥ — velká oběť; kila — jistě; vayam — my; ca — a; tatra — tam; abhisarāma — můžeme jít; vāma — ó můj drahý Pane Śivo; te — tvé; yadi — jestliže; arthitā — přání; amī — tito; vibudhāḥ — polobozi; vrajanti — jdou; hi — protože.

Překlad

Satī řekla: Můj drahý Pane Śivo, tvůj tchán nyní vykonává velkou oběť a všichni polobozi tam jdou na jeho pozvání. Je-li to tvé přání, můžeme tam také jít.

Význam

Satī věděla o napjaté situaci, která panovala mezi jejím otcem a jejím mužem. Nicméně Pánu Śivovi, svému manželovi, dala najevo, že chce také jít, neboť oběť se konala v jejím otcovském domě a ubíralo se na ni mnoho polobohů. Nemohla však přímo vyjádřit svoji vůli, a proto svému manželovi řekla, že jestli si přeje jít, mohla by ho doprovázet. Svou touhu tedy manželovi předložila se vší zdvořilostí.

4.3.9

Verš

tasmin bhaginyo mama bhartṛbhiḥ svakair
dhruvaṁ gamiṣyanti suhṛd-didṛkṣavaḥ
ahaṁ ca tasmin bhavatābhikāmaye
sahopanītaṁ paribarham arhitum

Synonyma

tasmin — v té oběti; bhaginyaḥ — sestry; mama — moje; bhartṛbhiḥ — se svými manžely; svakaiḥ — svými; dhruvam — jistě; gamiṣyanti — půjdou; suhṛt-didṛkṣavaḥ — s přáním vidět příbuzné; aham — já; ca — a; tasmin — v tomto shromáždění; bhavatā — s tebou (Pánem Śivou); abhikāmaye — toužím; saha — s; upanītam — darovanými; paribarham — šperky a ozdobami; arhitum — přijmout.

Překlad

K tomuto velkému obětnímu obřadu jistě přijdou všechny mé sestry se svými manžely, aby se setkaly s příbuznými. I já bych si přála ozdobit se šperky, které mi otec daroval, a zúčastnit se po tvém boku této události.

Význam

Každá žena se ráda zdobí šperky, obléká si pěkné šaty, doprovází svého manžela na různé společenské události a setkává se s přáteli a příbuznými. Takto si užívá života. Tyto sklony nejsou neobvyklé, neboť žena je základem hmotného požitku. V sanskrtu se “žena” řekne strī, což znamená “ten, kdo rozšiřuje pole hmotného požitku”. V hmotném světě existuje vzájemná přitažlivost mezi ženou a mužem. Tak funguje podmíněný život. Žena přitahuje muže, což vede k rozšiřování hmotných činností, které se týkají domu, bohatství, dětí a přátel. Místo snižování svých hmotných požadavků se tak člověk stále více zaplétá do hmotného požitku. Pán Śiva je však jiný — proto se také jmenuje Śiva. Hmotný požitek ho nijak neláká, přestože jeho manželka Satī byla dcerou jedné z nejvýznamnějších osobností a byla mu věnována na přání Brahmy. Pán Śiva se zdráhal, avšak Satī si jakožto žena, dcera krále, přála užívat. Chtěla jít do domu svého otce stejně jako její sestry, setkat se s nimi a vychutnávat společenský život. V tomto verši výslovně říká, že by se ozdobila šperky, které jí daroval otec. Neříká, že by se ozdobila šperky, které jí daroval manžel, neboť ten byl vůči těmto záležitostem lhostejný. Nevěděl, co znamená zdobit svou manželku a chodit do společnosti, protože neustále v extázi myslel na Nejvyšší Osobnost Božství. Podle védské tradice dostává dcera ke svatbě dostatečné věno a Satī od svého otce dostala mimo jiné také mnoho šperků. Šperky zpravidla dává ženě manžel, ale v tomto případě je řečeno, že Śiva byl po hmotné stránce téměř bez prostředků, a proto jí nemohl žádné věnovat. Z toho důvodu se chtěla ozdobit šperky, které jí daroval otec. Satī měla štěstí, že jí Pán Śiva šperky nevzal a neutratil za gāñju, jak to dělají jeho napodobitelé, kteří často vyplení celou domácnost a kvůli kouření, alkoholu a podobným věcem zpronevěří všechen majetek své vlastní ženy.

4.3.10

Verš

tatra svasṝr me nanu bhartṛ-sammitā
mātṛ-ṣvasṝḥ klinna-dhiyaṁ ca mātaram
drakṣye cirotkaṇṭha-manā maharṣibhir
unnīyamānaṁ ca mṛḍādhvara-dhvajam

Synonyma

tatra — tam; svasṝḥ — vlastní sestry; me — mé; nanu — jistě; bhartṛ-sammitāḥ — s manžely; mātṛ-svasṝḥ — sestry mé matky; klinna-dhiyam — milující; ca — a; mātaram — matku; drakṣye — uvidím; cira-utkaṇṭha-manāḥ — která se dlouho strachovala; mahā-ṛṣibhiḥ — velkými mudrci; unnīyamānam — vychována; ca — a; mṛḍa — ó Śivo; adhvara — oběť; dhvajam — vlajky.

Překlad

Jistě tam jsou mé sestry a sestry mé matky se svými manžely, stejně jako mnoho jiných drahých příbuzných. Když tam půjdu, budu mít možnost se s nimi setkat, hledět na třepotající se vlajky a na to, jak velcí mudrci vykonávají oběť. Můj milý choti, z těchto důvodů velice toužím jít.

Význam

Jak bylo řečeno dříve, napětí mezi tchánem a zetěm trvalo značně dlouhou dobu. To znamená, že Satī již dlouho nenavštívila otcovský dům. Hořela touhou po domově, zvláště když tam měly být její sestry se svými manžely, jakož i sestry její matky. Jako každá žena si i Satī přála jít po boku svého manžela, oblečena stejně honosně jako její sestry. V žádném případě nechtěla jít sama.

4.3.11

Verš

tvayy etad āścaryam ajātma-māyayā
vinirmitaṁ bhāti guṇa-trayātmakam
tathāpy ahaṁ yoṣid atattva-vic ca te
dīnā didṛkṣe bhava me bhava-kṣitim

Synonyma

tvayi — v tobě; etat — ten; āścaryam — úžasný; aja — ó Pane Śivo; ātma-māyayā — vnější energií Nejvyššího Pána; vinirmitam — stvořený; bhāti — zdá se; guṇa-traya-ātmakam — vzájemné působení tří kvalit hmotné přírody; tathā api — přesto; aham — já; yoṣit — žena; atattva-vit — která nezná pravdu; ca — a; te — tvoje; dīnā — ubohá; didṛkṣe — toužím vidět; bhava — ó Pane Śivo; me — mé; bhava-kṣitim — rodiště.

Překlad

Tento projevený vesmír je úžasným stvořením vzájemného působení tří kvalit hmotné přírody neboli vnější energie Nejvyššího Pána. Ty jsi tuto pravdu dokonale realizoval. Já jsem však jen ubohá žena, a jak víš, pravda mi není známá. Toužím proto znovu vidět své rodiště.

Význam

Dākṣāyaṇī, Satī, si byla dokonale vědoma toho, že její manžel, Pán Śiva, neměl příliš velký zájem o třpytivý projev hmotného světa, který je výsledkem vzájemného působení tří kvalit hmotné přírody. Oslovila proto svého manžela slovem aja, jež označuje toho, kdo překonal otroctví zrození a smrti a realizoval svou věčnou totožnost. Řekla: “Jsi seberealizovaný a nedotýká se tě iluze, kdy živá bytost přijímá tento zvrácený odraz neboli hmotný vesmírný projev za skutečný. Již tě nepřitahuje společenský život a nikoho nepovažuješ za otce, matku nebo sestru, neboť jsou to pouhé iluzorní vztahy. Já, ubohá žena, však nejsem tak pokročilá v transcendentální realizaci, a proto mi tyto věci přirozeně připadají skutečné.” Pouze méně inteligentní osoby přijímají tento zvrácený odraz duchovního světa jako skutečnost. Pod vlivem vnější energie si myslí, že tento projev je opravdový, zatímco ti, kdo jsou pokročilí v duchovní realizaci, vědí, že se jedná o iluzi. Realita je jinde, v duchovním světě. “Co se mne týče,” řekla Satī, “nevím toho o seberealizaci mnoho. Jsem ubohá, protože neznám opravdovou skutečnost. Táhne mne to do mého rodiště, chci se tam podívat.” Kdo je přitahován místem, kde se narodil, svým tělem a dalšími podobnými věcmi, o kterých Bhāgavatam v této souvislosti hovoří, je považován za osla nebo krávu. Satī to vše mnohokrát slyšela od svého manžela, Pána Śivy, ale protože byla žena, yoṣit, nepřestala po těchto hmotných předmětech citové náklonnosti toužit. Slovo yoṣit znamená “užívaný”. Ženám se proto říká yoṣit a styky s nimi jsou omezené pro každého, kdo usiluje o pokrok v duchovním životě. Stane-li se někdo hračkou v rukách yoṣit, jeho duchovní pokrok se okamžitě zastaví. Je řečeno: “Ti, kdo jsou jako hračky v rukách ženy (yoṣit-krīḍā-mṛgeṣu), nemohou pokročit v duchovní realizaci.”

4.3.12

Verš

paśya prayāntīr abhavānya-yoṣito
 ’py alaṅkṛtāḥ kānta-sakhā varūthaśaḥ
yāsāṁ vrajadbhiḥ śiti-kaṇṭha maṇḍitaṁ
nabho vimānaiḥ kala-haṁsa-pāṇḍubhiḥ

Synonyma

paśya — pohleď; prayāntīḥ — jdou; abhava — ó nezrozený; anya-yoṣitaḥ — další ženy; api — určitě; alaṅkṛtāḥ — ozdobené; kānta-sakhāḥ — s manžely a přáteli; varūthaśaḥ — ve velkém počtu; yāsām — jich; vrajadbhiḥ — letí; śiti-kaṇṭha — ó ty, který máš modré hrdlo; maṇḍitam — zkrášlené; nabhaḥ — nebe; vimānaiḥ — letadly; kala-haṁsa — labutě; pāṇḍubhiḥ — bílé.

Překlad

Ó nezrozený, jehož hrdlo je modré! Nejen moji příbuzní, ale i mnoho dalších žen, oděných v krásná roucha a ozdobených šperky, se tam vypravilo spolu se svými manžely a přáteli. Pohleď, jak celé nebe zkrásnělo množstvím jejich bílých letadel.

Význam

Zde je Pán Śiva oslovený jako abhava, “nezrozený”, ačkoliv většinou je označován jako bhava neboli “ten, který se narodil”. Ve skutečnosti se Rudra, Pán Śiva, narodil z čela Brahmy, jenž je zvaný Svayambhū, protože se nezrodil z člověka či jiného hmotného tvora, ale přímo z lotosového květu, který vyrůstá z Viṣṇuova břicha. Je-li zde Pán Śiva oslovený jako abhava, lze to chápat ve významu “ten, kdo nikdy nepocítil hmotné neštěstí”. Satī chtěla na svého manžela zapůsobit tvrzením, že když na slavnost jdou i ti, kdo nejsou otcovi příbuzní, proč by ona, která je s ním tak důvěrně spojená, nemohla jít také. Pán Śiva je zde rovněž oslovený jako “ten, kdo má modré hrdlo”. Śiva vypil oceán jedu a zadržel jej v hrdle, aniž by ho spolkl a nechal vniknout do žaludku. Jeho hrdlo zmodralo a od té doby se Śiva nazývá nīlakaṇṭha. Důvodem, proč Pán Śiva vypil oceán jedu, bylo, že chtěl pomoci druhým. Když polobozi a démoni společně stloukali oceán mléka, získali nejprve prudký jed. Jelikož tento oceán jedu mohl ohrozit méně pokročilé bytosti, Pán Śiva ho celý vypil. Jestliže pro blaho jiných mohl vypít tak velké množství jedu, proč by nemohl být tak laskavý a dovolit své manželce navštívit otcovský dům, když ho o to osobně žádala?

4.3.13

Verš

kathaṁ sutāyāḥ pitṛ-geha-kautukaṁ
niśamya dehaḥ sura-varya neṅgate
anāhutā apy abhiyanti sauhṛdaṁ
bhartur guror deha-kṛtaś ca ketanam

Synonyma

katham — jak; sutāyāḥ — dcery; pitṛ-geha-kautukam — slavnost v domě jejího otce; niśamya — slyšel; dehaḥ — tělo; sura-varya — ó nejlepší z polobohů; na — ne; iṅgate — vzrušené; anāhutāḥ — nevolán; api — i; abhiyanti — jde; sauhṛdam — přítel; bhartuḥ — manžela; guroḥ — duchovního mistra; deha-kṛtaḥ — otce; ca — a; ketanam — dům.

Překlad

Ó nejlepší z polobohů, jak by se dceřina těla nezmocnilo vzrušení, když slyší, že se v domě jejího otce konají oslavy? Můžeš sice namítat, že mne nikdo nepozval, ale do domu přítele, manžela, duchovního mistra a otce je možné jít i bez pozvání.

4.3.14

Verš

tan me prasīdedam amartya vāñchitaṁ
kartuṁ bhavān kāruṇiko batārhati
tvayātmano ’rdhe ’ham adabhra-cakṣuṣā
nirūpitā mānugṛhāṇa yācitaḥ

Synonyma

tat — proto; me — ke mně; prasīda — buď prosím vlídný; idam — tato; amartya — ó nesmrtelný pane; vāñchitam — touha; kartum — dělat; bhavān — ty, vznešený; kāruṇikaḥ — laskavý; bata — ó pane; arhati — je schopen; tvayā — tebou; ātmanaḥ — tvého těla; ardhe — v polovině; aham — já; adabhra-cakṣuṣā — s veškerým poznáním; nirūpitā — v mém postavení; mā — mně; anugṛhāṇa — projev prosím laskavost; yācitaḥ — požádaný.

Překlad

Ó nesmrtelný Śivo, buď ke mně prosím vlídný a splň mi mé přání. Přijal jsi mne jako druhou polovinu svého těla. Projev mi proto laskavost a přijmi moji žádost.

4.3.15

Verš

ṛṣir uvāca
evaṁ giritraḥ priyayābhibhāṣitaḥ
pratyabhyadhatta prahasan suhṛt-priyaḥ
saṁsmārito marma-bhidaḥ kuvāg-iṣūn
yān āha ko viśva-sṛjāṁ samakṣataḥ

Synonyma

ṛṣiḥ uvāca — velký mudrc Maitreya pravil; evam — takto; giritraḥ — Pán Śiva; priyayā — drahou chotí; abhibhāṣitaḥ — oslovený; pratyabhyadhatta — odvětil; prahasan — s úsměvem; suhṛt-priyaḥ — drahý všem příbuzným; saṁsmāritaḥ — vzpomněl si; marma-bhidaḥ — drásající srdce; kuvāk-iṣūn — zlomyslná slova; yān — která (slova); āha — vyslovil; kaḥ — kdo (Dakṣa); viśva-sṛjām — stvořitelů vesmírného projevu; samakṣataḥ — v přítomnosti.

Překlad

Velký mudrc Maitreya pravil: Pán Śiva, osvoboditel hory Kailās, s úsměvem odpověděl na oslovení své drahé ženy, ale zároveň se rozpomenul na zlomyslná, srdce drásající slova, kterých Dakṣa užil v přítomnosti správců vesmíru.

Význam

Když Pán Śiva slyšel, jak jeho žena mluví o Dakṣovi, okamžitě si vzpomněl na tvrdá slova, jichž proti němu Dakṣa užil ve sněmu správců vesmíru. Chtěl svou ženu potěšit, a proto se usmíval, ale vzpomínka na ta slova ho rmoutila. V Bhagavad-gītě je řečeno, že osvobozená osobnost je ve stálé duševní rovnováze jak ve štěstí, tak i v neštěstí tohoto hmotného světa. Můžeme se tedy ptát, jak se mohla osvobozená osobnost, jako je Pán Śiva, cítit slovy Dakṣi tak dotčená. Śrīla Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura to vysvětluje následovně: Pán Śiva je sice ātmārāma, dokonale seberealizovaný, ale jelikož je inkarnací, která se stará o hmotnou kvalitu nevědomosti, tamo-guṇu, je někdy ovlivněn radostí a strastí hmotného světa. Rozdíl mezi radostí a strastí v hmotném a v duchovním světě je ten, že v duchovním světě jsou jejich důsledky na kvalitativně stejné, absolutní úrovni. V absolutním světě lze rovněž pociťovat zármutek, ale projevy takzvané strasti tam vždy přinášejí blaženost. Například jednou Pána Kṛṣṇu jako dítě potrestala Jeho matka Yaśodā, a Pán Kṛṣṇa se kvůli tomu rozplakal. Z očí Mu kanuly slzy, ale nebyly to slzy způsobené kvalitou nevědomosti, neboť celá tato zábava byla naplněná transcendentální radostí. Kṛṣṇa si hrál mnoha různými způsoby a někdy se zdálo, že způsobuje gopīm trápení, ale ve skutečnosti byly jejich vztahy vždy plné transcendentální blaženosti. To je rozdíl mezi hmotným a duchovním světem. Hmotný svět je zvráceným obrazem duchovního světa, kde je vše čisté. V duchovním světě je vše absolutní, a duchovní rozmanitost radosti a strasti je tam tudíž prožívána vždy jako věčná blaženost, zatímco v hmotném světě, kde je vše znečištěné kvalitami hmotné přírody, představují radost a strast dva různé pocity. Jelikož tedy Pán Śiva odpovídá za hmotnou kvalitu nevědomosti, byl smutný, přestože je dokonale seberealizovanou osobností.

4.3.16

Verš

śrī-bhagavān uvāca
tvayoditaṁ śobhanam eva śobhane
anāhutā apy abhiyanti bandhuṣu
te yady anutpādita-doṣa-dṛṣṭayo
balīyasānātmya-madena manyunā

Synonyma

śrī-bhagavān uvāca — mocný pán odpověděl; tvayā — tebou; uditam — řečené; śobhanam — je pravda; eva — jistě; śobhane — má drahá krásná ženo; anāhutāḥ — bez pozvání; api — i; abhiyanti — jdou; bandhuṣu — mezi přáteli; te — tito (přátelé); yadi — když; anutpādita-doṣa-dṛṣṭayaḥ — nenachází chyby; balīyasā — důležitější; anātmya-madena — pýchou, kterou vyvolává ztotožňování se s tělem; manyunā — hněvem.

Překlad

Mocný pán odvětil: Má drahá krásná ženo, máš sice pravdu, že člověk může navštívit dům přítele bez pozvání, ale to platí jen tehdy, když tento přítel nenachází chyby na svém hostu na základě tělesného pojetí totožnosti, a nehněvá se proto na něj.

Význam

Pán Śiva předvídal, že jakmile Satī překročí práh otcova domu, Dakṣa, její otec, pyšný následkem ztotožnování se s tělem, se okamžitě rozzlobí a bude na ni nemilosrdně zlý, přestože je bez chyb a nevinná. Pán Śiva ji varoval — její otec je příliš pyšný na své bohatství, a bude se tak zlobit, že to Satī nesnese. Bylo by proto lépe, kdyby nikam nešla. Pán Śiva již měl s Dakṣou své zkušenosti, neboť ačkoliv neměl žádné chyby, Dakṣa ho proklel mnoha hrubými slovy.

4.3.17

Verš

vidyā-tapo-vitta-vapur-vayaḥ-kulaiḥ
satāṁ guṇaiḥ ṣaḍbhir asattametaraiḥ
smṛtau hatāyāṁ bhṛta-māna-durdṛśaḥ
stabdhā na paśyanti hi dhāma bhūyasām

Synonyma

vidyā — vzdělání; tapaḥ — askeze; vitta — bohatství; vapuḥ — tělesná krása a podobně; vayaḥ — mládí; kulaiḥ — s původem; satām — zbožných; guṇaiḥ — takovými vlastnostmi; ṣaḍbhiḥ — šesti; asattama-itaraiḥ — s opačným výsledkem pro ty, kdo nejsou velké duše; smṛtau — zdravý rozum; hatāyām — ztracený; bhṛta-māna-durdṛśaḥ — zaslepený pýchou; stabdhāḥ — domýšlivý; na — ne; paśyanti — vidí; hi — pro; dhāma — sláva; bhūyasām — velkých duší.

Překlad

Vznešené osobnosti vlastní šest předností: vzdělání, askezi, bohatství, krásu, mládí a původ. Kdo je však na ně příliš pyšný, začne být zaslepený a ztratí veškerý zdravý rozum. Potom již nedokáže ocenit slávu velkých duší.

Význam

Někdo může namítat, že když byl Dakṣa tak vzdělaný, bohatý a odříkavý a měl tak vznešený původ, jak se mohl na někoho tak zlobit? Odpovědí je, že má-li tyto výsady (dobré vzdělání, vznešený původ, krásu a bohatství) nedopatřením někdo, kdo je na ně pyšný, výsledek je neblahý. Mléko je dobré, ale když se ho dotkne závistivý had, začne být jedovaté. Hmotné přednosti, jako je vzdělání, bohatství, krása a dobrý původ, jsou nepochybně pěkné, ale pokud zdobí zlomyslného člověka, mají opačné účinky. Cāṇakya Paṇḍita říká, že had, který má na hlavě drahokam, není o nic méně nebezpečný, protože je to stále had. Hadi přirozeně závidí jiným živým bytostem, včetně těch, které jsou nevinné. Had uštkne i tvora, který mu nijak neublížil, protože útočit na nevinné bytosti je jeho povahou. Dakṣa měl mnoho hmotných předností, ale byl na ně pyšný a navíc byl nesmírně závistivý, a tím byly všechny jeho vlastnosti znečištěné. Pro někoho, kdo usiluje o pokrok v duchovním vědomí, vědomí Kṛṣṇy, je proto vlastnictví takového hmotného bohatství někdy škodlivé. Když se Kuntīdevī modlila ke Kṛṣṇovi, oslovila Jej jako akiñcana-gocaru — osobnost, která je snadno dostupná pro ty, kdo pozbyli všeho hmotného jmění. Být ve špatné hmotné situaci je pro pokrok ve vědomí Kṛṣṇy výhodou; je-li si však člověk vědom svého věčného vztahu s Nejvyšší Osobností Božství, může využít všech svých hmotných předností, jako je vysoké vzdělání, krása a vznešený původ, ve službě Pánu. Potom budou tyto jeho přednosti slavné. Bez vědomí Kṛṣṇy je veškeré hmotné jmění nula. Stojí-li však tato nula vedle Nejvyšší Jedničky, její hodnota se okamžitě zvýší na deset. Bez Nejvyšší Jedničky zůstane nula vždy nulou — i když je za sebou sto nul, jejich hodnota je stále nulová. Dokud se hmotné vlastnictví nepoužívá ve vědomí Kṛṣṇy, způsobuje pouze chaos a degraduje svého vlastníka.

4.3.18

Verš

naitādṛśānāṁ sva-jana-vyapekṣayā
gṛhān pratīyād anavasthitātmanām
ye ’bhyāgatān vakra-dhiyābhicakṣate
āropita-bhrūbhir amarṣaṇākṣibhiḥ

Synonyma

na — ne; etādṛśānām — takto; sva-jana — příbuzní; vyapekṣayā — záviset na; gṛhān — do domu; pratīyāt — má jít; anavasthita — rozrušená; ātmanām — mysl; ye — ti; abhyāgatān — hosté; vakra-dhiyā — chladně přijati; abhicakṣate — hledí na; āropita-bhrūbhiḥ — s pozvednutým obočím; amarṣaṇa — hněvivýma; akṣibhiḥ — očima.

Překlad

Má-li hostitel rozrušenou mysl a dívá se na hosta s pozvednutým obočím a hněvem v očích, pak je lepší se jeho domu vyhýbat, i když se jedná o přítele či příbuzného.

Význam

Dokonce i ten nejpokleslejší člověk je vlídný ke svým dětem, ženě a nejbližším příbuzným. I tygr je laskavý ke svým mláďatům, neboť v říši zvířat jsou mláďata ve velice dobré péči. Satī byla Dakṣova dcera, a proto se dalo očekávat, že ji otec přes veškerou svoji krutost a nečistotu vlídně přijme. Slovo anavasthita však naznačuje, že k takovým osobám nelze mít důvěru. I když jsou tygři ke svým mláďatům laskaví, někdy se také stává, že je sežerou. Zlomyslným lidem nelze důvěřovat, protože jsou nestálí. Śiva radil Satī, aby nechodila do otcova domu, neboť uznat takového otce za příbuzného a jít k němu bez pozvání nebylo vhodné rozhodnutí.

4.3.19

Verš

tathāribhir na vyathate śilīmukhaiḥ
śete ’rditāṅgo hṛdayena dūyatā
svānāṁ yathā vakra-dhiyāṁ duruktibhir
divā-niśaṁ tapyati marma-tāḍitaḥ

Synonyma

tathā — tak; aribhiḥ — nepřítel; na — ne; vyathate — zraněný; śilīmukhaiḥ — šípy; śete — zůstává; ardita — trápí se; aṅgaḥ — část; hṛdayena — srdcem; dūyatā — nářek; svānām — příbuzných; yathā — jako; vakra-dhiyām — nečestný; duruktibhiḥ — krutými slovy; divā-niśam — dnem i nocí; tapyati — trpí; marma-tāḍitaḥ — ukřivděný.

Překlad

Pán Śiva pokračoval: Když člověka zraní šípy nepřátel, nezpůsobí mu to takovou bolest jako nevlídná slova příbuzného, neboť tento zármutek mu drásá srdce nepřetržitě, dnem i nocí.

Význam

Satī se rozhodla podstoupit nebezpečí a jít do otcova domu, protože i kdyby k ní byl otec nevlídný, snášela by to jako syn, který také dovede snést výčitky svých rodičů. Pán Śiva ji však varoval, že krutá slova svého otce nesnese. Jednoduchá psychologie udává, že člověk dokáže bez velkých problémů snášet bolest od nepřítele, která je vlastně přirozená, ale pokud mu ublíží ostrá slova příbuzného, bude trpět neustále, dnem i nocí, a někdy se bolest stane dokonce tak nesnesitelnou, že ho dožene až k sebevraždě.

4.3.20

Verš

vyaktaṁ tvam utkṛṣṭa-gateḥ prajāpateḥ
priyātmajānām asi subhru me matā
tathāpi mānaṁ na pituḥ prapatsyase
mad-āśrayāt kaḥ paritapyate yataḥ

Synonyma

vyaktam — je jasné; tvam — ty; utkṛṣṭa-gateḥ — s příkladným chováním; prajāpateḥ — Prajāpatiho Dakṣi; priyā — oblíbená; ātmajānām — z dcer; asi — jsi; subhru — ó ty s krásným obočím; me — mne; matā — bere v úvahu; tathā api — přesto; mānam — úcty; na — ne; pituḥ — od svého otce; prapatsyase — dočkáš se; mat-āśrayāt — vzhledem k poměru se mnou; kaḥ — Dakṣa; paritapyate — cítí bolest; yataḥ — od koho.

Překlad

Má drahá ženo s bělostnou pletí, je jasné, že jsi Dakṣovi ze všech jeho dcer nejmilejší. Tentokrát však nebudeš v jeho domě vítána, jelikož jsi má žena. Budeš litovat toho, že jsi se mnou spojena.

Význam

Pán Śiva poukázal na to, že i kdyby Satī chtěla jít bez svého manžela, přesto by ji nepřijali, protože je jeho ženou. Vše nasvědčovalo tomu, že dojde k neštěstí, i kdyby se rozhodla jít sama. Pán Śiva ji tedy nepřímo požádal, aby do otcova domu nechodila.

4.3.21

Verš

pāpacyamānena hṛdāturendriyaḥ
samṛddhibhiḥ pūruṣa-buddhi-sākṣiṇām
akalpa eṣām adhiroḍhum añjasā
paraṁ padaṁ dveṣṭi yathāsurā harim

Synonyma

pāpacyamānena — planoucím; hṛdā — se srdcem; ātura-indriyaḥ — kdo trpí; samṛddhibhiḥ — zbožnou pověstí a podobně; pūruṣa-buddhi-sākṣiṇām — těch, kdo jsou neustále pohrouženi do myšlenek na Nejvyššího Pána; akalpaḥ — neschopný; eṣām — těchto osobností; adhiroḍhum — povýšit se; añjasā — rychle; param — jenom; padam — na úroveň; dveṣṭi — závist; yathā — jako; asurāḥ — démoni; harim — Nejvyšší Osobnosti Božství.

Překlad

Ten, kdo je ovládán falešným egem a následkem toho se neustále mentálně i tělesně trápí, nesnese vznešené vlastnosti seberealizovaných osobností. Jelikož sám není schopen dosáhnout úrovně seberealizace, závidí takovým osobám, stejně jako démoni závidí Nejvyšší Osobnosti Božství.

Význam

Zde je vysvětlený skutečný důvod nepřátelství mezi Pánem Śivou a Dakṣou. Dakṣa Pánu Śivovi záviděl jeho vysoké postavení inkarnace jedné z kvalit Nejvyšší Osobnosti Božství. Pán Śiva byl v přímém styku s Nadduší, a proto také dostal lepší místo k sezení než Dakṣa. Existovalo i mnoho jiných důvodů. Dakṣa byl pyšný na své hmotné vlastnictví a nesnesl vysoké postavení Pána Śivy. Jeho hněv, který byl způsobený tím, že Pán Śiva v jeho přítomnosti nevstal, byl tedy jen vyvrcholením závisti. Pán Śiva je neustále pohroužený v meditaci a nepřetržitě vnímá Nadduši. To zde naznačují slova pūruṣa-buddhi-sākṣiṇām. Postavení toho, jehož inteligence je stále pohroužena v meditaci o Nejvyšší Osobnosti Božství, je velmi vysoké, a nikdo, zvláště ne obyčejný člověk, nemůže něco takového napodobovat. Když Dakṣa vstoupil do obětní arény, Pán Śiva právě meditoval a je možné, že Dakṣu neviděl. Dakṣa však této situace využil k tomu, aby Śivu proklel, neboť mu již dlouhou dobu záviděl. Skutečně seberealizovaná duše vidí každé tělo jako chrám Nejvyšší Osobnosti Božství, protože Nejvyšší Osobnost Božství ve Svém aspektu Paramātmy sídlí v těle každého.

Vzdáváme-li někomu úctu, nevzdáváme ji hmotnému tělu, ale přítomnosti Nejvyššího Pána. Proto ten, kdo nepřetržitě medituje o Nejvyšším Pánovi, se Mu neustále klaní. Dakṣa však nebyl příliš pokročilý, a proto si myslel, že poklony se skládají hmotnému tělu. Jelikož Pán Śiva neprojevil úctu jeho hmotnému tělu, Dakṣa mohl puknout závistí. Ti, kdo nejsou schopni dosáhnout postavení seberealizované duše, jako je Pán Śiva, jsou stále závistiví. O tom svědčí tento příběh. Asurové, démoni a ateisté, neustále závidí Nejvyššímu Pánu a chtěli by Ho zabít. Ještě dnes se najdou takzvaní učenci, kteří komentují Bhagavad-gītu a přitom závidí Kṛṣṇovi. Když Kṛṣṇa říká: man-manā bhava mad-bhaktaḥ (Bg. 18.65) — “Vždy na Mne mysli, staň se Mým oddaným a odevzdej se Mi” — tito takzvaní učenci tvrdí, že to není Kṛṣṇa, komu se musíme odevzdat. Tomu se říká závist. Asurové, ateisté a démoni, závidí Nejvyšší Osobnosti Božství bez jediného důvodu. Stejně tak hlupáci, kteří nejsou schopni dosáhnout nejvyšší úrovně seberealizace, neustále bezdůvodně závidí seberealizovaným duším, místo aby jim projevovali úctu.

4.3.22

Verš

pratyudgama-praśrayaṇābhivādanaṁ
vidhīyate sādhu mithaḥ sumadhyame
prājñaiḥ parasmai puruṣāya cetasā
guhā-śayāyaiva na deha-mānine

Synonyma

pratyudgama — zdvihnutí se ze sedadla; praśrayaṇa — přivítání; abhivādanam — vzdání úcty; vidhīyate — jsou určené; sādhu — správné; mithaḥ — vzájemně; su-madhyame — má drahá mladá ženo; prājñaiḥ — moudrými; parasmai — Nejvyššímu; puruṣāya — Nadduši; cetasā — s inteligencí; guhā-śayāya — sídlící v těle; eva — jistě; na — ne; deha-mānine — osobě, která se ztotožňuje s tělem.

Překlad

Má drahá mladá ženo! Přátelé a příbuzní se zdraví tím, že povstanou, uvítají se a vzájemně se pokloní. Inteligentní osoby, jež jsou na transcendentální úrovni, však tyto projevy úcty vzdávají Nadduši sídlící v těle, a nikoliv osobě, která se ztotožňuje s tělem.

Význam

Je možné namítat, že Dakṣa byl Śivův tchán, a proto bylo povinností Pána Śivy se mu poklonit. Jako odpověď na tuto námitku je zde však vysvětleno, že pokud vzdělaná osobnost povstane nebo se pokloní na pozdrav, její úcta je určena Nadduši, která je v srdci každého. Mezi vaiṣṇavy proto můžeme vidět, že dokonce když žák vzdává poklony svému duchovnímu mistrovi, duchovní mistr mu je okamžitě opětuje, neboť vzájemné projevy úcty nejsou určeny tělu, ale Nadduši. Duchovní mistr tedy také vzdává úctu Nadduši, která se nachází v žákově těle. Pán ve Śrīmad-Bhāgavatamu praví, že vzdávání úcty Jeho oddaným je cennější než vzdávání úcty Jemu Samotnému. Oddaní se neztotožňují s tělem, a vzdávat úctu vaiṣṇavovi proto znamená vzdávat úctu Viṣṇuovi. Součástí etikety je, že když spatříme vaiṣṇavu, musíme mu okamžitě vzdát úctu ve vztahu k Nadduši v jeho srdci. Vaiṣṇava vidí tělo jako chrám Viṣṇua. Jelikož Pán Śiva již vzdal úctu Nadduši meditací ve vědomí Kṛṣṇy, automaticky tím vzdal úctu i Dakṣovi, který se ztotožňoval se svým tělem. Nebylo třeba vzdávat úctu tělu, jelikož Vedy nic takového nepřikazují.

4.3.23

Verš

sattvaṁ viśuddhaṁ vasudeva-śabditaṁ
yad īyate tatra pumān apāvṛtaḥ
sattve ca tasmin bhagavān vāsudevo
hy adhokṣajo me namasā vidhīyate

Synonyma

sattvam — vědomí; viśuddham — čisté; vasudeva — Vasudeva; śabditam — známý jako; yat — protože; īyate — je zjeven; tatra — tam; pumān — Nejvyšší Osoba; apāvṛtaḥ — nezakrytý; sattve — ve vědomí; ca — a; tasmin — v tom; bhagavān — Nejvyšší Osobnost Božství; vāsudevaḥ — Vāsudeva; hi — protože; adhokṣajaḥ — transcendentální; me — mnou; namasā — poklonami; vidhīyate — uctívaný.

Překlad

Neustále se v čistém vědomí Kṛṣṇy klaním Pánu Vāsudevovi. Vědomí Kṛṣṇy je vždy naprosto čisté vědomí, ve kterém je Nejvyšší Osobnost Božství, Pán známý jako Vāsudeva, viditelný bez jakékoliv překážky.

Význam

Živá bytost je čistá. Asaṅgo hy ayaṁ puruṣaḥ. Vedy praví, že duše je vždy čistá, neznečištěná hmotnou připoutaností. Ztotožňování těla s duší vyplývá z nepochopení. Když jsme v plném vědomí Kṛṣṇy, nacházíme se ve svém čistém, přirozeném původním postavení. Tento stav existence se nazývá śuddha-sattva, což znamená, že transcenduje hmotné kvality. Jelikož je stav śuddha-sattva pod přímým řízením vnitřní energie Pána, končí zde činnosti hmotného vědomí. Železo, které vložíme do ohně, se postupně zahřívá, a když je rozžhavené do červena, jedná jako oheň, přestože je to stále železo. Měď nabitá elektřinou již také nejedná jako měď, ale jako elektrický proud. Bhagavad-gītā (14.26) potvrzuje, že každý, kdo se věnuje čisté oddané službě Pánu, je okamžitě povýšen na úroveň čistého Brahmanu:

māṁ ca yo 'vyabhicāreṇa
bhakti-yogena sevate
sa guṇān samatītyaitān
brahma-bhūyāya kalpate

Jak popisuje tato sloka, śuddha-sattva je transcendentální postavení, odborně zvané vasudeva. Vasudeva je také jméno osoby, ze které se Kṛṣṇa zjevuje. Dále je zde vysvětleno, že čistý stav existence se jmenuje vasudeva, protože v tomto stavu se Nejvyšší Osobnost Božství, Vāsudeva, zjevuje bez jakéhokoliv pokrytí. Čistá oddanost je založena na následování pravidel a předpisů oddané služby bez touhy po hmotném zisku z plodonosných činností či mentální spekulace.

Čistá oddaná služba znamená sloužit Nejvyšší Osobnosti Božství z pocitu povinnosti, bez důvodu a bez ohledu na hmotné podmínky. To je śuddha-sattva — stav vasudeva, kdy se Nejvyšší Osoba, Kṛṣṇa, zjevuje v srdci oddaného. Śrīla Jīva Gosvāmī velice pěkně vysvětluje stav vasudeva neboli śuddha-sattva ve své Bhagavat-sandarbě. Říká, že číslo aṣṭottara-śata (108) se přidává ke jménu duchovního mistra právě proto, abychom poukázali na jeho postavení śuddha-sattva, transcendentální stav vasudeva. Slova vasudeva se užívá rovněž pro jiné účely — označuje například také toho, kdo je přítomný všude, kdo je všeprostupující. O slunci se říká, že je vasudeva-śabditam. Existují mnohé způsoby použití slova vasudeva, ale ve všech případech označujeme jménem Vāsudeva všeprostupujícího či lokalizovaného Pána, Nejvyšší Osobnost Božství. Bhagavad-gītā (7.19) také praví: vāsudevaḥ sarvam iti. Skutečná realizace znamená pochopit Vāsudeva, Nejvyšší Osobnost Božství, a odevzdat se Mu. Vasudeva je situace, ve které se zjeví Vāsudeva, Nejvyšší Osobnost Božství. Když se člověk zbaví všeho hmotného znečištění a dosáhne čistého vědomí Kṛṣṇy, stavu vasudeva, tehdy se mu zjeví Vāsudeva, Nejvyšší Osoba. Tomuto stavu se také říká kaivalya, “čisté vědomí”. Jñānaṁ sāttvikaṁ kaivalyam. Být na úrovni čistého, transcendentálního poznání znamená být na úrovni kaivalya. Vasudeva tedy znamená také kaivalya, což je slovo, které často používají impersonalisté. Konečným stupněm realizace není neosobní kaivalya, ale kaivalya ve vědomí Kṛṣṇy s pochopením Nejvyšší Osobnosti Božství. V tomto čistém stavu lze díky rozvoji poznání vědy o Kṛṣṇovi prostřednictvím naslouchání, opěvování, vzpomínání atd. chápat Nejvyšší Osobnost Božství. Všechny tyto činnosti jsou řízeny vnitřní energií Nejvyššího Pána.

Jak je zde také řečeno, působení vnitřní energie je apāvṛtaḥ, nezakryté. Nejvyšší Pán a Jeho jméno, Jeho podoba, Jeho povaha, Jeho příslušenství atd. jsou transcendentální, mimo dosah hmotné přírody, a proto je nelze poznat materialistickými smysly. Když se smysly očistí vykonáváním čisté oddané služby (hṛṣīkeṇa hṛṣīkeśa-sevanaṁ bhaktir ucyate), můžeme jejich prostřednictvím vidět Kṛṣṇu nezakrytého. Oddaný má však stále stejné hmotné tělo, a lze se tedy tázat, jakým způsobem se mohou tytéž materialistické oči oddanou službou očistit. Pán Caitanya uvedl příklad, že oddaná služba čistí zrcadlo mysli. V čistém zrcadle můžeme vidět svoji tvář velice zřetelně. Stejně tak čisté zrcadlo mysli zprostředkuje jasnou představu o Nejvyšší Osobnosti Božství. Bhagavad-gītā (8.8) praví: abhyāsa-yoga-yuktena. Vykonáváním předepsaných povinností v oddané službě, cetasā nānya-gāminā, nebo pouhým nasloucháním o Bohu a Jeho opěvováním je možné — je-li mysl neustále soustředěna jen na tyto činnosti—realizovat Nejvyšší Osobnost Božství. Jak potvrdil Pán Caitanya, postup bhakti-yogy, který začíná u naslouchání a opěvování, očišťuje srdce a mysl, a umožňuje tak jasně vidět tvář Nejvyšší Osobnosti Božství.

Pán Śiva řekl, že jelikož je ve svém srdci neustále soustředěný na Vāsudeva, Nejvyšší Osobnost Božství, a Nejvyšší Pán je přítomný v jeho srdci a mysli, neustále Mu skládá poklony. Pán Śiva je tedy stále v tranzu, samādhi. Toto samādhi neovládá oddaný, ale Vāsudeva, protože celá vnitřní energie Nejvyšší Osobnosti Božství jedná na pokyn Pána. Hmotná energie samozřejmě také jedná na Jeho pokyn, ale Jeho bezprostřední vůle je projevená pomocí duchovní energie. Pán se tedy zjevuje prostřednictvím Své duchovní energie. V Bhagavad-gītě (4.6) je řečeno: sambhavāmy ātma-māyayā. Ātma-māyayā znamená “vnitřní energie”. Pán se zjeví ze Své nezávislé vůle prostřednictvím Své vnitřní energie, když je spokojen s transcendentální láskyplnou službou Svého oddaného. Oddaný nikdy neporoučí: “Drahý Pane, prosím přijď sem, abych Tě mohl vidět.” Oddanému nepřísluší nařizovat Nejvyššímu, aby se mu zjevil nebo před ním tančil. Existují mnozí takzvaní oddaní, kteří Pánu poroučí, aby přišel a tančil před nimi. Pán však nepodléhá ničím rozkazům; je-li spokojen s čistou oddanou službou, pak se oddanému zjeví. Slovo adhokṣaja je velmi důležité, neboť svědčí o tom, že pokusy realizovat Nejvyšší Osobnost Božství prostřednictvím našich hmotných smyslů budou neúspěšné. Nejvyšší Osobnost Božství nelze realizovat ani snahou spekulativní mysli. Jestliže si to však přejeme, můžeme potlačit všechny hmotné činnosti smyslů, a pak se Pán projevením Své duchovní energie může zjevit čistému oddanému. Když se Nejvyšší Osobnost Božství zjeví před Svým čistým oddaným, oddaný nemá jinou povinnost, než vzdát Pánovi uctivé poklony. Absolutní Pravda se oddanému zjevuje ve Své podobě. Není beztvará. Vāsudeva má podobu, neboť v tomto verši je řečeno, že když se Pán zjeví, oddaný Mu vzdává uctivé poklony. Poklony se nevzdávají něčemu neosobnímu, ale osobě. Māyāvādskou interpretaci, že Vāsudeva je neosobní, tedy nemůžeme přijmout. Bhagavad-gītā jasně praví: prapadyate — “oddaný se odevzdá”. Odevzdat se můžeme pouze osobě, a nikoliv neosobní neduálnosti. Je-li řeč o odevzdání se nebo vzdávání úcty, musí také existovat osoba, které se odevzdáváme nebo klaníme.

4.3.24

Verš

tat te nirīkṣyo na pitāpi deha-kṛd
dakṣo mama dviṭ tad-anuvratāś ca ye
yo viśvasṛg-yajña-gataṁ varoru mām
anāgasaṁ durvacasākarot tiraḥ

Synonyma

tat — proto; te — tvůj; nirīkṣyaḥ — být navštívený; na — ne; pitā — tvůj otec; api — ačkoliv; deha-kṛt — dárce tvého těla; dakṣaḥ — Dakṣa; mama — můj; dviṭ — závistivý; tat-anuvratāḥ — jeho (Dakṣovi) stoupenci; ca — také; ye — kdo; yaḥ — který (Dakṣa); viśva-sṛk — Viśvasṛků; yajña-gatam — přítomný na oběti; vara-ūru — ó Satī; mām — mne; anāgasam — nevinného; durvacasā — krutými slovy; akarot tiraḥ — urazil.

Překlad

Nechoď tedy za otcem. Ačkoliv ti dal tvé tělo, on a jeho stoupenci mi závidí. Ó nejctěnější, Dakṣa mne ze závisti napadl hrubými slovy, ačkoliv jsem nevinný.

Význam

Manžel i otec jsou pro ženu hodni stejné úcty. Manžel je jejím ochráncem v mládí, zatímco otec ji chrání v dětství. Oba jsou tedy hodni úcty, ale zejména otec, který jí dal tělo. Pán Śiva Satī připomněl: “Tvůj otec je nepochybně hoden tvé úcty, dokonce více než já, neboť ti dal tělo. Dej si však pozor, protože ti tvé tělo může také vzít. Když ho navštívíš, bude tě kvůli tvému vztahu se mnou možná urážet a urážka od příbuzného je horší než smrt, zvláště pro člověka v dobrém postavení.”

4.3.25

Verš

yadi vrajiṣyasy atihāya mad-vaco
bhadraṁ bhavatyā na tato bhaviṣyati
sambhāvitasya sva-janāt parābhavo
yadā sa sadyo maraṇāya kalpate

Synonyma

yadi — jestliže; vrajiṣyasi — půjdeš; atihāya — bez ohledu; mat-vacaḥ — na má slova; bhadram — dobré; bhavatyāḥ — tvoje; na — ne; tataḥ — poté; bhaviṣyati — stane se; sambhāvitasya — velice vážená; svajanāt — vlastním příbuzným; parābhavaḥ — uražena; yadā — když; saḥ — taková urážka; sadyaḥ — ihned; maraṇāya — smrti; kalpate — rovná se.

Překlad

Rozhodneš-li se tam přesto jít, bez ohledu na má slova, nečeká tě dobrá budoucnost. Jsi velice vážená a urážka od vlastního příbuzného se bude ihned rovnat smrti.

Význam

Takto končí Bhaktivedantovy výklady ke třetí kapitole čtvrtého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Hovory mezi Pánem Śivou a Satī”.

KAPITOLA ČTVRTÁ

Satī opouští své tělo

4.4.1

Verš

maitreya uvāca
etāvad uktvā virarāma śaṅkaraḥ
patny-aṅga-nāśaṁ hy ubhayatra cintayan
suhṛd-didṛkṣuḥ pariśaṅkitā bhavān
niṣkrāmatī nirviśatī dvidhāsa sā

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — Maitreya pravil; etāvat — tolik; uktvā — když promluvil; virarāma — mlčel; śaṅkaraḥ — Pán Śiva; patnī-aṅga-nāśam — zničení těla jeho ženy; hi — jelikož; ubhayatra — v obou případech; cintayan — chápala; suhṛt-didṛkṣuḥ — toužila vidět své příbuzné; pariśaṅkitā — obávala se; bhavāt — Śivova; niṣkrāmatī — vycházela; nirviśatī — vcházela; dvidhā — rozdvojená; āsa — byla; sā — ona (Satī).

Překlad

Mudrc Maitreya pravil: Poté, co Pán Śiva promluvil k Satī, zmlkl a sledoval její váhání. Satī hořela touhou setkat se s příbuznými v domě svého otce, ale zároveň měla obavy vzhledem k varování Pána Śivy. S nerozhodnou myslí vycházela z pokoje a opět do něho vcházela, stejně jako houpačka létá z jedné strany na druhou.

Význam

Satī měla rozdvojenou mysl a nevěděla, zda má jít do domu svého otce, nebo poslechnout Pána Śivu. Rozhodnout se pro jednu nebo druhou věc byl tak těžký boj, že Satī cítila nutkání chodit z jednoho kouta pokoje do druhého a pohybovala se jako hodinové kyvadlo.

4.4.2

Verš

suhṛd-didṛkṣā-pratighāta-durmanāḥ
snehād rudaty aśru-kalātivihvalā
bhavaṁ bhavāny apratipūruṣaṁ ruṣā
pradhakṣyatīvaikṣata jāta-vepathuḥ

Synonyma

suhṛt-didṛkṣā — touze vidět příbuzné; pratighāta — zabránění; durmanāḥ — rmoutila se; snehāt — z lásky; rudatī — plakala; aśru-kalā — kapkami slz; ativihvalā — velice sklíčená; bhavam — Pána Śivu; bhavānī — Satī; aprati-pūruṣam — který nemá sobě rovného či soka; ruṣā — zlostně; pradhakṣyatī — sežehnout; iva — jako by; aikṣata — pohlédla na; jāta-vepathuḥ — třásla se.

Překlad

Satī velice rmoutil zákaz navštívit příbuzné v domě svého otce a z lásky k nim jí z očí tekly slzy. Třásla se a sklíčeně hleděla na svého neobyčejného manžela, Pána Śivu, jako by ho svým pohledem chtěla sežehnout.

Význam

Slovo apratipūruṣam v této sloce označuje někoho, kdo nemá sobě rovného. Pán Śiva nemá v tomto hmotném světě sobě rovného co se týče nezaujatosti vůči všem bytostem. Jeho manželka Satī věděla, že Śiva není vůči nikomu zaujatý. Nechápala tedy, jak mohl být právě ke své ženě tak neúprosný a zakázat jí návštěvu otcova domu. Způsobilo jí to větší zármutek, než jaký mohla snést, a hleděla na svého muže, jako by ho chtěla svým pohledem sežehnout. Pán Śiva je ātmā (śiva také znamená ātmā), a tímto způsobem je zde naznačeno, že se Satī chystala spáchat sebevraždu. Slovo apratipūruṣa rovněž označuje někoho, kdo nemá soka. Pán Śiva byl neoblomný a nechtěl dát Satī své svolení. Uchýlila se proto k nejzazší ženské zbrani, pláči, který muže většinou donutí, aby své manželce vyhověl.

4.4.3

Verš

tato viniḥśvasya satī vihāya taṁ
śokena roṣeṇa ca dūyatā hṛdā
pitror agāt straiṇa-vimūḍha-dhīr gṛhān
premṇātmano yo ’rdham adāt satāṁ priyaḥ

Synonyma

tataḥ — potom; viniḥśvasya — těžce oddychovala; satī — Satī; vihāya — opustila; tam — jeho (Pána Śivu); śokena — lítostí; roṣeṇa — hněvem; ca — a; dūyatā — zkroušené; hṛdā — se srdcem; pitroḥ — otce; agāt — odešla; straiṇa — svou ženskou povahou; vimūḍha — pomatená; dhīḥ — inteligence; gṛhān — do domu; premṇā — z lásky; ātmanaḥ — svého těla; yaḥ — kdo; ardham — polovinu; adāt — dal; satām — svaté; priyaḥ — drahé.

Překlad

Satī poté opustila svého manžela, Pána Śivu, který jí z lásky věnoval polovinu svého těla. Těžce oddychovala hněvem a lítostí a odešla do otcova domu. K tomuto neuváženému činu ji dovedla její ženská slabost.

Význam

Rodinný život ve védském pojetí znamená, že manžel dává své ženě polovinu vlastního těla a manželka dává muži polovinu svého těla. Manžel bez manželky a manželka bez manžela jsou neúplní. I Pán Śiva a Satī byli spojeni tímto védským manželským vztahem, ale někdy — jako v případě Satī — se stává, že žena ze slabosti hledá útočiště u svých příbuzných v otcově domě. Zde je přímo řečeno, že Satī opustila svého slavného manžela, Pána Śivu, jen kvůli této ženské slabosti, která podmiňuje i manželské vztahy. Rozchod mezi manželi zpravidla způsobuje chování žen; rozvody jsou výsledkem ženské slabosti. Pro ženu je tudíž nejvýhodnější jednat v souladu s manželovými pokyny, neboť potom je rodinný život velice klidný. I když mezi manželi někdy může dojít k nedorozumění, což se stává i mezi tak vznešenými partnery, jakými jsou Pán Śiva a Satī, žena by kvůli tomu rozhodně neměla svého manžela opouštět. Učiní-li tak, je to jen na základě její slabosti.

4.4.4

Verš

tām anvagacchan druta-vikramāṁ satīm
ekāṁ tri-netrānucarāḥ sahasraśaḥ
sa-pārṣada-yakṣā maṇiman-madādayaḥ
puro-vṛṣendrās tarasā gata-vyathāḥ

Synonyma

tām — ji (Satī); anvagacchan — následovali; druta-vikramām — která se rychle vzdalovala; satīm — Satī; ekām — sama; tri-netra — Pána Śivy (který má tři oči); anucarāḥ — stoupenci; sahasraśaḥ — po tisících; sa-pārṣada-yakṣāḥ — v doprovodu jeho osobních společníků a Yakṣů; maṇimat-mada-ādayaḥ — Maṇimān, Mada a další; puraḥ-vṛṣa-indrāḥ — s býkem Nandīm v čele; tarasā — rychle; gata-vyathāḥ — nebojácně.

Překlad

Když žáci Pána Śivy viděli, že Satī sama spěšně odchází, vydali se rychle za ní. Byly jich tisíce, v čele s Maṇimānem a Madou, doprovázeli je Yakṣové a vpředu kráčel Śivův býk Nandī.

Význam

Satī se obávala, že se ji manžel bude snažit zastavit, a proto se rychle vzdalovala. Okamžitě se však za ní vypravily tisíce žáků Pána Śivy v čele s Yakṣi, Maṇimānem a Madou. Slovo gata-vyathāḥ, použité v této souvislosti, znamená “nebojácně”. Satī neznepokojovalo, že jde úplně sama; byla nebojácná. Slovo anucarāḥ je také významné, neboť poukazuje na skutečnost, že Śivovi žáci byli neustále připraveni pro svého pána obětovat vše. Všichni chápali touhu Pána Śivy, který si nepřál, aby Satī šla sama. Anucarāḥ znamená “ti, kdo okamžitě chápou záměr svého pána”.

4.4.5

Verš

tāṁ sārikā-kanduka-darpaṇāmbuja-
śvetātapatra-vyajana-srag-ādibhiḥ
gītāyanair dundubhi-śaṅkha-veṇubhir
vṛṣendram āropya viṭaṅkitā yayuḥ

Synonyma

tām — ji (Satī); sārikā — ochočeného ptáka; kanduka — míč; darpaṇa — zrcadlo; ambuja — lotosový květ; śveta-ātapatra — bílý slunečník; vyajana — vějíř; srak — girlandu; ādibhiḥ — a další věci; gīta-ayanaiḥ — za doprovodu hudby; dundubhi — bubny; śaṅkha — lastury; veṇubhiḥ — s píšťalami; vṛṣa-indram — na býka; āropya — posadili; viṭaṅkitāḥ — ozdobenou; yayuḥ — šli.

Překlad

Śivovi žáci se ihned postarali, aby Satī mohla sedět na zádech býka, a dali jí jejího ochočeného ptáka. Také jí pro potěšení přinesli lotosový květ, zrcadlo a řadu jiných věcí. Nesli nad ní velký baldachýn a celý průvod, doprovázený hudebníky s bubny, lasturami a trubkami, vypadal tak honosně, jako kdyby patřil samotnému králi.

4.4.6

Verš

ābrahma-ghoṣorjita-yajña-vaiśasaṁ
viprarṣi-juṣṭaṁ vibudhaiś ca sarvaśaḥ
mṛd-dārv-ayaḥ-kāñcana-darbha-carmabhir
nisṛṣṭa-bhāṇḍaṁ yajanaṁ samāviśat

Synonyma

ā — ze všech stran; brahma-ghoṣa — za zvuku védských hymnů; ūrjita — zdobili; yajña — oběť; vaiśasam — obětování zvířat; viprarṣi-juṣṭam — za přítomnosti velkých mudrců; vibudhaiḥ — s polobohy; ca — a; sarvaśaḥ — na všech stranách; mṛt — hliněné; dāru — dřevěné; ayaḥ — železné; kāñcana — zlaté; darbha — z trávy kuśa; carmabhiḥ — z kůže; nisṛṣṭa — vyhotovené; bhāṇḍam — obětní zvířata a nádoby; yajanam — obětiště; samāviśat — vstoupila.

Překlad

Tak dospěla až do otcovského domu, kde se právě konala oběť, a vstoupila do arény obětiště, ve které všichni za přítomnosti velkých mudrců, brāhmaṇů a polobohů předzpěvovali védské hymny. V aréně bylo mnoho obětních zvířat, jakož i hliněné, kamenné, zlaté, kožené a z trávy vyhotovené nádoby, potřebné pro vykonání oběti.

Význam

Kdykoliv se učení mudrci a brāhmaṇové shromáždí, aby recitovali védské mantry, někteří z nich se také zabývají diskusemi o závěrech písem. Jedna skupina mudrců a brāhmaṇů tedy diskutovala, zatímco druhá recitovala védské mantry. Celé ovzduší bylo prosyceno transcendentální zvukovou vibrací. V současné době je tato vibrace shrnuta do transcendentální zvukové vibrace Hare Kṛṣṇa, Hare Kṛṣṇa, Kṛṣṇa Kṛṣṇa, Hare Hare / Hare Rāma, Hare Rāma, Rāma Rāma, Hare Hare. V tomto věku nelze očekávat, že najdeme někoho vysoce vzdělaného ve védských zásadách, protože lidé jsou příliš pomalí, líní a nešťastní. Vzhledem k tomu Pán Caitanya doporučil zpěv zvukové vibrace Hare Kṛṣṇa. Śrīmad-Bhāgavatam (11.5.32) nás rovněž nabádá: yajñaiḥ saṅkīrtana-prāyair yajanti hi sumedhasaḥ. Dnes není možné shromáždit vše potřebné pro vykonávání náročnějších obětí, neboť lidé jsou chudí a nemají poznání védských manter. V našem věku by se proto měli všichni zapojit do společného zpívání Hare Kṛṣṇa mantry, určeného k uspokojení Nejvyššího Pána, Osobnosti Božství, doprovázeného Svými společníky. Tím se nepřímo poukazuje na Pána Caitanyu, Jehož doprovází Pán Nityānanda, Pán Advaita a další. To je způsob, jak v našem věku vykonávat yajñu.

Pozoruhodný je v této sloce také údaj, že na obětišti byla zvířata. To, že tato zvířata měla být použita při oběti, neznamená, že se měla zabít. Velcí mudrci a realizované duše vykonávali yajñi a na zvířecích obětech se ověřovala jejich realizace, podobně jako moderní věda využívá pokusných zvířat ke zkoušení účinnosti léků. Brāhmaṇové pověření vykonáváním yajñi byli velice realizované duše a důkazem jejich realizace bylo to, že staré zvíře vyšlo z obětního ohně omlazené. Tím se ověřovala účinnost védských manter. Shromážděná zvířata se neměla zabít a sníst. Cílem oběti nebylo nahradit jatka, ale vyzkoušet védské mantry, které dávaly zvířeti nový život. Zvířata se tedy používala pro ověření síly védských manter, a nikoliv pro maso.

4.4.7

Verš

tām āgatāṁ tatra na kaścanādriyad
vimānitāṁ yajña-kṛto bhayāj janaḥ
ṛte svasṝr vai jananīṁ ca sādarāḥ
premāśru-kaṇṭhyaḥ pariṣasvajur mudā

Synonyma

tām — ji (Satī); āgatām — když dorazila; tatra — tam; na — ne; kaścana — nikdo; ādriyat — přijal; vimānitām — nesklízela úctu; yajña-kṛtaḥ — pořadatele oběti (Dakṣi); bhayāt — ze strachu; janaḥ — osoba; ṛte — s výjimkou; svasṝḥ — jejích sester; vai — skutečně; jananīm — matka; ca — a; sa-ādarāḥ — s úctou; prema-aśru-kaṇṭhyaḥ — zalykaly se slzami lásky; pariṣasvajuḥ — objaly; mudā — s rozzářenými tvářemi.

Překlad

Když Satī se svou družinou dorazila do arény obětiště, nikdo ji patřičně nepřivítal, protože se všichni báli Dakṣi. Jen její matka a sestry ji přijaly se slzami v očích a s rozzářenými tvářemi k ní začaly mile hovořit.

Význam

Matka a sestry Satī nemohly jednat jako ostatní, kteří jí nepřipravili vhodné uvítání. Z přirozené náklonosti ji okamžitě objaly se slzami v očích. To ukazuje, že ženy mají měkké srdce a projevům jejich přirozené náklonnosti a lásky nelze žádným umělým způsobem zabránit. Přítomní muži byli sice vysoce vzdělaní brāhmaṇové a polobozi, ale měli strach z Dakṣi, který byl jejich představeným. Přestože si v mysli přáli Satī přivítat, neodvážili se toho, jelikož věděli, že by se to Dakṣovi nelíbilo. Ženy jsou přirozeně soucitné, zatímco muži jsou někdy velice necitelní.

4.4.8

Verš

saudarya-sampraśna-samartha-vārtayā
mātrā ca mātṛ-ṣvasṛbhiś ca sādaram
dattāṁ saparyāṁ varam āsanaṁ ca sā
nādatta pitrāpratinanditā satī

Synonyma

saudarya — svých sester; sampraśna — s pozdravy; samartha — patřičnými; vārtayā — zprávy; mātrā — od své matky; ca — a; mātṛ-svasṛbhiḥ — od svých tet; ca — a; sa-ādaram — s úctou; dattām — nabídnutou; saparyām — poctu; varam — dary; āsanam — místo k sezení; ca — a; sā — ona (Satī); na ādatta — nepřijala; pitrā — od otce; apratinandi tā — nepřivítaná; satī — Satī.

Překlad

Sestry a matka ji přivítaly, ale ona jejich přívětivá slova neopětovala. Obdarovaly ji a nabídly jí místo k sezení, ale ona nic nepřijala, protože její otec s ní nepromuvil ani slovo a nepřišel ji ani přivítat a zeptat se, jak se jí daří.

Význam

Satī odmítla přijmout uvítání, které jí sestry a matka připravily, jelikož jí vadilo mlčení jejího otce. Byla jeho nejmladší dcerou a věděla, že je jeho miláčkem. Kvůli jejímu vztahu s Pánem Śivou se však nyní Dakṣa tvářil, jako by ji vůbec neznal, a proto byla velmi nešťastná. Hmotné pojetí tělesné příbuznosti je natolik znečištěné, že stačí malá neshoda a všechna vzájemná láska a náklonnost zmizí. Člověk může mít na základě tělesné příbuznosti někoho rád, ale tělesné poměry jsou tak pomíjivé, že i nepatrný podnět může tento důvěrný vztah ukončit.

4.4.9

Verš

arudra-bhāgaṁ tam avekṣya cādhvaraṁ
pitrā ca deve kṛta-helanaṁ vibhau
anādṛtā yajña-sadasy adhīśvarī
cukopa lokān iva dhakṣyatī ruṣā

Synonyma

arudra-bhāgam — žádné obětiny pro Pána Śivu; tam — to; avekṣya — viděla; ca — a; adhvaram — obětiště; pitrā — od jejího otce; ca — a; deve — Pánu Śivovi; kṛta-helanam — zjevné pohrdání; vibhau — vůči pánovi; anādṛtā — když nebyla přijata; yajña-sadasi — v obětním shromáždění; adhīśvarī — Satī; cukopa — velice se rozzlobila; lokān — čtrnáct světů; iva — jako by; dhakṣyatī — pálila; ruṣā — svým hněvem.

Překlad

V obětní aréně Satī viděla, že pro jejího manžela, Pána Śivu, nebyly připravené žádné obětiny. Dále zjistila, že Dakṣa nejenže nepozval Pána Śivu, ale ani nehodlal přijmout ji jakožto urozenou manželku Pána Śivy. To Satī natolik rozzlobilo, že na svého otce pohlédla, jako by ho chtěla očima namístě spálit.

Význam

Obětinami do ohně za zpěvu védské mantry “svāhā” se uctívají všichni polobozi, velcí mudrci a Pitové, včetně Pána Brahmy, Pána Śivy a Pána Viṣṇua. Śiva je tedy jedním z těch, kterým se obvykle projevuje úcta. Satī si však v obřadní aréně všimla, že brāhmaṇové vynechali mantru “namaḥ śivāya svāhā”, kterou se obětina nabízí Pánu Śivovi. Satī neměla obavy o sebe, neboť byla připravená jít do otcovského domu i bez pozvání. Chtěla se však přesvědčit, zdali jejímu manželovi je, či není prokazována úcta. O setkání se svými sestrami a matkou jí tolik nešlo. Ani nedbala na jejich přivítání; byla především znepokojená tím, že její manžel byl při vykonávání oběti uražen. Když si toho všimla, velice ji to rozzlobilo. Pohlédla na svého otce Dakṣu s takovým hněvem, že to vypadalo, jako kdyby ho svým pohledem spalovala.

4.4.10

Verš

jagarha sāmarṣa-vipannayā girā
śiva-dviṣaṁ dhūma-patha-śrama-smayam
sva-tejasā bhūta-gaṇān samutthitān
nigṛhya devī jagato ’bhiśṛṇvataḥ

Synonyma

jagarha — začala odsuzovat; sā — ona; amarṣa-vipannayā — nesrozumitelnými vzhledem k jejímu hněvu; girā — slovy; śiva-dviṣam — nepřítel Pána Śivy; dhūma-patha — v obětech; śrama — nesnázemi; smayam — velmi pyšný; sva-tejasā — svým pokynem; bhūta-gaṇān — duchy; samutthitān — připravené (napadnout Dakṣu); nigṛhya — zastavila; devī — Satī; jagataḥ — v přítomnosti všech; abhiśṛṇvataḥ — slyšeli.

Překlad

Duchové, stoupenci Pána Śivy, byli připravení Dakṣu napadnout a zabít, ale Satī je zadržela. Hněvala se a současně byla nešťastná, a v této náladě začala odsuzovat plodonosné obětování a ty, kteří jsou na tak náročné a zbytečné oběti hrdí. Především však v přítomnosti všech odsoudila jednání svého otce.

Význam

Oběť je určená k uspokojení Viṣṇua, Yajñeśi, poživatele výsledků všech obětí. Bhagavad-gītā (5.29) to také potvrzuje, když Pán říká: bhoktāraṁ yajña-tapasām. Kṛṣṇa je skutečným příjemcem všech obětí. Méně inteligentní lidé to nevědí a od vykonávání obětí si slibují hmotný zisk. Pro osoby, jako byl Dakṣa a jeho příznivci, je při vykonávání obětí hmotný zisk ve prospěch vlastního smyslového požitku prvořadým motivem. Podle této sloky jsou však takové oběti zavržené jako velké úsilí, které nepřináší nic užitečného. To dosvědčuje Śrīmad-Bhāgavatam. Můžeme sice následovat védské pokyny a podle nich konat oběti a další plodonosné činnosti, ale pokud nás nevedou k rozvoji připoutanosti k Viṣṇuovi, jsou pouhou ztrátou času. Vyvinout lásku k Viṣṇuovi také znamená vyvinout lásku a úctu k Jeho oddaným. Pán Śiva je považován za nejvýznamnějšího vaiṣṇavu. Vaiṣṇavānāṁ yathā śambhuḥ. Když tedy Satī viděla, že její otec konal velkou oběť, aniž by poctil Pána Śivu, největšího oddaného, velice ji to rozhněvalo. Hněvala se právem, neboť je-li Viṣṇu či vaiṣṇava napaden, je nutné se rozzlobit. Pán Caitanya, který vždy kázal nenásilí, mírnost a pokoru, se také rozzlobil, když Jagāi a Mādhāi napadli Nityānandu, a chtěl je za to zabít. Když někdo pomlouvá nebo uráží Viṣṇua či vaiṣṇavy, je naší povinností se hněvat. Narottama dāsa Ṭhākura řekl: krodha bhakta-dveṣi jane. Hněv je v každém, a pokud se použije proti těm, kteří závidí Nejvyšší Osobnosti Božství nebo vaiṣṇavům, pak má velkou hodnotu. Tolerovat napadení Viṣṇua nebo vaiṣṇavy není namístě. Skutečnost, že se Satī na svého otce rozzlobila, byla v pořádku. Byl sice jejím otcem, ale současně se snažil zneuctít největšího vaiṣṇavu. Hněv Satī proti němu byl tedy zcela oprávněný.

4.4.11

Verš

devy uvāca
na yasya loke ’sty atiśāyanaḥ priyas
tathāpriyo deha-bhṛtāṁ priyātmanaḥ
tasmin samastātmani mukta-vairake
ṛte bhavantaṁ katamaḥ pratīpayet

Synonyma

devī uvāca — požehnaná bohyně pravila; na — ne; yasya — koho; loke — v hmotném světě; asti — je; atiśāyanaḥ — který nemá soupeře; priyaḥ — milý; tathā — tak; apriyaḥ — nepřítel; deha-bhṛtām — s hmotnými těly; priya-ātmanaḥ — kdo je nejmilejší; tasmin — Pánu Śivovi; samasta-ātmani — všestranná osobnost; mukta-vairake — která není nepřátelská vůči nikomu; ṛte — kromě; bhavantam — tebe; katamaḥ — kdo; pratīpayet — záviděl by.

Překlad

Požehnaná bohyně pravila: Pána Śivu mají v oblibě všechny živé bytosti. Nikdo se mu nevyrovná, nikdo mu není milý a nikdo není jeho nepřítelem. Nikdo kromě tebe by nebyl schopný závidět tak všestranné osobnosti, jež nezná nepřátelství.

Význam

Pán v Bhagavad-gītě (9.29) praví: samo 'haṁ sarva-bhūteṣu — “Jsem stejný ke všem živým bytostem.” Pán Śiva je kvalitativní inkarnací Nejvyšší Osobnosti Božství, a má tedy téměř stejné vlastnosti jako Nejvyšší Pán. Je proto stejnou měrou nakloněný každému; nikdo není jeho nepřítel a nikdo není jeho přítel. Pána Śivu může za svého nepřítele považovat jen člověk od přírody závistivý. Satī proto svého otce obvinila: “Kromě tebe neznám nikoho, kdo by Pána Śivu považoval za svého nepřítele nebo mu záviděl.” Nikdo z přítomných světců a brāhmaṇů Pánu Śivovi nezáviděl, přestože všichni na Dakṣovi záviseli. Jen Dakṣa si dovolil Pánu Śivovi závidět, a to mu také Satī patřičně vytkla.

4.4.12

Verš

doṣān pareṣāṁ hi guṇeṣu sādhavo
gṛhṇanti kecin na bhavādṛśo dvija
guṇāṁś ca phalgūn bahulī-kariṣṇavo
mahattamās teṣv avidad bhavān agham

Synonyma

doṣān — chyby; pareṣām — jiných; hi — protože; guṇeṣu — ve vlastnostech; sādhavaḥ — sādhuové; gṛhṇanti — nacházejí; kecit — nějaké; na — ne; bhavādṛśaḥ — jako jsi ty; dvija — ó dvojzrozený; guṇān — vlastnosti; ca — a; phalgūn — malé; bahulī-kariṣṇavaḥ — velice vyvyšuje; mahat-tamāḥ — největší osobnosti; teṣu — mezi nimi; avidat — nacházíš; bhavān — ty; agham — chybu.

Překlad

Dvojzrozený Dakṣo! Jen člověk jako ty dokáže hledat chyby ve vlastnostech jiných. Pán Śiva však na nikom chyby nehledá. Naopak, má-li někdo jen nepatrnou dobrou vlastnost, Pán Śiva velice vyvyšuje její hodnotu. A ty na takové velké duši vidíš chybu?

Význam

Satī zde svého otce, krále Dakṣu, oslovuje jako dviju, dvojzrozeného. Tímto titulem označujeme příslušníky vyšších tříd — brāhmaṇy, kṣatriye a vaiśyi. Dvija není obyčejný člověk, ale ten, kdo pod vedením duchovního mistra studoval védské spisy a dokáže rozeznat dobré od zlého. Rozumí se proto, že se vyzná v logice a filozofii. Satī, Dakṣova dcera, svému otci předložila pádné argumenty — například to, že skutečně výjimečná osobnost hledá u jiných jen dobré vlastnosti, stejně jako včela bez ohledu na barvu nebo bodláky hledá v každém květu jen med. Vzácné, vznešené osobnosti vidí na druhých jen to dobré a špatného si nevšímají, zatímco obyčejný člověk u ostatních zpravidla rozlišuje jejich dobré a špatné stránky.

I mezi výjimečně dobrými dušemi existují rozdíly. Za nejlepšího lze považovat toho, kdo na druhém vidí i nepatrně dobré vlastnosti a dokáže je vysoce ohodnotit. Pánu Śivovi se říká Āśutoṣa — snadno se usmíří a je ochotný dát komukoliv to nejvyšší požehnání. Jeden z Śivových oddaných si například přál mít schopnost, aby tomu, koho se dotkne, okamžitě odpadla hlava od těla. Pán Śiva mu jeho přání splnil, i když nebylo příliš chvályhodné, protože tento oddaný chtěl zabít svého nepřítele. Pán Śiva však ocenil, že se ho jeho oddaný snažil uspokojit a uctívat, a dal mu své požehnání. Ve zlých vlastnostech svého oddaného viděl to nejvyšší dobro. Satī tedy začala svému otci vytýkat: “Jsi pravým opakem dobrých duší. Pán Śiva má tolik dobrých vlastností a ani jednu špatnou, ale ty ho považuješ za zlého a vidíš na něm chybu. Nejenže ses nestal tou nejurozenější osobností, ale naopak jsi ten nejpokleslejší, neboť považuješ jeho dobré vlastnosti za špatné. Schopnost uznat dobré vlastnosti druhých patří těm největším duším. Ty ses však stal tou nejpokleslejší duší, neboť naopak bezdůvodně považuješ dobré vlastnosti druhých za špatné.”

4.4.13

Verš

nāścaryam etad yad asatsu sarvadā
mahad-vinindā kuṇapātma-vādiṣu
serṣyaṁ mahāpūruṣa-pāda-pāṁsubhir
nirasta-tejaḥsu tad eva śobhanam

Synonyma

na — ne; āścaryam — udivující; etat — to; yat — což; asatsu — zlé; sarvadā — vždy; mahat-vinindā — znevažovat velké duše; kuṇapa-ātma-vādiṣu — mezi těmi, kdo považují mrtvé tělo za své vlastní já; sa-īrṣyam — závist; mahā-pūruṣa — velkých osobností; pāda-pāṁsubhiḥ — prachem z nohou; nirasta-tejaḥsu — jejichž sláva ochabla; tat — že; eva — jistě; śobhanam — velmi dobré.

Překlad

Není divu, že materialisté, kteří považují pomíjivé hmotné tělo za vlastní já, neustále znevažují velké duše. Jejich závist je prospěšná, neboť jim zapřičiní pád. Jsou pokořeni prachem z nohou velkých osobností.

Význam

Vše závisí na schopnostech příjemce. Mnoha rostlinám a květinám způsobují prudké sluneční paprsky to, že zvadnou, zatímco jiným umožňují zdravý růst. Záleží tedy na rostlině, zda poroste či zvadne. Mahīyasāṁ pāda-rajo-'bhiṣekam. Prach z lotosových nohou velkých osobností je velice prospěšný, ale pro někoho může být nebezpečný. Ti, kdo se dopouštějí přestupků proti lotosovým nohám významných osobností, vyschnou a ztratí svoji zbožnost. Velká duše dokáže přestupky prominout, ale Kṛṣṇa přestupky proti prachu z lotosových nohou velkých duší nepromíjí, podobně jako člověk může snášet sálající slunce na hlavě, ale nesnese ho na chodidlech. Hříšník se propadá stále hlouběji, a proto dále pokračuje v přestupcích proti nohám velkých duší. Přestupky páchají především ti, kdo se mylně ztotožňují s pomíjivou tělesnou schránkou. Král Dakṣa byl zcela zmatený mylnými představami, protože ztotožňoval tělo s duší. Urazil lotosové nohy Pána Śivy, jelikož byl přesvědčený, že jeho vlastní tělo jakožto tělo otce Satī bylo důležitější než tělo Pána Śivy. Méně inteligentní lidé zpravidla takto uvažují. Jednají na základě tělesného pojetí života a stále více a více urážejí lotosové nohy velkých duší. Člověk s tímto tělesným pojetím života není o nic lepší než kráva či osel.

4.4.14

Verš

yad dvy-akṣaraṁ nāma gireritaṁ nṛṇāṁ
sakṛt prasaṅgād agham āśu hanti tat
pavitra-kīrtiṁ tam alaṅghya-śāsanaṁ
bhavān aho dveṣṭi śivaṁ śivetaraḥ

Synonyma

yat — které; dvi-akṣaram — skládá se ze dvou slabik; nāma — pojmenovaný; girā īritam — pouhou přítomností na jazyku; nṛṇām — osoby; sakṛt — jednou; prasaṅgāt — ze srdce; agham — hříšné činy; āśu — ihned; hanti — zneškodní; tat — to; pavitra-kīrtim — jehož sláva je čistá; tam — on; alaṅghya-śāsanam — jehož rozkaz nelze neuposlechnout; bhavān — ty; aho — ó; dveṣṭi — závist; śivam — Pán Śiva; śiva-itaraḥ — kdo jsou nepřízniví.

Překlad

Satī pokračovala: Můj drahý otče! Tím, že závidíš Pánu Śivovi, se dopouštíš nejvážnějšího přestupku. Samotné jeho jméno, které tvoří slabiky śi a va, osvobozuje od všech hříšných činností a jeho rozkaz nelze neuposlechnout. Pán Śiva je neustále čistý a kromě tebe mu nikdo nezávidí.

Význam

Pán Śiva je nejvýznamnější duší mezi všemi bytostmi tohoto hmotného světa, a jeho jméno, Śiva, je proto velice příznivé pro ty, kdo ztotožňují tělo s duší. Když se tito lidé uchýlí pod ochranu Pána Śivy, postupně budou moci pochopit, že nejsou hmotné tělo, ale duše, která je duchovní povahy. Śiva znamená maṅgala, “příznivý”. Duše v těle je příznivá. Ahaṁ brahmāsmi: “jsem Brahman” — tato realizace je příznivá. Dokud nepoznáme svoji duchovní totožnost, jsou všechny naše činnosti nepříznivé. Śiva tedy znamená “příznivý” a jeho oddaní se postupně dostanou na úroveň duchovního pojetí totožnosti. To ale není všechno. Příznivý život sice začíná realizací duchovní totožnosti, ale existuje ještě řada dalších povinností. Je nutné pochopit náš vztah s Nejvyšší Duší. Skuteční oddaní Pána Śivy dosáhnou úrovně duchovní realizace, ale jsou-li méně inteligentní, považují tento stav realizace — ahaṁ brahmāsmi, “jsem duše” — za konečný. Jsou-li však dostatečně inteligentní, měli by následovat chování Pána Śivy, který neustále přemýšlí o Vāsudevovi. Sattvaṁ viśuddhaṁ vasudeva-śabditam: Pán Śiva neustále medituje o lotosových nohách Vāsudeva, Śrī Kṛṣṇy. Śivovo příznivé postavení si můžeme uvědomit, pokud se začneme věnovat uctívání Viṣṇua. Pán Śiva v Śiva Purāṇě praví, že nejvyšším uctíváním je uctívání Pána Viṣṇua. Pánu Śivovi se vzdává úcta proto, že je největším oddaným Pána Viṣṇua. Bylo by tedy chybou považovat Pána Śivu a Pána Viṣṇua za rovnocenné, neboť takové představy jsou projevem ateismu. Vaiṣṇavīya Purāṇa praví, že pouze Viṣṇu neboli Nārāyaṇa je Svrchovanou Nejvyšší Osobností Božství a nikdo se Mu nevyrovná — včetně Pána Śivy a Pána Brahmy, o jiných polobozích ani nemluvě.

4.4.15

Verš

yat-pāda-padmaṁ mahatāṁ mano-’libhir
niṣevitaṁ brahma-rasāsavārthibhiḥ
lokasya yad varṣati cāśiṣo ’rthinas
tasmai bhavān druhyati viśva-bandhave

Synonyma

yat-pāda-padmam — jeho lotosové nohy; mahatām — vyšších osobností; manaḥ-alibhiḥ — včelami mysli; niṣevitam — zaměstnané; brahma-rasa — transcendentální blaženosti (brahmānanda); āsava-arthibhiḥ — vyhledávajícími nektar; lokasya — obyčejného člověka; yat — který; varṣati — plní; ca — a; āśiṣaḥ — přání; arthinaḥ — hledá; tasmai — jemu (Pánu Śivovi); bhavān — ty; druhyati — závidíš; viśva-bandhave — příteli všech živých bytostí ve třech světech.

Překlad

Závidíš Pánu Śivovi, který je přítelem všech živých bytostí ve třech světech. Obyčejnému člověku plní všechna přání a vysoce postaveným osobnostem, které vyhledávají brahmānandu (transcendentální blaženost), žehná za to, že přemýšlejí o jeho lotosových nohách.

Význam

Existují dvě kategorie lidí. Jednu tvoří zatvrzelí materialisté, kteří touží po hmotném prospěchu a kterým Pán Śiva, pokud ho uctívají, plní všechna přání. Pána Śivu lze snadno a rychle uspokojit a on také snadno a rychle uspokojí touhy obyčejných lidí. Z tohoto důvodu ho obyčejní lidé velice rádi uctívají. Další kategorii tvoří lidé zklamaní a znechucení materialistickým způsobem života, kteří uctívají Pána Śivu, aby dosáhli osvobození, znamenající konec hmotné totožnosti. Vědomí, že nejsme hmotné tělo, ale duše, nás vysvobodí z nevědomosti. Pán Śiva dává i toto vědomí. Lidé se obyčejně věnují náboženství za účelem hospodářského rozvoje, aby získali peníze, protože jejich prostřednictvím mohou uspokojit své smysly. Když zažijí zklamání, touží po duchovní brahmānandě, splynutí s Nejvyšším. Náboženství, hospodářský rozvoj, smyslový požitek a osvobození jsou čtyři principy hmotné existence a Pán Śiva je přítelem jak obyčejných lidí, tak i těch, kteří jsou pokročilí v duchovním poznání. Dakṣa tedy udělal chybu, když si ho znepřátelil. I vaiṣṇavové, kteří převyšují všechny obyčejné i pokročilé lidi tohoto světa, uctívají Pána Śivu jako největšího vaiṣṇavu. Pán Śiva je přítelem všech — obyčejných lidí, pokročilých osob a oddaných Pána. Nikdo by ho tedy neměl znevažovat nebo se k němu chovat nepřátelsky.

4.4.16

Verš

kiṁ vā śivākhyam aśivaṁ na vidus tvad anye
brahmādayas tam avakīrya jaṭāḥ śmaśāne
tan-mālya-bhasma-nṛkapāly avasat piśācair
ye mūrdhabhir dadhati tac-caraṇāvasṛṣṭam

Synonyma

kim vā — zda; śiva-ākhyam — jménem Śiva; aśivam — nepříznivý; na viduḥ — neznají; tvat anye — jiní než ty; brahma-ādayaḥ — Brahmā a ostatní; tam — jeho (Pána Śivu); avakīrya — rozcuchané; jaṭāḥ — se spletenými vlasy; śmaśāne — v krematoriu; tat-mālya-bhasma-nṛ-kapālī — který je ověnčený girlandou z lidských lebek a potřený popelem; avasat — spolčený; piśācaiḥ — s démony; ye — kdo; mūrdhabhiḥ — s hlavou; dadhati — umístit; tat-caraṇa-avasṛṣṭam — spadlé z jeho lotosových nohou.

Překlad

Myslíš si snad, že o mnoho významnější a ctihodnější osobnosti, jako Pán Brahmā, tuto nepříznivou osobu zvanou Pán Śiva neznají? Spolčuje se s démony na spalovištích mrtvol, má rozcuchané vlasy kolem celého těla, je ověnčený girlandou z lidských lebek a potřený popelem z krematoria. Ale navzdory všem těmto nepříznivým vlastnostem se mu velké osobnosti, jako je Brahmā, klaní a s velkou úctou si kladou květy obětované jeho lotosovým nohám na své hlavy.

Význam

Velkou osobnost, jako je Pán Śiva, nelze v žádném případě odsuzovat. To prohlásila jeho manželka Satī, aby tak ustanovila nadřazenost svého manžela. Pravila: “Říkáš, že Pán Śiva je nepříznivý, protože se spolčuje s démony v krematoriích, potírá si tělo popelem z mrtvol a nosí girlandu z lidských lebek. Sám máš tolik špatných vlastností, ale neuvědomuješ si, že jeho postavení je vždy transcendentální. Možná vypadá nepříznivý, ale proč tedy i tak významné osobnosti, jako je Brahmā, uctívají prach z jeho lotosových nohou a girlandy, kterými ty tolik opovrhuješ, si s velkou úctou kladou na své hlavy?” Povinností Satī jakožto počestné ženy a Śivovy manželky bylo prokázat jeho vznešené postavení. Přitom se neodvolávala pouze na svůj cit, ale i na fakta. Védská písma potvrzují, že Pán Śiva není obyčejnou živou bytostí. Není sice na úrovni Nejvyšší Osobnosti Božství, ale současně není ani na úrovni obyčejných živých bytostí. Brahmā je téměř pokaždé obyčejná živá bytost. Stane-li se, že se pro tuto řídící úlohu žádná obyčejná živá bytost nenajde, zaujme Brahmovo postavení osobnost, která je přímou expanzí Viṣṇua. Jinak toto místo zastává velice zbožná živá bytost z tohoto vesmíru. Postavení Pána Śivy je tedy vyšší než postavení Pána Brahmy, přestože se Pán Śiva zjevil jako Brahmův syn. Zde je jasně řečeno, že i významné osobnosti, jako je Brahmā, přijímají údajně nepříznivé květiny a prach z lotosových nohou Pána Śivy. Velcí světci, jako Marīci, Atri, Bhṛgu a ostatní z devíti velkých mudrců, potomků Brahmy, rovněž chovají k Pánu Śivovi velikou úctu, neboť si jsou velmi dobře vědomi toho, že Pán Śiva není obyčejná živá bytost.

Celá řada Purāṇ sice uvádí, že postavení poloboha je tak vysoké, že se téměř vyrovná pozici Nejvyšší Osobnosti Božství, ale to, že Pán Viṣṇu je Nejvyšší Osobnost Božství, je závěr všech písem. V Brahma-saṁhitě je řečeno, že Pán Śiva je jako tvaroh nebo jogurt. Tvaroh se od mléka neliší—vzniká přeměnou mléka, a v tom smyslu je tedy také mlékem. Podobně je Pán Śiva Nejvyšší Osobností Božství, avšak současně není, stejně jako je tvaroh mlékem a zároveň obojí nelze zaměňovat. Tyto popisy najdeme ve védské literatuře. Když nějaký polobůh zaujímá zdánlivě vyšší postavení než Nejvyšší Osobnost Božství, je to proto, aby se na něj mohla lépe soustředit pozornost jeho oddaného. V Bhagavad-gītě (9.25) je řečeno, že má-li někdo zájem uctívat určitého poloboha, pak v něm Pán, Nejvyšší Osobnost Božství, který sídlí v jeho srdci, posílí pouto k danému polobohu, aby se mohl dostat na jeho planetu. Yānti deva-vratā devān. Uctívání polobohů je cestou, která vede na planety polobohů, zatímco uctívání Nejvyšší Osobnosti Božství je cestou do duchovního království. Védské texty tuto skutečnost na různých místech potvrzují. Pánu Śivovi se zde dostává ze strany Satī uznání nejen proto, že si ho Satī váží jako svého manžela, ale také pro jeho vznešené postavení, které převyšuje postavení kterékoliv obyčejné živé bytosti, dokonce i Pána Brahmy.

Pán Brahmā si je dobře vědom postavení pána Śivy a otec Satī, Dakṣa, by je měl rovněž uznat. To se Satī snažila svému otci vysvětlit. Nepřišla do otcova domu, aby se zúčastnila pořádané slavnosti, i když svému manželovi řekla, že se chce setkat se sestrami a s matkou. Byla to pouhá záminka, neboť ve skutečnosti měla v srdci touhu přesvědčit Dakṣu, že dále závidět Pánu Śivovi je zbytečné. To byl její hlavní záměr. Když si uvědomila, že se jí to nepodaří, rozhodla se vzdát těla, které jí otec dal. O tom se dozvíme v následujících slokách.

4.4.17

Verš

karṇau pidhāya nirayād yad akalpa īśe
dharmāvitary asṛṇibhir nṛbhir asyamāne
chindyāt prasahya ruśatīm asatīṁ prabhuś cej
jihvām asūn api tato visṛjet sa dharmaḥ

Synonyma

karṇau — obě uši; pidhāya — zacpané; nirayāt — měl by odejít; yat — když; akalpaḥ — není schopný; īśe — pán; dharma-avitari — vládce náboženství; asṛṇibhiḥ — nezodpovědnými; nṛbhiḥ — osobami; asyamāne — znevažovaný; chindyāt — měl by vyříznout; prasahya — násilně; ruśatīm — haní; asatīm — provinilce; prabhuḥ — schopný; cet — když; jihvām — jazyk; asūn — (vlastní) život; api — jistě; tataḥ — poté; visṛjet — má se vzdát; saḥ — to; dharmaḥ — je postup.

Překlad

Satī pokračovala: Slyšíme-li někoho nezodpovědného znevažovat pána a vládce náboženství a nejsme schopni ho potrestat, musíme si zacpat uši a okamžitě odejít. Je-li však člověk schopný zabíjet, měl by hříšníkovi vyříznout jazyk, usmrtit ho a poté si vzít vlastní život.

Význam

Satī prohlásila, že ti, kdo urážejí významné osobnosti, patří mezi nejnižší bytosti. Jelikož je Dakṣa Prajāpati, pán mnoha živých tvorů a jeden z nejváženějších představitelů vesmírné vlády, mohl tohoto výroku zneužít proti své dceři s tím, že ona také neměla právo ho napadnout, ale naopak mu měla projevit úctu. Satī ho však nenapadala, jen se snažila bránit Śivovu čest. Kdyby toho byla schopná, měla by Dakṣovi za urážky Pána Śivy vyříznout jazyk. Pán Śiva je strážce náboženství a každého, kdo ho uráží, by měl člověk okamžitě zabít a poté si vzít vlastní život. Takové je pravidlo, ale Dakṣa byl otec Satī, a ona se proto rozhodla, že nezabije jeho, ale sebe. Chtěla tak vyvážit hřích, kterého se dopustila, když poslouchala pomlouvání Pána Śivy. Śrīmad-Bhāgavatam nám takto dává poučení, že bychom za žádných okolností neměli tolerovat urážení a pomlouvání autorit. Je-li někdo brāhmaṇa, neměl by si brát život, neboť by to znamenalo mít na svědomí zabití brāhmaṇy. Brāhmaṇa by měl neprodleně odejít nebo si zacpat uši, aby urážlivá slova neslyšel. Je-li však někdo kṣatriya, pak může trestat. Kṣatriya by měl provinilci ihned vyříznout jazyk a zabít ho. Co se týče vaiśyů a śūdrů, ti by se měli okamžitě vzdát svého těla. Satī, která se řadila do kategorie śūdrů a vaiśyů, se proto rozhodla vzdát se těla. Bhagavad-gītā (9.32) praví: striyo vaiśyās tathā śūdrāḥ. Ženy, dělníci a obchodníci patří do stejné kategorie. Jelikož je řečeno, že když vaiśyové a śūdrové slyší urážení vznešených osobností, jako je Pán Śiva, měli by se okamžitě vzdát svého těla, Satī se rozhodla, že si vezme život.

4.4.18

Verš

atas tavotpannam idaṁ kalevaraṁ
na dhārayiṣye śiti-kaṇṭha-garhiṇaḥ
jagdhasya mohād dhi viśuddhim andhaso
jugupsitasyoddharaṇaṁ pracakṣate

Synonyma

ataḥ — proto; tava — od tebe; utpannam — obdržela; idam — toto; kalevaram — tělo; na dhārayiṣye — nesnesu; śiti-kaṇṭha-garhiṇaḥ — kdo znevážil Pána Śivu; jagdhasya — snědené; mohāt — omylem; hi — protože; viśuddhim — očištění; andhasaḥ — jídla; jugupsitasya — otráveného; uddharaṇam — zvracení; pracakṣate — prohlásit.

Překlad

Již dále nesnesu toto bezcenné tělo, které jsem obdržela od tebe, jenž jsi znevážil Pána Śivu. Když někdo snědl otrávené jídlo, je zvracení tou nejúčinnější léčbou.

Význam

Satī představuje vnější energii Pána, a měla tedy schopnost zničit mnoho vesmírů a s nimi i mnoho Dakṣů. Chtěla však předejít obvinění, že Pán Śiva ji poslal Dakṣu zabít, protože to sám kvůli svému nižšímu postavení nedokázal. Proto se rozhodla vzdát se vlastního těla.

4.4.19

Verš

na veda-vādān anuvartate matiḥ
sva eva loke ramato mahā-muneḥ
yathā gatir deva-manuṣyayoḥ pṛthak
sva eva dharme na paraṁ kṣipet sthitaḥ

Synonyma

na — ne; veda-vādān — pravidla a předpisy Ved; anuvartate — následovat; matiḥ — mysl; sve — on ve své; eva — jistě; loke — ve vlastním já; ramataḥ — raduje se; mahā-muneḥ — pokročilých transcendentalistů; yathā — jako; gatiḥ — cesta; deva-manuṣyayoḥ — lidí a polobohů; pṛthak — odděleně; sve — ty ve své; eva — sám; dharme — předepsaná povinnost; na — ne; param — jiné; kṣipet — má kritizovat; sthitaḥ — umístěný.

Překlad

Je lépe vykonávat svou povinnost než kritizovat jiné. Pokročilí transcendentalisté mohou někdy opomenout pravidla a předpisy Ved, neboť je nemusí následovat, stejně jako polobozi cestují v prostoru, zatímco obyčejní lidé musí cestovat po zemském povrchu.

Význam

Nejpokročilejší transcendentalisté se někdy zdánlivě chovají jako ty nejpokleslejší podmíněné duše. Pokročilý transcendentalista může přejít veškerá pravidla Ved, stejně jako polobozi cestující prostorem přelétávají všechny džungle a skály na zemském povrchu. Obyčejný člověk, který létat neumí, se musí s těmito překážkami pracně potýkat. Nadevše čestný Pán Śiva se sice chová, jako by se na něho pravidla a předpisy Ved nevztahovaly, ale tato zdánlivá neposlušnost ho nikterak neovlivňuje. Chce-li ho však napodobovat obyčejný smrtelník, pak dělá chybu. Obyčejní lidé jsou povinni následovat všechna pravidla Ved, která osoba na transcendentální úrovni následovat nemusí. To, že se Pán Śiva neřídil těmito přísnými pravidly a předpisy, považoval Dakṣa za jeho chybu. Satī naproti tomu prohlásila, že Pán Śiva nemusí tato pravidla následovat. Je-li někdo silný jako slunce či oheň, nemá smysl posuzovat, zda je čistý nebo nečistý. Sluneční paprsky dokáží nečisté místo vydezinfikovat, ale když přes něj projde někdo jiný, špína ho nakazí. Pána Śivu tedy nelze napodobovat—raději bychom se měli držet svých předepsaných povinností. Výjimečné osobnosti, jako je Pán Śiva, nesmíme odsuzovat.

4.4.20

Verš

karma pravṛttaṁ ca nivṛttam apy ṛtaṁ
vede vivicyobhaya-liṅgam āśritam
virodhi tad yaugapadaika-kartari
dvayaṁ tathā brahmaṇi karma narcchati

Synonyma

karma — činnosti; pravṛttam — připoutaných k hmotnému požitku; ca — a; nivṛttam — odpoutaných od hmoty; api — jistě; ṛtam — pravé; vede — ve Vedách; vivicya — rozlišené; ubhaya-liṅgam — příznaky obou; āśritam — zaměřený; virodhi — sporné; tat — to; yaugapada-eka-kartari — obě činnosti zastoupené v jedné osobě; dvayam — dva; tathā — takto; brahmaṇi — v osobě na transcendentální úrovni; karma — činnosti; na ṛcchati — opominuté.

Překlad

Vedy obsahují pokyny týkající se dvou druhů činností. Jsou to činnosti lidí připoutaných k hmotnému požitku a činnosti těch, kteří jsou od hmoty odpoutáni. V souladu s nimi mají obě skupiny lidí různé příznaky. Snažit se najít tyto dva druhy činností v jedné osobě si odporuje. Osoba na transcendentální úrovni však může oba druhy činností opominout.

Význam

Podmíněné duši, která si přišla užívat do tohoto hmotného světa, dávají védské činnosti příležitost naplňovat své touhy usměrněným způsobem, aby se nakonec odpoutala od hmotného požitku a dosáhla transcendentálního postavení. Čtyři společenské řády — brahmacarya, gṛhastha, vānaprastha a sannyāsa — člověku pomáhají, aby se postupně dostal na úroveň transcendentálního života. Činnosti i oděv gṛhasthy, hospodáře, se liší od činností a oděvu sannyāsīna, člena životního stavu odříkání. Nelze být současně obojím. Sannyāsī se nemůže chovat jako hospodář a hospodář nemůže dělat to, co dělá sannyāsī. Transcendentální osobnost však převyšuje oba, jelikož její počínání se vymyká jak hmotnému požitku, tak hmotnému odříkání. Pán Śiva je na transcendentální úrovni, neboť jak jsme se již zmínili, neustále ve svém nitru myslí na Pána Vāsudeva. To znamená, že nemá s činnostmi gṛhasthů ani sannyāsīnů nic společného. Je na úrovni paramahaṁsy, na nejvyšším stupni životní dokonalosti. Toto transcendentální postavení Pána Śivy je také popsáno v Bhagavad-gītě (2.52-53), kde se říká, že ten, kdo se naplno věnuje transcendentální službě Pánu a vykonává činnosti bez plodonosných výsledků, je povýšen na transcendentální úroveň, kde již nemusí následovat védské pokyny neboli různá pravidla a předpisy Ved. Kdo překonal úroveň védských obřadů, slibujících rozmanité výhody, a je plně pohroužený do transcendentálních myšlenek — do myšlenek na Nejvyšší Osobnost Božství v oddané službě — se nachází na úrovni buddhi-yogy, samādhi neboli extáze. Takové osoby se netýkají žádné činnosti, které Vedy předepisují pro dosažení hmotného požitku, ani činnosti v rámci odříkání.

4.4.21

Verš

mā vaḥ padavyaḥ pitar asmad-āsthitā
yā yajña-śālāsu na dhūma-vartmabhiḥ
tad-anna-tṛptair asu-bhṛdbhir īḍitā
avyakta-liṅgā avadhūta-sevitāḥ

Synonyma

mā — není; vaḥ — tvé; padavyaḥ — bohatství; pitaḥ — ó otče; asmat-āsthitāḥ — které vlastníme; yāḥ — které (bohatství); yajña-śālāsu — v obětním ohni; na — ne; dhūma-vartmabhiḥ — cestou obětí; tat-anna-tṛptaiḥ — spokojeni potravou z oběti; asu-bhṛdbhiḥ — uspokojující tělesné potřeby; īḍitāḥ — oslavované; avyakta-liṅgāḥ — jehož příčina je neprojevená; avadhūta-sevitāḥ — dosažené seberealizovanými dušemi.

Překlad

Drahý otče! Ani ty, ani tví pochlebovači si nedokážete představit naše bohatství. Zájmem těch, kdo v rámci plodonosných činností konají velké oběti, je uspokojovat tělesné potřeby pojídáním obětovaných pokrmů. My však můžeme své bohatství projevit pouhým přáním. To je výsadou velkých osobností, odříkavých a seberealizovaných duší.

Význam

Otec Satī si o sobě myslel, že je vážený a bohatý a že svou dceru věnoval někomu, kdo byl nejen chudý, ale také kulturně zaostalý. Satī podle něho byla nesporně počestnou a věrnou manželkou, ale jejího manžela považoval za ubožáka. Aby vyvrátila tuto myšlenku, Satī prohlásila, že pro materialisty, jako je Dakṣa a jeho společníci, kteří umí jen lichotit a zabývají se plodonosnými činnostmi, je manželovo bohatství nepochopitelné. Její manžel byl jiný než oni. Byl sice bohatý, ale nerad to dával najevo. Jeho bohatství lze označit slovem avyakta, neprojevené. Je-li to však třeba, může Pán Śiva své nedozírné bohatství projevit pouhým svým přáním, a to je zde předpovězeno, neboť k tomu mělo brzy dojít. Śivovo bohatství může ocenit jen ten, kdo je na úrovni odříkání a lásky k Bohu, a nikoliv ten, kdo vystavuje na odiv smyslový požitek. Takové bohatství vlastní pouze osobnosti, jakými jsou Kumārové, Nārada a Pán Śiva.

Tato sloka odsuzuje zastánce védských rituálů. Popisuje je slovy dhūma-vartmabhiḥ, což označuje toho, kdo se živí zbytky obětin. Při obětování se používají dva druhy potravy: první je určena pro plodonosnou oběť a druhá, lepší, je pro Viṣṇua. Během každého obětování je Viṣṇu nejdůležitějším Božstvem na oltáři, ale ti, kdo vykonávají plodonosné obřady, usilují o uspokojení různých polobohů, aby získali vytoužený hmotný blahobyt. Skutečná oběť ovšem znamená uspokojit Pána Viṣṇua a přijímání zbytků z takové oběti je velmi prospěšné pro pokrok v oddané službě. Prostřednictvím obětí, které nejsou určeny přímo Viṣṇuovi, se člověk může jen velmi pomalu dostávat na vyšší úroveň. To je důvod, proč je tato sloka zavrhuje. Viśvanātha Cakravartī prohlásil, že ti, kdo holdují plodonosným rituálům, jsou jako vrány, neboť vrány se s oblibou živí zbytky potravin v popelnicích. Satī tedy odsoudila i všechny brāhmaṇy, kteří se oběti zúčastnili.

Bez ohledu na to, zda král Dakṣa a jeho společníci chápali postavení Pána Śivy nebo ne, se Satī snažila svého otce přesvědčit, že jeho představa o Śivově chudobě je zcela mylná. Jako věrná manželka Pána Śivy Satī zprostředkovává Śivovým stoupencům řadu hmotných výsad. O tom se píše v desátém zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu. Vyznavači Pána Śivy jsou někdy zdánlivě bohatší než ti, kdo uctívají Pána Viṣṇua. Je to proto, že Durgā neboli Satī má jako vládkyně hmotného dění schopnost obdařit stoupence Pána Śivy vším, po čem touží. Činí tak pro slávu svého manžela. Ti, kdo uctívají Viṣṇua, se však soustřeďují na duchovní pokrok, a proto se jejich hmotné bohatství někdy zmenšuje. Tyto věci velice pěkně popisuje desátý zpěv.

4.4.22

Verš

naitena dehena hare kṛtāgaso
dehodbhavenālam alaṁ kujanmanā
vrīḍā mamābhūt kujana-prasaṅgatas
taj janma dhig yo mahatām avadya-kṛt

Synonyma

na — ne; etena — tímto; dehena — tělem; hare — Pána Śivu; kṛta-āgasaḥ — urazil jsi; deha-udbhavena — zplozená z tvého těla; alam alam — dost, dost; ku-janmanā — s opovrženíhodným původem; vrīḍā — hanba; mama — moje; abhūt — byla; ku-jana-prasaṅgataḥ — kvůli poměru s tak nízkou osobou; tat janma — takové zrození; dhik — ostudné; yaḥ — kdo; mahatām — velkých osobností; avadya-kṛt — ten, kdo se dopustil urážky.

Překlad

Dopustil ses urážky lotosových nohou Pána Śivy a mé neštěstí je, že jsem dostala tělo právě od tebe. Velmi se stydím za naši tělesnou spřízněnost. Mám k sobě odpor, jelikož mé tělo je znečištěné vztahem s někým, kdo urazil lotosové nohy té nejvýznamnější osobnosti.

Význam

Mezi všemi oddanými Pána Viṣṇua je Pán Śiva tím nejvýznamnějším. Vaiṣṇavānāṁ yathā śambhuḥ — Śambhu, Pán Śiva, je největší oddaný Pána Viṣṇua. V předcházejících slokách mluvila Satī o tom, že Pán Śiva je vždy na transcendentální úrovni, neboť se nachází v čistém stavu vasudeva. Vasudeva je stav, ze kterého se rodí Kṛṣṇa, Vāsudeva. Jelikož je Pán Śiva největším oddaným Pána Kṛṣṇy, chování Satī bylo příkladné. Nikdo by neměl tolerovat pomlouvání Pána Viṣṇua a Jeho oddaných. Satī nelitovala svého osobního spojení s Pánem Śivou, ale spřízněnosti svého těla s tělem Dakṣi, jenž urazil lotosové nohy Pána Śivy. Považovala za velké neštěstí, že dostala tělo od takového otce, jakým byl Dakṣa.

4.4.23

Verš

gotraṁ tvadīyaṁ bhagavān vṛṣadhvajo
dākṣāyaṇīty āha yadā sudurmanāḥ
vyapeta-narma-smitam āśu tadā ’haṁ
vyutsrakṣya etat kuṇapaṁ tvad-aṅgajam

Synonyma

gotram — příbuzenský vztah; tvadīyam — tvůj; bhagavān — vlastník všeho bohatství; vṛṣadhvajaḥ — Pán Śiva; dākṣāyaṇī — Dākṣāyaṇī (dcera Dakṣi); iti — tak; āha — oslovuje; yadā — když; sudurmanāḥ — velmi zasmušilá; vyapeta — vytratí se; narma-smitam — moje radost a úsměv; āśu — ihned; tadā — poté; aham — já; vyutsrakṣye — vzdám se; etat — tohoto (těla); kuṇapam — mrtvé tělo; tvat-aṅga-jam — stvořené z tvého těla.

Překlad

Když mě Pán Śiva vzhledem k našemu příbuzenskému vztahu oslovuje jako Dākṣāyaṇī, jsem hned zasmušilá a má radostná nálada a úsměv se vytratí. Velmi mě mrzí, že toto tělo, které je jako pytel, jsi mi dal ty. Proto se ho vzdám.

Význam

Slovo dākṣāyaṇī znamená “dcera krále Dakṣi”. Pán Śiva někdy při neformálních manželských hovorech oslovoval Satī “Dakṣova dcero”. To jí okamžitě připomělo její příbuzenský vztah s králem Dakṣou a probudilo její stud, neboť Dakṣa ztělesňoval veškeré přestupky. Zcela zbytečně urážel významnou osobnost, Pána Śivu, a představoval tak vtělenou závist. Již pouhé slovo dākṣāyaṇī způsobovalo Satī nevolnost, neboť se vztahovalo k tělu, které bylo symbolem Dakṣova urážlivého chování. Její vlastní tělo se jí stalo neustálým zdrojem neštěstí, a proto se rozhodla, že se ho vzdá.

4.4.24

Verš

maitreya uvāca
ity adhvare dakṣam anūdya śatru-han
kṣitāv udīcīṁ niṣasāda śānta-vāk
spṛṣṭvā jalaṁ pīta-dukūla-saṁvṛtā
nimīlya dṛg yoga-pathaṁ samāviśat

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — Maitreya řekl; iti — takto; adhvare — v obětní aréně; dakṣam — k Dakṣovi; anūdya — promlouvala; śatru-han — ó ničiteli nepřátel; kṣitau — na zem; udīcīm — s tváří k severu; niṣasāda — posadila se; śānta-vāk — mlčky; spṛṣṭvā — poté, co se dotkla; jalam — vody; pīta-dukūla-saṁvṛtā — oděná v šafránovém rouchu; nimīlya — zavřela; dṛk — pohled; yoga-patham — cesta mystické yogy; samāviśat — pohroužila se.

Překlad

Mudrc Maitreya řekl Vidurovi: Ó ničiteli nepřátel! Zatímco Satī v obětní aréně takto promlouvala ke svému otci, posadila se na zem, oděná v šafránovém rouchu, s tváří obrácenou k severu. Posvětila se vodou, zavřela oči a pohroužila se do mystické yogy.

Význam

Když se někdo připravuje opustit tělo, je zvykem, že si obleče oděv šafránové barvy. Satī se tedy převlékla, aby ukázala, že se chystá vzdát těla, které jí dal Dakṣa. Dakṣa byl její otec, a proto místo aby ho zabila, rozhodla se zničit tu část jeho těla, která náležela jí. Chtěla se vzdát Dakṣova těla pomocí yogy. Jako manželka Pána Śivy, který má jméno Yogeśvara, “nejlepší z yogīnů,” protože se vyzná ve veškerých mystických yogách, se v těchto věcech vyznala i ona. Yogu se buď naučila od svého manžela, nebo ji znala již dříve, protože jejím otcem byl velký král Dakṣa. Dokonalostí yogy je, že se člověk může z vlastní vůle vzdát svého těla a vysvobodit se ze vtělení do hmotných prvků. Yogīni, kteří takové dokonalosti dosáhli, již nejsou nuceni zemřít pod tlakem přírodních zákonů. Mohou své tělo opustit, kdykoliv si to přejí. Yogī se nejprve naučí ovládat vzduchy, které kolují v tělě, a tak pozdvihne duši do horní části mozku. Když potom tělo vzplane, je schopný se přemístit, kam si přeje. Tento druh yogy uznává existenci duše, čímž se liší od takzvané yogy, která byla vynalezena v moderním věku a zabývá se ovládáním tělesných buněk. Opravdový postup yogy je založený na transmigraci duše z jedné planety na druhou a z jednoho těla do druhého. Ukazuje se, že Satī si přála přemístit svoji duši do jiného těla nebo jiné sféry.

4.4.25

Verš

kṛtvā samānāv anilau jitāsanā
sodānam utthāpya ca nābhi-cakrataḥ
śanair hṛdi sthāpya dhiyorasi sthitaṁ
kaṇṭhād bhruvor madhyam aninditānayat

Synonyma

kṛtvā — poté, co umístila; samānau — do rovnováhy; anilau — vzduchy prāṇa a apāna; jita-āsanā — po ovládnutí svého sedu; sā — Satī; udānam — životní vzduch; utthāpya — zdvíhala; ca — a; nābhi-cakrataḥ — v okruhu kolem pupku; śanaiḥ — postupně; hṛdi — v srdci; sthāpya — umisťovala; dhiyā — inteligencí; urasi — směrem k plicnímu průchodu; sthitam — umístěný; kaṇṭhāt — skrze hrdlo; bhruvoḥ — obočí; madhyam — doprostřed; aninditā — bezúhonná (Satī); ānayat — pozdvihla.

Překlad

Nejprve se posadila do předepsané polohy. Pak zdvihla životní vzduch směrem nahoru a umístila ho v rovnováze do prostoru pupku. Poté tento životní vzduch smíšený s inteligencí pozdvihla do srdce, postupně ho dovedla k plicnímu průchodu a odtamtud do bodu mezi obočím.

Význam

Provozování yogy je založené na ovládání vzduchu, který koluje v těle na šesti místech zvaných ṣaṭ-cakra, v šesti okruzích oběhu. Nejprve se vzduch zdvihne z pánevní oblasti k pupku, odtamtud do srdce, ze srdce do hrdla, z hrdla mezi obočí a nakonec na temeno hlavy. To je podstata provozování yogy. Před započetím skutečné yogy je třeba cvičit sedy, protože ty usnadňují ovládání vzduchů proudících nahorů a dolů. Jedná se o technicky nesmírně náročný postup k dosažení jógové dokonalosti, který však není určený pro tento věk. V současném věku není nikdo schopný dosáhnout dokonalosti yogy touto metodou. Mnozí lidé ovšem cvičí jógové sedy jako jistý druh tělovýchovy. Prospívá to krevnímu oběhu, je to zdravé, ale samo o sobě to nestačí pro dosažení nejvyšší dokonalosti yogy. Jógový proces, popsaný v Keśava-śruti, je způsob, jak ovládat životní sílu a převtělovat se z jednoho těla do druhého nebo z jednoho místa na druhé. Provozování yogy tedy není určené pro tělesné zdraví. Transcendentální metody duchovní realizace automaticky přispívají ke zdraví těla, jelikož je to duše, která dává tělu svěžest. Když duše opustí tělo, okamžitě nastane rozklad. Duchovní život jako takový přirozeně prospívá tělu, avšak považovat tělesné zdraví za konečný cíl yogy není správné. Dokonalost yogy znamená povýšit duši, vysvobodit ji z hmotného zapletení. Někteří yogīni chtějí přemístit duši na vyšší planetární soustavy, kde vládnou lepší poměry než na naší planetě — je tam větší hmotné pohodlí, delší život a obecně lepší podmínky pro seberealizaci. Jiní yogīni se snaží povznést duši do duchovního světa, na vaikuṇṭhské planety. Provozováním bhakti-yogy můžeme duši přemístit přímo na duchovní planety, kde je život věčně blažený a plný poznání. Bhakti-yoga je proto nejvýznamnější metodou yogy.

4.4.26

Verš

evaṁ sva-dehaṁ mahatāṁ mahīyasā
muhuḥ samāropitam aṅkam ādarāt
jihāsatī dakṣa-ruṣā manasvinī
dadhāra gātreṣv anilāgni-dhāraṇām

Synonyma

evam — tak; sva-deham — své vlastní tělo; mahatām — velkých světců; mahīyasā — ten, kdo je nejvýznamnějším předmětem uctívání; muhuḥ — znovu a znovu; samāropitam — seděla; aṅkam — na klíně; ādarāt — uctivě; jihāsatī — s touhou opustit; dakṣa-ruṣā — ze zlosti vůči Dakṣovi; manasvinī — dobrovolně; dadhāra — umístila; gātreṣu — na své údy; anila-agni-dhāraṇām — meditace zaměřená na oheň a vzduch.

Překlad

Tak došlo k tomu, že se Satī ze zlosti vůči otci rozhodla vzdát svého těla, které Pán Śiva, uctívaný velkými mudrci a světci, s velkou úctou a láskou nechával sedět na svém klíně. Za tímto účelem se v meditaci soustředila na ohnivý vzduch v těle.

Význam

Pán Śiva je zde označen jako nejlepší mezi velkými dušemi. Ačkoliv se tělo Satī narodilo z Dakṣi, Pán Śiva ji zahrnoval svou přízní a nechával ji sedět na svém klíně. To se považuje za projev velké náklonnosti. Její tělo nebylo obyčejné, ale přesto se ho rozhodla opustit, jelikož jí jakožto část Dakṣi přinášelo jen bolest a strádání. Tento nesmlouvavý postoj Satī by měl být příkladem pro všechny. Člověk by se měl velmi pečlivě stranit těch, kdo nerespektují vyšší autority. Védské texty nás napomínají, abychom se stranili ateistů a neoddaných, a doporučují společnost oddaných, neboť díky ní můžeme dosáhnout úrovně seberealizace. Zejména ve Śrīmad-Bhāgavatamu najdeme mnoho statí, které to zdůrazňují. Toužíme-li po vysvobození z hmotné existence, musíme vyhledávat společnost velkých duší. Chceme-li však nadále žít v hmotném světě, můžeme se sdružovat s materialisty. Materialistický způsob života je založený na sexu. Holdovat sexu nebo se sdružovat s lidmi, kteří mu holdují, Vedy zavrhují, neboť to je jen překážkou pro náš duchovní pokrok. Společnost velkých duší, oddaných Pána, nás však přenese na duchovní úroveň. Satīdevī se rozhodla opustit tělo, které jí dal Dakṣa, neboť se chtěla přemístit do takového těla, kde by její styky s Pánem Śivou nebyly ničím znečištěné. V příštím životě se proto narodí jako dcera Himalájí, Pārvatī, a znovu přijme Pána Śivu za svého muže. Satī a Pán Śiva jsou věčně spojeni — i když se Satī převtělí, jejich poměr zůstane neporušený.

4.4.27

Verš

tataḥ sva-bhartuś caraṇāmbujāsavaṁ
jagad-guroś cintayatī na cāparam
dadarśa deho hata-kalmaṣaḥ satī
sadyaḥ prajajvāla samādhijāgninā

Synonyma

tataḥ — tam; sva-bhartuḥ — svého manžela; caraṇa-ambuja-āsavam — o nektaru lotosových nohou; jagat-guroḥ — nejvyššího duchovního učitele vesmíru; cintayatī — meditovala; na — ne; ca — a; aparam — nikoho jiného (než svého manžela); dadarśa — viděla; dehaḥ — své tělo; hata-kalmaṣaḥ — zničené poskvrny hříchu; satī — Satī; sadyaḥ — brzy; prajajvāla — vzplanula; samādhi-ja-agninā — ohněm, který vzešel z meditace.

Překlad

Satī soustředila svou meditaci na svaté lotosové nohy svého manžela, Pána Śivy, nejvyššího duchovního mistra celého světa. Očistila se ode všech poskvrn hříchu a opustila své tělo v ohni, který vzešel z meditace o ohnivých prvcích.

Význam

Satī se soustředila na meditaci o lotosových nohách svého manžela, Pána Śivy, který je jednou ze tří osobností Božství spravujících hmotný svět. Tato meditace ji naplnila takovým štěstím, že zcela zapomněla na vše, co se týkalo jejího těla. Jednalo se přirozeně o hmotný pocit štěstí, jelikož se vzdala svého těla, aby vzápětí přijala další hmotné tělo. Z tohoto příkladu však můžeme pochopit, jaký asi musí být pocit štěstí oddaného, který soustředí svou mysl a pozornost na lotosové nohy Nejvyššího Pána, Viṣṇua nebo Kṛṣṇy. Při meditaci o lotosových nohách Pána je blaženost tak intezivní, že člověk nevnímá nic jiného než Pánovu transcendentální podobu. Tomuto stavu se říká dokonalé jógové samādhi neboli extáze. Zde je řečeno, že Satī se meditací úplně očistila. Jaké bylo její znečištění? Spočívalo v představě, že její tělo pochází od Dakṣi. V tranzu na tento tělesný vztah zcela zapomněla. To znamená, že když se člověk oprostí od všech tělesných poměrů v hmotném světě a zaujme postavení věčného služebníka Nejvyššího Pána, pak veškerá jeho hmotná připoutanost shoří v plamenech transcendentální extáze. Není nutné, abychom navenek projevili skutečný oheň, neboť odpoutání se od příbuzenských svazků v tomto hmotném světě a realizace naší duchovní totožnosti zažehnou oheň jógového samādhi (extáze), který nás očistí od veškerých hmotných nečistot. To je nejvyšší dokonalost yogy. Udržovat příbuzenské svazky v hmotném světě a současně se vydávat za velkého yogīna je podvod. Śrīmad-Bhāgavatam (2.4.15) praví: yat-kīrtanaṁ yat-smaraṇaṁ. Pouhé zpívání svatého jména Nejvyšší Osobnosti Božství, pouhé vzpomínání na lotosové nohy Kṛṣṇy a pouhé modlení se k Nejvyšší Osobnosti Božství nás ohněm extáze zbaví nečistoty ztotožňování se s hmotným tělem. K tomu dochází okamžitě.

Podle Śrī Jīvy Gosvāmīho se Satī vzdala svého těla v tom smyslu, že se v srdci zřekla svého poměru s Dakṣou. Śrī Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura ve svém komentáři uvádí, že Satī je vládkyně vnější energie, a proto po opuštění těla nedostala duchovní tělo, ale pouze odešla z těla, které jí dal Dakṣa. Jiní ve svých komentářích také říkají, že se okamžitě přemístila do lůna Menaky, své budoucí matky. Vzdala se těla, které jí dal Dakṣa, a okamžitě se přemístila do jiného, lepšího těla. To ovšem neznamená, že dostala duchovní tělo.

4.4.28

Verš

tat paśyatāṁ khe bhuvi cādbhutaṁ mahad
hā heti vādaḥ sumahān ajāyata
hanta priyā daivatamasya devī
jahāv asūn kena satī prakopitā

Synonyma

tat — to; paśyatām — těch, kteří viděli; khe — na nebi; bhuvi — na zemi; ca — a; adbhutam — úžasný; mahat — mohutný; hā hā — ó! ó!; iti — takto; vādaḥ — křik; su-mahān — divoký; ajāyata — nastal; hanta — běda; priyā — milovaná; daiva-tamasya — nejváženějšího poloboha (Pána Śivy); devī — Satī; jahau — ukončila; asūn — svůj život; kena — Dakṣou; satī — Satī; prakopitā — rozhněvená.

Překlad

Poté, co Satī rozhněvaně zničila své tělo, rozlehl se po celém vesmíru divoký křik: Proč se Satī, manželka nejváženějšího poloboha, Pána Śivy, takto rozloučila se svým tělem?

Význam

Po celém vesmíru, ve společnostech polobohů na různých planetách, zněl divoký křik, protože Satī byla dcera Dakṣi, nejmocnějšího z králů, a manželka Pána Śivy, největšího z polobohů. Co ji tak rozhněvalo, že opustila své tělo? Jako dcera a manželka velkých osobností neměla v ničem nouzi, ale přesto se znechuceně vzdala svého těla. Bylo to skutečné překvapení. I když máme veškeré hmotné bohatství, nemůžeme být plně spokojeni. Neexistovalo nic, co by jí otec nebo manžel, největší z polobohů, nemohli dát. Přesto však byla z nějakého důvodu nespokojená. Śrīmad-Bhāgavatam (1.2.6) proto praví, že potřebujeme skutečnou spokojenost (yayātmā suprasīdati), ale ātmā — tělo, mysl i duše — dosáhne plného uspokojení pouze tehdy, když budeme oddaně sloužit Absolutní Pravdě. Sa vai puṁsāṁ paro dharmo yato bhaktir adhokṣaje. Adhokṣaja je Absolutní Pravda. Když vyvineme neochvějnou lásku k transcendentální Nejvyšší Osobnosti Božství, nalezneme úplnou spokojenost. Jinak nebudeme spokojeni ani v hmotném světě, ani nikde jinde.

4.4.29

Verš

aho anātmyaṁ mahad asya paśyata
prajāpater yasya carācaraṁ prajāḥ
jahāv asūn yad-vimatātmajā satī
manasvinī mānam abhīkṣṇam arhati

Synonyma

aho — ó!; anātmyam — nevšímavost; mahat — velká; asya — Dakṣi; paśyata — pohlédněte; prajāpateḥ — Prajāpatiho; yasya — koho; cara-acaram — všechny živé bytosti; prajāḥ — potomci; jahau — vzdala se; asūn — svého těla; yat — kým; vimatā — zneuctěná; ātma-jā — vlastní dcera; satī — Satī; manasvinī — dobrovolně; mānam — úctu; abhīkṣṇam — opakovaně; arhati — zasluhovala.

Překlad

Jak mohl být Dakṣa jakožto Prajāpati, přirozený ochránce všech živých bytostí, tak neuctivý ke své vlastní dceři Satī, která byla počestnou ženou a navíc velkou osobností? Jeho nevšímavost způsobila, že se vzdala svého těla.

Význam

Důležité je zde slovo anātmya. Ātmya znamená “život duše”, a toto slovo tedy naznačuje, že i když se Dakṣa zdál být naživu, ve skutečnosti byl mrtvý. Jak jinak by mohl přehlížet Satī, svou vlastní dceru? Dakṣa měl jako Prajāpati, vládce všech živých bytostí, povinnost dohlížet na to, aby se všem dařilo dobře. Jak mohl zanedbat vlastní dceru, vznešenou a počestnou Satī, která byla velkou duší a zasluhovala si otcovu nejvyšší úctu a ohleduplnost? Všichni polobozi vesmíru byli její smrtí, kterou způsobila otcova nevšímavost, velice překvapeni.

4.4.30

Verš

so ’yaṁ durmarṣa-hṛdayo brahma-dhruk ca
loke ’pakīrtiṁ mahatīm avāpsyati
yad-aṅgajāṁ svāṁ puruṣa-dviḍ udyatāṁ
na pratyaṣedhan mṛtaye ’parādhataḥ

Synonyma

saḥ — on; ayam — to; durmarṣa-hṛdayaḥ — tvrdého srdce; brahma-dhruk — není hoden být brāhmaṇou; ca — a; loke — na světě; apakīrtim — neblahou pověst; mahatīm — značnou; avāpsyati — získá; yat-aṅga-jām — jehož dcera; svām — vlastní; puruṣa-dviṭ — nepřítel Pána Śivy; udyatām — když se připravovala; na pratyaṣedhat — nezabránil; mṛtaye — na smrt; aparād hataḥ — kvůli jeho urážkám.

Překlad

Dakṣa má tak tvrdé srdce, že není hoden být brāhmaṇou. Urazil svoji vlastní dceru, nezabránil její smrti a závidí Nejvyšší Osobnosti Božství—za to vše bude mít velice neblahou pověst.

Význam

Dakṣa měl srdce jako z kamene, a nezasloužil si tedy být brāhmaṇou. V některých komentářích je výraz brahma-dhruk vyložený ve smyslu brahma-bandhu, přítel brāhmaṇů. Brahma-bandhu je ten, kdo se narodil v bráhmanské rodině, ale nemá bráhmanské vlastnosti. Brāhmaṇové jsou obvykle velmi soucitní a shovívaví, jelikož dokáží ovládat smysly a mysl. Dakṣa ovšem shovívavý nebyl. Rozhněval se už jen proto, že mu jeho zeť, Pán Śiva, opomenul formálně projevit úctu. Byl tak nemilosrdný, že dokázal nečinně přihlížet i smrti své nejdražší dcery. Satī se ze všech sil snažila urovnat nedorozumění mezi zetěm a tchánem, a proto se i bez pozvání vydala do otcova domu. Dakṣa ji měl v takovém případě přijmout a zapomenout na všechny minulé nesváry. Byl však natolik krutý, že si nezasloužil být nazýván Árjou nebo brāhmaṇou. Proto jeho špatná pověst trvá dodnes. Dakṣa znamená “zdatný” a za své jméno vděčí schopnosti plodit stovky a tisíce potomků. Když někdo příliš tíhne k sexu a materialismu, je schopný se kvůli nepatrné újmě na důstojnosti tak zatvrdit, že dokáže tolerovat dokonce i smrt vlastního dítěte.

4.4.31

Verš

vadaty evaṁ jane satyā
dṛṣṭvāsu-tyāgam adbhutam
dakṣaṁ tat-pārṣadā hantum
udatiṣṭhann udāyudhāḥ

Synonyma

vadati — rozmlouvali; evam — tak; jane — zatímco lidé; satyāḥ — Satī; dṛṣṭvā — když viděli; asu-tyāgam — smrt; adbhutam — nevídanou; dakṣam — Dakṣu; tat-pārṣadāḥ — družina Pána Śivy; hantum — zabít; udatiṣṭhan — povstali; udāyudhāḥ — s pozdviženými zbraněmi.

Překlad

Zatímco lidé rozmlouvali o nevídané dobrovolné smrti Satī, členové její doprovodné družiny se chystali Dakṣu zabít svými zbraněmi.

Význam

Členové družiny, která doprovázela Satī, měli za úkol ji chránit. Jelikož však selhali, rozhodli se pro manželku svého pána zemřít. Předtím ale chtěli zabít Dakṣu. Osobní ochránci mají povinnost svého pána chránit; když selžou, musí zemřít.

4.4.32

Verš

teṣām āpatatāṁ vegaṁ
niśāmya bhagavān bhṛguḥ
yajña-ghna-ghnena yajuṣā
dakṣiṇāgnau juhāva ha

Synonyma

teṣām — od nich; āpatatām — blížících se; vegam — podnět; niśāmya — poté, co viděl; bhagavān — vlastník všeho bohatství; bhṛguḥ — Bhṛgu Muni; yajña-ghna-ghnena — zabít narušitele yajñi; yajuṣā — hymny z Yajur Vedy; dakṣiṇa-agnau — na jižní straně obřadního ohně; juhāva — obětoval; ha — jistě.

Překlad

Již hrozivě postupovali vpřed, když si Bhṛgu Muni včas uvědomil nebezpečí a začal obětovat na jižní straně obřadního ohně. Zpíval mantry z Yajur Vedy, které mají schopnost okamžitě zabít kohokoliv, kdo narušuje obětní obřady.

Význam

Zde je příklad síly védských hymnů. Jsou-li tyto vibrace správně předzpěvovány, mají neuvěřitelné účinky. V současné Kali-yuze však nenajdeme nikoho, kdo by byl schopný mantry dokonale předzpěvovat, a proto je v našem věku provádění veškerých védských obětí zakázáno. Jediná doporučená oběť pro náš věk je zpěv mantry Hare Kṛṣṇa, neboť není možné zaopatřit prostředky k provádění náročnějších obřadů. Navíc neexistují zkušení brahmāṇové, kteří by dokázali dokonale zpívat védské mantry.

4.4.33

Verš

adhvaryuṇā hūyamāne
devā utpetur ojasā
ṛbhavo nāma tapasā
somaṁ prāptāḥ sahasraśaḥ

Synonyma

adhvaryuṇā — knězem, Bhṛguem; hūyamāne — po obětování obětin; devāḥ — polobozi; utpetuḥ — objevili se; ojasā — s velkou silou; ṛbhavaḥ — Ṛbhuové; nāma — zvaní; tapasā — askezí; somam — Soma; prāptāḥ — dosáhli; sahasraśaḥ — po tisících.

Překlad

Bhṛgu začal obětovat do ohně a vzápětí se objevily tisíce polobohů zvaných Ṛbhuové, které Soma, bůh Měsíce, obdařil ohromnou silou.

Význam

Obětování do ohně a zpívání hymnů z Yajur Vedy přivolalo tisíce polobohů, kteří jsou známí pod jménem Ṛbhuové. Brāhmaṇové, jako je Bhṛgu Muni, měli takovou moc, že pouhým pronášením védských manter dokázali stvořit nesmírně mocné polobohy. Tyto mantry stále existují, ale již neexistují brāhmaṇové, kteří by je uměli správně recitovat. Zpěv védských manter, Gāyatrī nebo ṛg-mantry jistě člověku umožní dosáhnout kýženého výsledku. Pán Caitanya však pravil, že v současném věku Kali je možné pouhým zpíváním Hare Kṛṣṇa dosáhnout úplné dokonalosti.

4.4.34

Verš

tair alātāyudhaiḥ sarve
pramathāḥ saha-guhyakāḥ
hanyamānā diśo bhejur
uśadbhir brahma-tejasā

Synonyma

taiḥ — jimi; alāta-āyudhaiḥ — ozbrojení ohořelými větvemi; sarve — všichni; pramathāḥ — duchové; saha-guhyakāḥ — s Guhyaky; hanyamānāḥ — napadeni; diśaḥ — do všech stran; bhejuḥ — rozutekli se; uśadbhiḥ — zářil; brahma-tejasā — bráhmanskou silou.

Překlad

Když polobozi Ṛbhuové, ozbrojení ohořelými větvemi z obětního ohně, zaútočili na duchy a Guhyaky, rozutekli se tito průvodci Satī do všech stran a zmizeli. To vše umožnila brahma-tejas, síla brāhmaṇů.

Význam

Zde je velmi důležité slovo brahma-tejasā. V oněch dobách byli brāhmaṇové nesmírně mocní — pouhým přáním a recitací patřičné védské mantry dosáhli neuvěřitelných výsledků. V dnešní pokleslé době takové brāhmaṇy nikde nenajdeme. Pāñcarātrika praví, že v současném věku jsou všichni śūdrové, protože bráhmanská kultura je ztracena. Projeví-li však někdo známky toho, že chápe vědomí Kṛṣṇy, má být podle vaiṣṇavských zásad smṛti přijat jako kandidát na brāhmaṇu a dostat vše potřebné k dosažení nejvyšší dokonalosti. Je nejvelkodušnějším darem Pána Caitanyi, že chceme-li v tomto pokleslém věku dosáhnout nejvyšší dokonalosti života, stačí, abychom přijali metodu zpívání Hare Kṛṣṇa, která může přinést výsledky všech postupů seberealizace.

Takto končí Bhaktivedantovy výklady ke čtvrté kapitole čtvrtého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Satī opouští své tělo”.

KAPITOLA PÁTÁ

Zmaření Dakṣovy oběti

4.5.1

Verš

maitreya uvāca
bhavo bhavānyā nidhanaṁ prajāpater
asat-kṛtāyā avagamya nāradāt
sva-pārṣada-sainyaṁ ca tad-adhvararbhubhir
vidrāvitaṁ krodham apāram ādadhe

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — Maitreya pravil; bhavaḥ — Pán Śiva; bhavānyāḥ — Satī; nidhanam — smrt; prajāpateḥ — způsobená Prajāpatim Dakṣou; asat-kṛtāyāḥ — uražená; avagamya — slyšel o; nāradāt — od Nārady; sva-pārṣada-sainyam — vojáci jeho osobních společníků; ca — a; tat-adhvara — (stvořenými) jeho (Dakṣovou) obětí; ṛbhubhiḥ — Ṛbhuy; vidrāvitam — byli zahnáni; krodham — hněv; apāram — bezmezný; ādadhe — projevil.

Překlad

Maitreya pravil: Když Pán Śiva slyšel od Nārady, že jeho manželka Satī je následkem urážky Prajāpatiho Dakṣi mrtvá a že jeho vojáci byli zahnáni na útěk polobohy Ṛbhuy, začal běsnit.

Význam

Pán Śiva věřil, že Satī bude jako nejmladší Dakṣova dcera schopná prokázat jeho čisté úmysly, a tak urovnat nedorozumění mezi ním a Dakṣou. K žádnému kompromisu však nedošlo; Dakṣa naopak Satī záměrně urazil tím, že ji nepřijal, když bez pozvání navštívila jeho dům. Satī ho mohla zabít, protože v tomto hmotném vesmíru zosobňuje hmotnou energii a má nezměrné schopnosti zabíjet a tvořit. Brahma-saṁhitā popisuje její moc takto: “Durgā (Satī) dokáže stvořit a zničit mnoho vesmírů, ale přestože je tak mocná, jedná pod kontrolou Kṛṣṇy, Nejvyšší Osobnosti Božství, jako Jeho stín.” Pro Satī by nebyl problém otce zabít. Jelikož však byla jeho dcera, nepovažovala to za správné. Rozhodla se proto vzdát se těla, které jí dal, a Dakṣa se jí v tom ani nepokusil zabránit.

Zprávu, že se Satī vzdala svého těla, přinesl Pánu Śivovi Nārada. Nārada Muni vždy nosí zprávy o takových událostech, neboť si uvědomuje jejich důležitost. Když Pán Śiva slyšel o smrti své věrné manželky Satī a také o tom, jak Bhṛgu Muni prostřednictvím manter z Yajur Vedy stvořil polobohy Ṛbhudevy, kteří rozehnali všechny Śivovy vojáky přítomné v obětní aréně, přirozeně se velice rozhněval. Aby odpověděl na tuto urážku, rozhodl se Dakṣu, který zavinil smrt Satī, okamžitě zabít.

4.5.2

Verš

kruddhaḥ sudaṣṭauṣṭha-puṭaḥ sa dhūr-jaṭir
jaṭāṁ taḍid-vahni-saṭogra-rociṣam
utkṛtya rudraḥ sahasotthito hasan
gambhīra-nādo visasarja tāṁ bhuvi

Synonyma

kruddhaḥ — zuřivě; su-daṣṭa-oṣṭha-puṭaḥ — zaťal zuby do rtů; saḥ — on (Pán Śiva); dhūḥ-jaṭiḥ — s chomáčem vlasů na hlavě; jaṭām — jeden vlas; taḍit — elektřiny; vahni — ohně; saṭā — plamen; ugra — hrozivý; rociṣam — planoucí; utkṛtya — vytrhl; rudraḥ — Pán Śiva; sahasā — ihned; utthitaḥ — vstal; hasan — smál se; gambhīra — dunivý; nādaḥ — zvuk; visasarja — mrštil; tām — tím (vlasem); bhuvi — o zem.

Překlad

Pán Śiva zuřil. Se zuby zaťatými do rtů si z hlavy vytrhl pramen vlasů, který zářil jako elektrický výboj či ohnivý plamen. Ihned vstal, rozesmál se jako nepříčetný a mrštil jím o zem.

4.5.3

Verš

tato ’tikāyas tanuvā spṛśan divaṁ
sahasra-bāhur ghana-ruk tri-sūrya-dṛk
karāla-daṁṣṭro jvalad-agni-mūrdhajaḥ
kapāla-mālī vividhodyatāyudhaḥ

Synonyma

tataḥ — tehdy; atikāyaḥ — obrovská bytost (Vīrabhadra); tanuvā — s tělem; spṛśan — dotýkajícím se; divam — nebe; sahasra — tisíc; bāhuḥ — paží; ghana-ruk — černé barvy; tri-sūrya-dṛk — zářící jako tři slunce; karāla-daṁṣṭraḥ — s hrozivými zuby; jvalat-agni — (jako) planoucí oheň; mūrdhajaḥ — s vlasy; kapāla-mālī — ověnčený lidskými hlavami; vividha — různými; udyata — zdviženými; āyudhaḥ — vybavený zbraněmi.

Překlad

Tak stvořil strašlivého černého démona, jehož tělo sahalo až do nebe a zářilo jako tři slunce. Měl hrozivé zuby a vlasy jako planoucí oheň. Ve svých tisících paží držel různé zbraně a kolem krku mu visela girlanda z lidských hlav.

4.5.4

Verš

taṁ kiṁ karomīti gṛṇantam āha
baddhāñjaliṁ bhagavān bhūta-nāthaḥ
dakṣaṁ sa-yajñaṁ jahi mad-bhaṭānāṁ
tvam agraṇī rudra bhaṭāṁśako me

Synonyma

tam — jemu (Vīrabhadrovi); kim — co; karomi — mám vykonat; iti — takto; gṛṇantam — který se ptal; āha — poručil; baddha-añjalim — se sepjatýma rukama; bhagavān — pán všeho bohatství (Pán Śiva); bhūta-nāthaḥ — pán duchů; dakṣam — Dakṣu; sa-yajñam — s jeho obětí; jahi — znič; mat-bhaṭānām — všech mých společníků; tvam — ty; agraṇīḥ — vůdce; rudra — ó Rudro; bhaṭa — ó zkušený bojovníku; aṁśakaḥ — zrozený z mého těla; me — můj.

Překlad

Ohromný démon sepjal ruce a zeptal se: “Co mám vykonat, můj pane?” Pán Śiva, známý jako Bhūtanātha, mu okamžitě poručil: “Jelikož jsi vzešel z mého těla, jsi vůdcem mých stoupenců. Proto zabij Dakṣu a jeho bojovníky v obětní aréně.”

Význam

Touto událostí spolu začínají soupeřit brahma-tejas a śiva-tejas. Pomocí brahma-tejas, bráhmanské síly, stvořil Bhṛgu Muni polobohy Ṛbhuy, kteří zahnali na útěk vojáky Pána Śivy, přítomné v aréně. Když se o tom Pán Śiva dozvěděl, stvořil vysokého černého démona Vīrabhadru, aby vykonal mstu. Kvalita dobra a kvalita nevědomosti spolu každou chvíli soupeří — to je v hmotném světě obvyklé. I pozice člověka v kvalitě dobra se může smísit s kvalitami vášně a nevědomosti nebo jimi může být napadena. To je zákon hmotné přírody. Śuddha-sattva, čisté dobro, je základním principem duchovního světa, ale v hmotném světě čisté dobro neexistuje; mezi kvalitami hmotné přírody probíhá neustálý boj o přežití. Roztržka mezi Pánem Śivou a Bhṛgu Munim, soustředěná na Prajāpatiho Dakṣu, je praktickým příkladem tohoto soupeření různých kvalit hmotné přírody.

4.5.5

Verš

ājñapta evaṁ kupitena manyunā
sa deva-devaṁ paricakrame vibhum
mene tadātmānam asaṅga-raṁhasā
mahīyasāṁ tāta sahaḥ sahiṣṇum

Synonyma

ājñaptaḥ — poslaný; evam — takto; kupitena — rozzlobeným; manyunā — Pánem Śivou (který zosobňuje hněv); saḥ — on (Vīrabhadra); deva-devam — toho, koho uctívají polobozi; paricakrame — obešel; vibhum — Pána Śivu; mene — považoval; tadā — tehdy; ātmānam — sebe; asaṅga-raṁhasā — s mocí Pána Śivy, jíž se nelze postavit; mahīyasām — nejmocnějšího; tāta — můj milý Viduro; sahaḥ — síla; sahiṣṇum — schopný si poradit.

Překlad

Maitreya pokračoval: Můj milý Viduro, černý démon byl zosobněný hněv Nejvyšší Osobnosti Božství a byl připraven splnit příkaz Pána Śivy. Přesvědčen, že je schopný si poradit s jakýmkoliv odporem, uctivě Pána Śivu obešel.

4.5.6

Verš

anvīyamānaḥ sa tu rudra-pārṣadair
bhṛśaṁ nadadbhir vyanadat subhairavam
udyamya śūlaṁ jagad-antakāntakaṁ
samprādravad ghoṣaṇa-bhūṣaṇāṅghriḥ

Synonyma

anvīyamānaḥ — následovaný; saḥ — on (Vīrabhadra); tu — ale; rudra-pārṣadaiḥ — vojáky Pána Śivy; bhṛśam — divoký; nadadbhiḥ — řev; vyanadat — rozléhal se; su-bhairavam — strašný; udyamya — nesl; śūlam — trojzubec; jagat-antaka — smrt; antakam — zabít; samprādravat — hnal se (k Dakṣově obětní aréně); ghoṣaṇa — řinčel; bhūṣaṇa-aṅghriḥ — obručemi na nohách.

Překlad

Děsivé monstrum s řinčícími obručemi na nohách a obrovským trojzubcem, který byl tak strašný, že mohl zabít i samotnou smrt, následovaly s divokým řevem hordy dalších Śivových vojáků.

4.5.7

Verš

athartvijo yajamānaḥ sadasyāḥ
kakubhy udīcyāṁ prasamīkṣya reṇum
tamaḥ kim etat kuta etad rajo ’bhūd
iti dvijā dvija-patnyaś ca dadhyuḥ

Synonyma

atha — tehdy; ṛtvijaḥ — kněží; yajamānaḥ — hlavní vykonavatel oběti (Dakṣa); sadasyāḥ — všichni přítomní v obětní aréně; kakubhi udīcyām — na severu; prasamīkṣya — viděli; reṇum — prachovou bouři; tamaḥ — temnota; kim — co; etat — tato; kutaḥ — odkud; etat — tento; rajaḥ — prach; abhūt — přišel; iti — tak; dvijāḥ — brāhmaṇové; dvija-patnyaḥ — manželky brāhmaṇů; ca — a; dadhyuḥ — začali se dohadovat.

Překlad

Tehdy byli všichni přítomní v obětní aréně — kněží, hlavní vykonavatel obřadu, brāhmaṇové a jejich manželky — překvapeni nenadálou temnotou a neměli zdání, odkud pochází. Později s hrůzou zjistili, že se jedná o prachovou bouři.

4.5.8

Verš

vātā na vānti na hi santi dasyavaḥ
prācīna-barhir jīvati hogra-daṇḍaḥ
gāvo na kālyanta idaṁ kuto rajo
loko ’dhunā kiṁ pralayāya kalpate

Synonyma

vātāḥ — větry; na vānti — nevanou; na — ne; hi — protože; santi — je možné; dasyavaḥ — nájezdníci; prācīna-barhiḥ — starý král Barhi; jīvati — žije; ha — stále; ugra-daṇḍaḥ — který by přísně potrestal; gāvaḥ — krávy; na kālyante — nikdo nežene; idam — tento; kutaḥ — odkud; rajaḥ — prach; lokaḥ — planeta; adhunā — nyní; kim — zdali; pralayāya — k zániku; kalpate — spěje.

Překlad

Dohadovali se nad příčinou bouře: Nevane vítr a není vidět ani ženoucí se stáda krav. Nemohli ji také způsobit nájezdníci, neboť stále panuje mocný král Barhi, který by je potrestal. Odkud se tedy vzala? Schyluje se snad k zániku planety?

Význam

Zvláště důležitá jsou zde slova prācīna-barhir jīvati. Králem oné části země byl Barhi, který byl sice starý, ale stále ještě žil a vládl velice mocně, takže nemohlo dojít k invazi zlodějů a nájezdníků. Nepřímo se zde říká, že zloději, nájezdníci, pobudové a nežádoucí obyvatelé mohou žít pouze ve státě či království, kde chybí silný vládce. Pokud jsou pod záminkou spravedlnosti ponecháni na svobodě, znepokojují celou zemi. Prachová bouře způsobená vojáky a společníky Pána Śivy připomínala situaci při zániku světa. Když je potřeba zničit hmotné stvoření, ujímá se toho Pán Śiva. Situace, kterou nyní způsobil, se tedy podobala této zkáze.

4.5.9

Verš

prasūti-miśrāḥ striya udvigna-cittā
ūcur vipāko vṛjinasyaiva tasya
yat paśyantīnāṁ duhitṝṇāṁ prajeśaḥ
sutāṁ satīm avadadhyāv anāgām

Synonyma

prasūti-miśrāḥ — v čele s Prasūti; striyaḥ — ženy; udvigna-cittāḥ — velmi polekané; ūcuḥ — řekly; vipākaḥ — výsledné nebezpečí; vṛjinasya — hříšného jednání; eva — jistě; tasya — jeho (Dakṣova); yat — protože; paśyantīnām — přihlížejících; duhitṝṇām — jejích sester; prajeśaḥ — pán stvořených bytostí (Dakṣa); sutām — svoji dceru; satīm — Satī; avadadhyau — urazil; anāgām — zcela nevinnou.

Překlad

Dakṣova manželka Prasūti a ostatní ženy se polekaně shlukly a pravily: Toto nebezpečí vzniklo kvůli Dakṣovi, neboť to on způsobil smrt Satī. Byla zcela nevinná, a přesto se před zraky vlastních sester vzdala svého těla.

Význam

Prasūti, matka Satī, si jako soucitná žena okamžitě uvědomila, že nebezpečná situace vznikla kvůli bezbožným činům krutého Prajāpatiho Dakṣi. Jeho krutost byla tak velká, že nezachránil její nejmladší dceru před sebevraždou v přítomnosti jejích sester. Prasūti si dobře uvědomovala, jak bolestivá byla pro Satī jeho urážka. Dakṣa úmyslně přivítal všechny své přítomné dcery kromě Satī, protože ta byla manželkou Pána Śivy. Prasūti tedy usoudila, že hrozí velké nebezpečí a že Dakṣa musí být za svůj ohavný čin připraven na smrt.

4.5.10

Verš

yas tv anta-kāle vyupta-jaṭā-kalāpaḥ
sva-śūla-sūcy-arpita-dig-gajendraḥ
vitatya nṛtyaty uditāstra-dor-dhvajān
uccāṭṭa-hāsa-stanayitnu-bhinna-dik

Synonyma

yaḥ — kdo (Pán Śiva); tu — ale; anta-kāle — v čase zničení; vyupta — rozcuchané; jaṭā-kalāpaḥ — jeho vlasy; sva-śūla — svého trojzubce; sūci — hroty; arpita — probodl; dik-gajendraḥ — vládce různých směrů; vitatya — rozhazuje; nṛtyati — tančí; udita — zdvižené; astra — zbraně; doḥ — ruce; dhvajān — prapory; ucca — hlasitý; aṭṭa-hāsa — smích; stanayitnu — hřměním; bhinna — rozehnané; dik — do všech stran.

Překlad

V čase zkázy Pán Śiva probodává vládce různých stran svým trojzubcem. Má rozcuchané vlasy, zběsile tančí a s příšerným smíchem rozhazuje jejich ruce jako prapory, stejně jako hřmění rozhání mraky do širého světa.

Význam

Prasūti, jež dokázala ocenit sílu svého zetě, líčí události, které Pán Śiva způsobuje v čase zkázy. Její popis svědčí o tom, že Dakṣova síla se nedá s mocí Pána Śivy vůbec srovnávat. V čase zkázy Pán Śiva tančí s trojzubcem v ruce po tělech vládců různých planet. Jeho vlasy se rozletí do všech stran stejně jako mraky, které zaplaví různé planety nekonečnými přívaly deště. Poslední fází vesmírné zkázy je potopa způsobená tancem Pána Śivy, kdy jsou všechny planety zaplaveny vodou. Tomuto tanci se říká pralaya — tanec zkázy. Prasūti si uvědomovala, že blížící se nebezpečí zavinila Dakṣova nevšímavost nejen vůči vlastní dceři, ale i vůči slávě a cti Pána Śivy.

4.5.11

Verš

amarṣayitvā tam asahya-tejasaṁ
manyu-plutaṁ durnirīkṣyaṁ bhru-kuṭyā
karāla-daṁṣṭrābhir udasta-bhāgaṇaṁ
syāt svasti kiṁ kopayato vidhātuḥ

Synonyma

amarṣayitvā — poté, co rozběsnil; tam — ho (Pána Śivu); asahya-tejasam — s nesnesitelnou září; manyu-plutam — plný hněvu; durnirīkṣyam — na něhož nebylo možné se dívat; bhru-kuṭyā — pohybem svého obočí; karāla-daṁṣṭrābhiḥ — svými strašlivými zuby; udasta-bhāgaṇam — rozmetal svítící tělesa; syāt — měla by být; svasti — přízeň osudu; kim — jak; kopayataḥ — způsobující hněv (Pána Śivy); vidhātuḥ — Brahmy.

Překlad

Černý obr cenil své strašlivé zuby a pohybem svého obočí rozmetal svítící tělesa po celém nebi, přičemž je zastínil svou pronikavou, oslňující září. Následkem Dakṣova počínání byl ohrožen dokonce i Pán Brahmā, Dakṣův otec, neboť i on byl zcela bezmocný proti takovému běsnění.

4.5.12

Verš

bahv evam udvigna-dṛśocyamāne
janena dakṣasya muhur mahātmanaḥ
utpetur utpātatamāḥ sahasraśo
bhayāvahā divi bhūmau ca paryak

Synonyma

bahu — mnohé; evam — tímto způsobem; udvigna-dṛśā — s neklidnými pohledy; ucyamāne — když bylo řečeno; janena — osobami (přítomnými na oběti); dakṣasya — Dakṣi; muhuḥ — znovu a znovu; mahā-ātmanaḥ — udatný; utpetuḥ — objevily se; utpāta-tamāḥ — velmi silné příznaky; sahasraśaḥ — po tisících; bhaya-āvahāḥ — nahánějící hrůzu; divi — na nebi; bhūmau — na zemi; ca — a; paryak — ze všech stran.

Překlad

Zatímco se všichni přítomní mezi sebou dohadovali, Dakṣa pozoroval nepříznivá znamení na všech stranách, na zemi i na nebi.

Význam

O Dakṣovi se zde hovoří jako o mahātmovi. Slovo mahātmā vysvětlují různí komentátoři různými způsoby. Vīrarāghava Ācārya naznačuje, že slovo mahātmā znamená “s tvrdým srdcem”. Dakṣa měl velice tvrdé srdce, neboť ho nevyvedlo z míry ani to, že se jeho milovaná dcera chystá zemřít. Když však spatřil různé pohromy způsobené obrovským černým démonem, i on byl znepokojen. Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura v této souvislosti poznamenává, že člověk sice může být nazýván velkou duší, mahātmou, ale nechová-li se podle toho, má být hodnocen jako durātmā, pokleslá duše. Bhagavad-gītā (9.13) označuje slovem mahātmā čistého oddaného Pána: mahātmānas tu māṁ pārtha daivīṁ prakṛtim āśritāḥ. Mahātmā je neustále pod vedením vnitřní energie Nejvyšší Osobnosti Božství — jak by tedy někdo s takovým chováním, jaké předvedl Dakṣa, mohl být mahātmou? O mahātmovi se předpokládá, že má všechny dobré vlastnosti polobohů. Dakṣa tyto vlastnosti postrádá, a proto nemůže být označen jako mahātmā, ale naopak jako durātmā, pokleslá duše. Označení mahātmā je v souvislosti s Dakṣou míněno posměšně.

4.5.13

Verš

tāvat sa rudrānucarair mahā-makho
nānāyudhair vāmanakair udāyudhaiḥ
piṅgaiḥ piśaṅgair makarodarānanaiḥ
paryādravadbhir vidurānvarudhyata

Synonyma

tāvat — velmi rychle; saḥ — ta; rudra-anucaraiḥ — stoupenci Pána Śivy; mahā-makhaḥ — velká obětní aréna; nānā — různých druhů; āyudhaiḥ — se zbraněmi; vāmanakaiḥ — nízkými; udāyudhaiḥ — zdviženými; piṅgaiḥ — načernalí; piśaṅgaiḥ — nažloutlí; makara-udara-ānanaiḥ — s břichy a tvářemi jako žraloci; paryādravadbhiḥ — kteří pobíhali okolo; vidura — ó Viduro; anvarudhyata — byla obklíčená.

Překlad

Můj milý Viduro, Śivovi stoupenci obklíčili celou obětní arénu. Byli nízcí, vybavení různými zbraněmi a jejich těla připomínala černožlutá těla žraloků. Pobíhali okolo arény a začali tropit výtržnosti.

4.5.14

Verš

kecid babhañjuḥ prāg-vaṁśaṁ
patnī-śālāṁ tathāpare
sada āgnīdhra-śālāṁ ca
tad-vihāraṁ mahānasam

Synonyma

kecit — někteří; babhañjuḥ — strhávali; prāk-vaṁśam — pilíře obřadního stanu; patnī-śālām — místa, kde bydlí ženy; tathā — také; apare — jiní; sadaḥ — obětní arénu; āgnīdhra-śālām — dům kněží; ca — a; tat-vihāram — dům hlavního vykonavatele oběti; mahā-anasam — dům, kde se vaří.

Překlad

Zatímco jedni vojáci strhávali podpěrné pilíře obětního stanu, další vnikli do ženských komnat. Někteří pustošili obětní arénu a jiní vtrhli do kuchyně a obytných místností.

4.5.15

Verš

rurujur yajña-pātrāṇi
tathaike ’gnīn anāśayan
kuṇḍeṣv amūtrayan kecid
bibhidur vedi-mekhalāḥ

Synonyma

rurujuḥ — rozbili; yajña-pātrāṇi — obětní nádoby; tathā — tak; eke — někteří; agnīn — obětní ohně; anāśayan — uhasili; kuṇḍeṣu — v obětních arénách; amūtrayan — močili; kecit — někteří; bibhiduḥ — strhli; vedi-mekhalāḥ — hrazení obětní arény.

Překlad

Rozbili všechny nádoby určené pro obětování a někteří začali hasit obětní oheň. Další strhávali hrazení a jiní v aréně močili.

4.5.16

Verš

abādhanta munīn anye
eke patnīr atarjayan
apare jagṛhur devān
pratyāsannān palāyitān

Synonyma

abādhanta — zatarasili cestu; munīn — mudrcům; anye — další; eke — některé; patnīḥ — ženy; atarjayan — ohrožovali; apare — jiní; jagṛhuḥ — zajali; devān — polobohy; pratyāsannān — na dosah; palāyitān — kteří prchali.

Překlad

Někteří zatarasili cestu prchajícím mudrcům, další ohrožovali přítomné ženy a jiní zajali polobohy, kteří se snažili uniknout.

4.5.17

Verš

bhṛguṁ babandha maṇimān
vīrabhadraḥ prajāpatim
caṇḍeśaḥ pūṣaṇaṁ devaṁ
bhagaṁ nandīśvaro ’grahīt

Synonyma

bhṛgum — Bhṛgu Muniho; babandha — zajal; maṇimān — Maṇimān; vīrabhadraḥ — Vīrabhadra; prajāpatim — Prajāpatiho Dakṣu; caṇḍeśaḥ — Caṇḍeśa; pūṣaṇam — Pūṣu; devam — poloboha; bhagam — Bhagu; nandīśvaraḥ — Nandīśvara; agrahīt — zajal.

Překlad

Śivův přívrženec Maṇimān zajal Bhṛgu Muniho a černý démon Vīrabhadra Prajāpatiho Dakṣu. Další stoupenec Pána Śivy jménem Caṇḍeśa zajal Pūṣu a Nandīśvara poloboha Bhagu.

4.5.18

Verš

sarva evartvijo dṛṣṭvā
sadasyāḥ sa-divaukasaḥ
tair ardyamānāḥ subhṛśaṁ
grāvabhir naikadhā ’dravan

Synonyma

sarve — všichni; eva — jistě; ṛtvijaḥ — kněží; dṛṣṭvā — když viděli; sadasyāḥ — všichni účastníci oběti; sa-divaukasaḥ — spolu s polobohy; taiḥ — těmi (kameny); ardyamānāḥ — polekaní; su-bhṛśam — velice; grāvabhiḥ — kameny; na ekadhā — na všechny strany; adravan — začali prchat.

Překlad

Nepřetržitý déšť kamení způsoboval všem kněžím a ostatním účastníkům oběti nesmírné utrpení. Ve strachu o život se rozprchli na všechny strany.

4.5.19

Verš

juhvataḥ sruva-hastasya
śmaśrūṇi bhagavān bhavaḥ
bhṛgor luluñce sadasi
yo ’hasac chmaśru darśayan

Synonyma

juhvataḥ — obětoval; sruva-hastasya — s obětní lžící v ruce; śmaśrūṇi — knír; bhagavān — pán všeho bohatství; bhavaḥ — Vīrabhadra; bhṛgoḥ — Bhṛgu Muniho; luluñce — utrhl; sadasi — uprostřed shromáždění; yaḥ — kdo (Bhṛgu Muni); ahasat — usmíval se; śmaśru — jeho knír; darśayan — ukazoval.

Překlad

Bhṛguovi, který vlastnoručně obětoval do posvátného ohně, Vīrabhadra utrhl knír.

4.5.20

Verš

bhagasya netre bhagavān
pātitasya ruṣā bhuvi
ujjahāra sada-stho ’kṣṇā
yaḥ śapantam asūsucat

Synonyma

bhagasya — Bhagy; netre — obě oči; bhagavān — Vīrabhadra; pātitasya — přitlačeného; ruṣā — zuřivě; bhuvi — k zemi; ujjahāra — vydloubl; sada-sthaḥ — ve shromáždění Viśvasṛků; akṣṇā — pohybem obočí; yaḥ — kdo (Bhaga); śapantam — (Dakṣu) který proklel (Pána Śivu); asūsucat — povzbuzoval.

Překlad

Vīrabhadra chytil Bhagu, který pohyboval obočím, když Dakṣa proklínal Pána Śivu, zuřivě ho přitlačil k zemi a vydloubl mu oči.

4.5.21

Verš

pūṣṇo hy apātayad dantān
kāliṅgasya yathā balaḥ
śapyamāne garimaṇi
yo ’hasad darśayan dataḥ

Synonyma

pūṣṇaḥ — Pūṣovi; hi — jelikož; apātayat — vyrazil; dantān — zuby; kāliṅgasya — krále Kaliṅgy; yathā — jako; balaḥ — Baladeva; śapyamāne — když byl proklínaný; garimaṇi — Pán Śiva; yaḥ — kdo (Pūṣā); ahasat — usmíval se; darśayan — ukazoval; dataḥ — zuby.

Překlad

Stejně jako Baladeva při hře v kostky na Aniruddhově svatbě vyrazil zuby Dantavakrovi, králi Kaliṅgy, vyrazil Vīrabhadra nejprve zuby Dakṣovi, který je ukazoval, když proklínal Pána Śivu, a poté i Pūṣovi, který je také ukazoval, když se při kletbě souhlasně usmíval.

Význam

Zde je zmínka o svatbě Aniruddhy, jednoho z vnuků Pána Kṛṣṇy. Aniruddha unesl dceru Dantavakry, ale byl zajat a uvězněn. V okamžiku, kdy ho za tento únos čekal trest, se objevili vojáci z Dvāraky v čele s Balarāmem a následoval boj kṣatriyů. Takové souboje byly běžné; zvláště při svatebních slavnostech, na kterých vládla vyzývavá nálada. Projevy této nálady se neobešly bez soubojů, které většinou končily neštěstím a smrtí. Po bitvě se obě strany sešly k dohodě a celou záležitost urovnaly. Dakṣova yajña se v mnohém podobala takové události. Śivovi vojáci potrestali všechny bez rozdílu — Dakṣu, polobohy Bhagu a Pūṣu a také Bhṛgu Muniho — ale vše mělo dobrý konec. Tato nálada vzájemného boje nepramenila nutně z nepřátelství. Každý z přítomných byl velice mocný a chtěl předvést své schopnosti prostřednictvím védských manter a mystických sil, a proto na Dakṣově yajñi různé strany názorně ukázaly všechna tato bojová umění.

4.5.22

Verš

ākramyorasi dakṣasya
śita-dhāreṇa hetinā
chindann api tad uddhartuṁ
nāśaknot tryambakas tadā

Synonyma

ākramya — usedl; urasi — na hruď; dakṣasya — Dakṣovu; śita-dhāreṇa — s ostrou čepelí; hetinā — zbraní; chindan — řezal; api — i když; tat — tu (hlavu); uddhartum — oddělit; na aśaknot — nedokázal; tri-ambakaḥ — Vīrabhadra (se třema očima); tadā — poté.

Překlad

Obrovitý Vīrabhadra usedl na Dakṣovu hruď a ostrými zbraněmi se mu snažil oddělit hlavu od těla, ale bezvýsledně.

4.5.23

Verš

śastrair astrānvitair evam
anirbhinna-tvacaṁ haraḥ
vismayaṁ param āpanno
dadhyau paśupatiś ciram

Synonyma

śastraiḥ — zbraněmi; astra-anvitaiḥ — pomocí hymnů (manter); evam — takto; anirbhinna — neporušená; tvacam — kůže; haraḥ — Vīrabhadra; vismayam — úžasem; param — největším; āpannaḥ — byl naplněn; dadhyau — přemýšlel; paśupatiḥ — Vīrabhadra; ciram — dlouho.

Překlad

Pokoušel se Dakṣu zbavit hlavy mantrami i zbraněmi, ale nedařilo se mu ani proříznout povrch kůže na jeho šíji. Přivádělo ho to k úžasu.

4.5.24

Verš

dṛṣṭvā saṁjñapanaṁ yogaṁ
paśūnāṁ sa patir makhe
yajamāna-paśoḥ kasya
kāyāt tenāharac chiraḥ

Synonyma

dṛṣṭvā — spatřil; saṁjñapanam — k usmrcování obětních zvířat; yogam — nástroj; paśūnām — zvířat; saḥ — on (Vīrabhadra); patiḥ — vládce; makhe — v oběti; yajamāna-paśoḥ — který byl zvířetem v podobě hlavního pořadatele oběti; kasya — Dakṣi; kāyāt — od těla; tena — tímto (nástrojem); aharat — sťal; śiraḥ — jeho hlavu.

Překlad

Pak Vīrabhadra spatřil v obětní aréně dřevěný nástroj k usmrcování obětních zvířat a s jeho pomocí Dakṣu konečně sťal.

Význam

V této souvislosti je třeba vědět, že dřevěný nástroj k usmrcování obětních zvířat nebyl určený k tomu, aby usnadnil získání jejich masa k jídlu. Zvířata se zabíjela proto, aby silou védských manter obdržela nový život. Obětovala se v yajñi, aby se ověřila účinnost védských manter, podobně jako se v moderní době provádějí na zvířatech pokusy v laboratořích. Obětováním se zjistilo, zda brāhmaṇové správně vyslovují védské hymny. Zvířata vůbec nic neztrácela. Stará zvířata dostala při oběti nová, mladá těla. V tom spočívala zkouška védských manter. K údivu všech přítomných však Vīrabhadra nepoužil dřevěný nástroj k obětování zvířat, ale k popravě Dakṣi.

4.5.25

Verš

sādhu-vādas tadā teṣāṁ
karma tat tasya paśyatām
bhūta-preta-piśācānāṁ
anyeṣāṁ tad-viparyayaḥ

Synonyma

sādhu-vādaḥ — radostné výkřiky; tadā — tehdy; teṣām — jejich (Śivových stoupenců); karma — čin; tat — tento; tasya — jeho (Vīrabhadry); paśyatām — když viděli; bhūta-preta-piśācānām — bhūtů (duchů), pretů a piśāců; anyeṣām — druhých (v táboře Dakṣi); tat-viparyayaḥ — opak (nářek).

Překlad

Když stoupenci Pána Śivy viděli Vīrabhadrův čin, radovali se a jásali a všichni přítomní bhūtové, duchové a démoni vydávali divoký řev. Brāhmaṇové, kteří měli na starosti oběť, nad Dakṣovou smrtí naopak naříkali.

4.5.26

Verš

juhāvaitac chiras tasmin
dakṣiṇāgnāv amarṣitaḥ
tad-deva-yajanaṁ dagdhvā
prātiṣṭhad guhyakālayam

Synonyma

juhāva — vhodil jako obětinu; etat — tu; śiraḥ — hlavu; tasmin — tam; dakṣiṇa-agnau — do obětního ohně na jižní straně; amarṣitaḥ — rozzuřený Vīrabhadra; tat — Dakṣovu; deva-yajanam — potřeby pro oběť polobohům; dagdhvā — zapálili; prātiṣṭhat — odešli; guhyaka-ālayam — do sídla Guhyaků (na Kailās).

Překlad

Vīrabhadra vzal hlavu a jako obětinu ji rozzuřeně vhodil do ohně na jižní straně hranice. Takto zničili stoupenci Pána Śivy veškeré potřeby pro oběť. Poté, co zapálili celou arénu, vypravili se zpět na Kailās, do sídla svého pána.

Význam

Takto končí Bhaktivedantovy výklady k páté kapitole čtvrtého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Zmaření Dakṣovy oběti”.

KAPITOLA ŠESTÁ

Pán Brahmā udobřuje Pána Śivu

4.6.1-2

Verš

maitreya uvāca
atha deva-gaṇāḥ sarve
rudrānīkaiḥ parājitāḥ
śūla-paṭṭiśa-nistriṁśa-
gadā-parigha-mudgaraiḥ

sañchinna-bhinna-sarvāṅgāḥ
sartvik-sabhyā bhayākulāḥ
svayambhuve namaskṛtya
kārtsnyenaitan nyavedayan

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — Maitreya pravil; atha — poté; deva-gaṇāḥ — polobozi; sarve — všichni; rudra-anīkaiḥ — Śivovými vojáky; parājitāḥ — poraženi; śūla — trojzubec; paṭṭiśa — ostré kopí; nistriṁśa — meč; gadā — kyj; parigha — železná tyč; mudgaraiḥ — palice; sañchinna-bhinna-sarva-aṅgāḥ — všechny údy poraněné; sa-ṛtvik-sabhyāḥ — se všemi kněžími a účastníky oběti; bhaya-ākulāḥ — s velkým strachem; svayambhuve — Pánu Brahmovi; namaskṛtya — poté, co se poklonili; kārtsnyena — podrobně; etat — události na Dakṣově oběti; nyavedayan — vylíčili.

Překlad

Když byli všichni kněží, polobozi a ostatní účastníci oběti poraženi a zraněni trojzubci, meči a jinými zbraněmi Śivových vojáků, obrátili se s velkým strachem na Pána Brahmu. Nejprve se mu s úctou poklonili a poté mu podrobně vylíčili vše, k čemu došlo.

4.6.3

Verš

upalabhya puraivaitad
bhagavān abja-sambhavaḥ
nārāyaṇaś ca viśvātmā
na kasyādhvaram īyatuḥ

Synonyma

upalabhya — věděli; purā — předem; eva — jistě; etat — všechny tyto události na Dakṣově oběti; bhagavān — vlastník všeho bohatství; abja-sambhavaḥ — zrozený z lotosového květu (Pán Brahmā); nārāyaṇaḥ — Nārāyaṇa; ca — a; viśva-ātmā — Nadduše celého vesmíru; na — ne; kasya — Dakṣově; adhvaram — k oběti; īyatuḥ — šli.

Překlad

Pán Brahmā i Pán Viṣṇu věděli předem, co se odehraje v Dakṣově obětní aréně, a proto se oběti nezúčastnili.

Význam

Bhagavad-gītā (7.26) praví: vedāhaṁ samatītāni vartamānāni cārjuna. Pán říká: “Znám vše minulé i budoucí.” Pán Viṣṇu je vševědoucí, a věděl tedy, k čemu dojde v Dakṣově obětní aréně. Z tohoto důvodu ani Nārāyaṇa, ani Pán Brahmā Dakṣovu velkou oběť nenavštívili.

4.6.4

Verš

tad ākarṇya vibhuḥ prāha
tejīyasi kṛtāgasi
kṣemāya tatra sā bhūyān
na prāyeṇa bubhūṣatām

Synonyma

tat — události líčené polobohy a ostatními; ākarṇya — když vyslechl; vibhuḥ — Pán Brahmā; prāha — odvětil; tejīyasi — velká osobnost; kṛta-āgasi — uražena; kṣemāya — pro vaše štěstí; tatra — tak; sā — to; bhūyāt na — nevede; prāyeṇa — obvykle; bubhūṣatām — touha žít.

Překlad

Poté, co Pán Brahmā polobohy a účastníky oběti pozorně vyslechl, odpověděl: Urazíte-li někoho, kdo je velkou osobností, spácháte tak přestupek proti jeho lotosovým nohám. Nemůžete potom očekávat, že vám nějaká oběť přinese štěstí. Tímto způsobem nelze štěstí dosáhnout.

Význam

Pán Brahmā polobohům vysvětlil, že Dakṣa si chtěl sice užívat výsledků obětí, ale nebylo to možné, protože urazil velkou osobnost, jakou je Pán Śiva. Smrt v boji byla pro Dakṣu záchranou, protože jinak by v urážkách lotosových nohou velkých osobností neustále pokračoval. Manuovy zákony praví, že pro vraha je smrt prospěšná; zůstane-li naživu, může vraždit dál a zaplétat se do budoucích životů za zabití mnoha osob. Potrestá-li tedy král vraha smrtí, jedná se o přiměřený trest. Jsou-li ti, kdo se dopouštějí příliš velkých přestupků, milostí Pána zabiti, je to pro ně dobré. Pán Brahmā polobohům nepřímo vysvětlil, že Dakṣa svou smrtí jen získal.

4.6.5

Verš

athāpi yūyaṁ kṛta-kilbiṣā bhavaṁ
ye barhiṣo bhāga-bhājaṁ parāduḥ
prasādayadhvaṁ pariśuddha-cetasā
kṣipra-prasādaṁ pragṛhītāṅghri-padmam

Synonyma

atha api — ještě; yūyam — vy všichni; kṛta-kilbiṣāḥ — urazili jste; bhavam — Pána Śivu; ye — vy všichni; barhiṣaḥ — z oběti; bhāga-bhājam — který měl nárok na podíl; parāduḥ — vyloučili jste; prasādayadhvam — všichni byste měli uspokojit; pariśuddha-cetasā — bez postranních myšlenek; kṣipra-prasādam — rychle dává milost; pragṛhīta-aṅghri-padmam — když se někdo uchýlí k jeho lotosovým nohám.

Překlad

Odepřeli jste Pánu Śivovi podíl na oběti, a všichni jste tak urazili jeho lotosové nohy. Když však za ním půjdete, aniž byste měli postranní myšlenky, odevzdáte se mu a padnete k jeho lotosovým nohám, velice ho to potěší.

Význam

Pán Śiva se také nazývá Āśutoṣa. Āśu znamená “velmi brzy” a toṣa znamená “být usmířen”. Polobozi dostali radu, aby šli za Pánem Śivou a poprosili ho o odpuštění. Protože ho lze velmi snadno uspokojit, bylo jisté, že budou úspěšní. Pán Brahmā znal velmi dobře mysl Pána Śivy a byl přesvědčený o tom, že ačkoliv se polobozi dopustili urážky jeho lotosových nohou, mohou své přestupky napravit, pokud za ním půjdou a bez výhrad se mu odevzdají.

4.6.6

Verš

āśāsānā jīvitam adhvarasya
lokaḥ sa-pālaḥ kupite na yasmin
tam āśu devaṁ priyayā vihīnaṁ
kṣamāpayadhvaṁ hṛdi viddhaṁ duruktaiḥ

Synonyma

āśāsānāḥ — chce se zeptat; jīvitam — na dobu trvání; adhvarasya — oběti; lokaḥ — veškeré planety; sa-pālaḥ — s jejich vládci; kupite — když se rozhněvá; na — ne; yasmin — koho; tam — toho; āśu — okamžitě; devam — Pána Śivu; priyayā — o svou milovanou manželku; vihīnam — který přišel; kṣamāpayadhvam — požádat o odpuštění; hṛdi — v srdci; viddham — zasažený; duruktaiḥ — krutými slovy.

Překlad

Pán Brahmā je také upozornil na obrovskou moc Pána Śivy, jehož hněv dokáže okamžitě zničit všechny planety i s jejich vládci. Dále řekl, že Pána Śivu nesmírně rmoutila nedávná ztráta jeho milované ženy a také Dakṣova krutá slova. Naznačil jim proto, že by se slušelo, aby ho šli neprodleně požádat o odpuštění.

4.6.7

Verš

nāhaṁ na yajño na ca yūyam anye
ye deha-bhājo munayaś ca tattvam
viduḥ pramāṇaṁ bala-vīryayor vā
yasyātma-tantrasya ka upāyaṁ vidhitset

Synonyma

na — ne; aham — já; na — ani; yajñaḥ — Indra; na — ani; ca — a; yūyam — vy všichni; anye — ostatní; ye — kdo; deha-bhājaḥ — bytostí s hmotnými těly; munayaḥ — mudrci; ca — a; tattvam — pravdu; viduḥ — znají; pramāṇam — rozsah; bala-vīryayoḥ — síly a moci; vā — nebo; yasya — Pána Śivy; ātma-tantrasya — Pána Śivy, který závisí jen sám na sobě; kaḥ — jaké; upāyam — opatření; vidhitset — měl by navrhnout.

Překlad

Pán Brahmā jim řekl, že nikdo, včetně jeho samotného, Pána Indry, všech účastníků oběti a všech mudrců, si nedokáže představit moc Pána Śivy. Kdo by se tedy opovážil urazit jeho lotosové nohy?

Význam

Pán Brahmā polobohům poradil, aby se za Pánem Śivou vypravili a poprosili ho o odpuštění, a také jim doporučil, jak by ho mohli uspokojit a jakým způsobem se na něho mají obrátit. Současně přiznal, že žádná podmíněná duše, včetně jeho samotného a ostatních polobohů, neví, co Pána Śivu uspokojí. Dodal však: “Je známý tím, že ho lze uspokojit velice snadno. Pokusme se o to tím, že všichni pokorně padneme k jeho lotosovým nohám.”

Věčnou povinností podřízeného je odevzdávat se Nejvyššímu. To je pokyn Bhagavad-gīty. Pán žádá každého, aby se vzdal všech vymyšlených činností a odevzdal se Mu. To ochrání podmíněnou duši před všemi hříšnými reakcemi. I v tomto případě Brahmā navrhoval, aby šli a odevzdali se lotosovým nohám Pána Śivy, neboť jelikož je velmi laskavý a lze jej velmi snadno uspokojit, jistě to bude účinkovat.

4.6.8

Verš

sa ittham ādiśya surān ajas tu taiḥ
samanvitaḥ pitṛbhiḥ sa-prajeśaiḥ
yayau sva-dhiṣṇyān nilayaṁ pura-dviṣaḥ
kailāsam adri-pravaraṁ priyaṁ prabhoḥ

Synonyma

saḥ — on (Brahmā); ittham — takto; ādiśya — poté, co poučil; surān — polobohy; ajaḥ — Pán Brahmā; tu — pak; taiḥ — těmito; samanvitaḥ — následovaný; pitṛbhiḥ — Pity; sa-prajeśaiḥ — pány živých bytostí; yayau — odešel; sva-dhiṣṇyāt — ze svého domova; nilayam — sídlo; pura-dviṣaḥ — Pána Śivy; kailāsam — Kailās; adri-pravaram — nejlepší mezi horami; priyam — oblíbené; prabhoḥ — pána (Śivy).

Překlad

Poté, co Pán Brahmā poučil všechny polobohy, Pity a pány živých bytostí, vypravil se s nimi do sídla Pána Śivy, na horu Kailās.

Význam

Sídlo Pána Śivy, známé jako Kailās, je popsáno v následujících čtrnácti slokách.

4.6.9

Verš

janmauṣadhi-tapo-mantra-
yoga-siddhair naretaraiḥ
juṣṭaṁ kinnara-gandharvair
apsarobhir vṛtaṁ sadā

Synonyma

janma — narození; auṣadhi — byliny; tapaḥ — askeze; mantra — hymny Ved; yoga — mystická yoga; siddhaiḥ — dokonalými bytostmi; nara-itaraiḥ — polobohy; juṣṭam — užívané; kinnara-gandharvaiḥ — Kinnary a Gandharvy; apsarobhiḥ — Apsarami; vṛtam — naplněné; sadā — neustále.

Překlad

Sídlo zvané Kailās oplývá různými bylinami a rostlinstvem a je posvěcené védskými hymny a mystickou yogou. Jeho obyvatelé se rodí jako polobozi a mají všechny mystické síly. Jsou tam i jiné lidské bytosti, známé jako Kinnarové a Gandharvové, se svými krásnými manželkami, Apsarami čili anděly.

4.6.10

Verš

nānā-maṇimayaiḥ śṛṅgair
nānā-dhātu-vicitritaiḥ
nānā-druma-latā-gulmair
nānā-mṛga-gaṇāvṛtaiḥ

Synonyma

nānā — různé druhy; maṇi — drahokamy; mayaiḥ — sestavené z; śṛṅgaiḥ — se špicemi; nānā-dhātu-vicitritaiḥ — ozdobené rozmanitými nerosty; nānā — různé; druma — stromy; latā — popínavé rostliny; gulmaiḥ — rostliny; nānā — různými; mṛga-gaṇa — jeleními stády; āvṛtaiḥ — obývané.

Překlad

Na Kailāsu je mnoho kopců, bohatých na všemožné drahokamy a nerosty a porostlých vzácnými stromy a nejrůznějšími rostlinami. Na vrcholu hory se pasou stáda různých druhů jelenů.

4.6.11

Verš

nānāmala-prasravaṇair
nānā-kandara-sānubhiḥ
ramaṇaṁ viharantīnāṁ
ramaṇaiḥ siddha-yoṣitām

Synonyma

nānā — různé; amala — průzračné; prasravaṇaiḥ — s vodopády; nānā — různé; kandara — jeskyně; sānubhiḥ — s vrcholy; ramaṇam — dávají potěšení; viharantīnām — které si hrají; ramaṇaiḥ — se svými milenci; siddha-yoṣitām — dívek mystiků.

Překlad

Jsou tam četné vodopády a krásné jeskyně, ve kterých žijí půvabné manželky velkých mystiků.

4.6.12

Verš

mayūra-kekābhirutaṁ
madāndhāli-vimūrcchitam
plāvitai rakta-kaṇṭhānāṁ
kūjitaiś ca patattriṇām

Synonyma

mayūra — pávi; kekā — jejichž křik; abhirutam — rozléhá se; mada — opojením; andha — oslepené; ali — včelami; vimūrcchitam — zní; plāvitaiḥ — se zpěvem; rakta-kaṇṭhānām — kukaček; kūjitaiḥ — se švitořením; ca — a; patattriṇām — dalších ptáků.

Překlad

Na hoře Kailās se neustále rozléhá líbezný, rytmický křik pávů, bzučení včel a volání kukaček doprovázené hlaholem dalších ptáků.

4.6.13

Verš

āhvayantam ivoddhastair
dvijān kāma-dughair drumaiḥ
vrajantam iva mātaṅgair
gṛṇantam iva nirjharaiḥ

Synonyma

āhvayantam — které volají; iva — jako kdyby; ut-hastaiḥ — se zdviženými pažemi (větvemi); dvijān — ptáky; kāma-dughaiḥ — které plní přání; drumaiḥ — se stromy; vrajantam — pohybují se; iva — jako by; mātaṅgaiḥ — slony; gṛṇantam — zní; iva — jako by; nirjharaiḥ — vodopády.

Překlad

Rostou tam vysoké stromy, jejichž zdvižené větve jako by lákaly zpěvné ptáky. Když po pahorcích táhnou stáda slonů, zdá se, že se i hora Kailās pohybuje s nimi. Také šumění vodopádů vytváří dojem, jako kdyby šuměla celá hora.

4.6.14-15

Verš

mandāraiḥ pārijātaiś ca
saralaiś copaśobhitam
tamālaiḥ śāla-tālaiś ca
kovidārāsanārjunaiḥ

cūtaiḥ kadambair nīpaiś ca
nāga-punnāga-campakaiḥ
pāṭalāśoka-bakulaiḥ
kundaiḥ kurabakair api

Synonyma

mandāraiḥ — stromy mandāra; pārijātaiḥ — stromy pārijāta; ca — a; saralaiḥ — stromy sarala; ca — a; upaśobhitam — ozdobené; tamālaiḥ — tamālovými stromy; śāla-tālaiḥ — stromy śāla a tāla; ca — a; kovidāra-āsana-arjunaiḥ — stromy kovidāra, āsana (vijaya-sāra) a arjuna (kāñcanāraka); cūtaiḥ — stromy cūta (druh mangovníku); kadambaiḥ — stromy kadamba; nīpaiḥ — stromy nīpa (dhūli-kadamba); ca — a; nāga-punnāga-campakaiḥ — stromy nāga, punnāga a campaka; pāṭala-aśoka-bakulaiḥ — stromy pāṭala, aśoka a bakula; kundaiḥ — stromy kunda; kurabakaiḥ — stromy kurabaka; api — rovněž.

Překlad

Celou horu Kailās zdobí různé stromy, které se jmenují mandāra, pārijāta, sarala, tamāla, tāla, kovidāra, āsana, arjuna, āmra-jāti (mangovník), kadamba, dhūli-kadamba, nāga, punnāga, campaka, pāṭala, aśoka, bakula, kunda, kurabaka a mnoho dalších. Květy těchto stromů krásně voní.

4.6.16

Verš

svarṇārṇa-śata-patraiś ca
vara-reṇuka-jātibhiḥ
kubjakair mallikābhiś ca
mādhavībhiś ca maṇḍitam

Synonyma

svarṇārṇa — zlatě zbarvenými; śata-patraiḥ — lotosy; ca — a; vara-reṇuka-jātibhiḥ — vara, reṇuka a mālatī; kubjakaiḥ — kubjaka; mallikābhiḥ — mallikā; ca — a; mādhavībhiḥ — mādhavī; ca — a; maṇḍitam — ozdobené.

Překlad

Horu zdobí také zlatý lotos, skořicovník a stromy mālatī, kubja, mallikā a mādhavī.

4.6.17

Verš

panasodumbarāśvattha-
plakṣa-nyagrodha-hiṅgubhiḥ
bhūrjair oṣadhibhiḥ pūgai
rājapūgaiś ca jambubhiḥ

Synonyma

panasa-udumbara-aśvattha-plakṣa-nyagrodha-hiṅgubhiḥ — panasa (chlebovník), udumbara, aśvattha, plakṣa, nyagrodha a asafoetidové stromy; bhūrjaiḥ — bhūrja; oṣadhibhiḥ — betelové stromy; pūgaiḥ — pūga; rājapūgaiḥ — rājapūga; ca — a; jambubhiḥ — jambu.

Překlad

Rostou tam i stromy kata, julara, plakṣa, nyagrodha, bhūrja-patra, rājapūga, ostružiníky, asafoetidové a betelové stromy, chlebovníky, banyány a mnoho dalších podobných stromů.

4.6.18

Verš

kharjūrāmrātakāmrādyaiḥ
priyāla-madhukeṅgudaiḥ
druma-jātibhir anyaiś ca
rājitaṁ veṇu-kīcakaiḥ

Synonyma

kharjūra-āmrātaka-āmra-ādyaiḥ — kharjūra, āmrātaka, āmra a jiné; priyāla-madhuka-iṅgudaiḥ — priyāla, madhuka a iṅguda; druma-jātibhiḥ — různé stromy; anyaiḥ — další; ca — a; rājitam — zdobí; veṇu-kīcakaiḥ — veṇu (bambus) a kīcaka (dutý bambus).

Překlad

Oblast hory Kailās zdobí stromy priyāla, madhuka, iṅguda a mangovníky. Kromě nich tam rostou i tenké bambusy, bambusy kīcaka a řada dalších druhů bambusů.

4.6.19-20

Verš

kumudotpala-kahlāra-
śatapatra-vanarddhibhiḥ
nalinīṣu kalaṁ kūjat-
khaga-vṛndopaśobhitam

mṛgaiḥ śākhāmṛgaiḥ kroḍair
mṛgendrair ṛkṣa-śalyakaiḥ
gavayaiḥ śarabhair vyāghrai
rurubhir mahiṣādibhiḥ

Synonyma

kumuda — kumuda; utpala — utpala; kahlāra — kahlāra; śatapatra — lotosy; vana — les; ṛddhibhiḥ — pokrytý; nalinīṣu — v jezírkách; kalam — sladce; kūjat — švitořících; khaga — ptáků; vṛnda — skupiny; upaśobhitam — ozdobený; mṛgaiḥ — s jeleny; śākhā-mṛgaiḥ — s opicemi; kroḍaiḥ — s kanci; mṛga-indraiḥ — se lvy; ṛkṣa-śalyakaiḥ — s ṛkṣi a śalyaky; gavayaiḥ — s lesními kravami; śarabhaiḥ — s lesními osly; vyāghraiḥ — s tygry; rurubhiḥ — s jelínky; mahiṣa-ādibhiḥ — s buvoly a podobně.

Překlad

Rostou tam různé druhy lotosů, jako kumuda, utpala a śatapatra. Les připomíná udržovanou zahradu a z malých jezírek se ozývá sladké švitoření rozmanitých ptáků. Žije tam také mnoho druhů jiných zvířat, jako jsou jeleni, opice, kanci, lvi, ṛkṣové, śalyakové, lesní krávy, lesní osli, tygři, jelínci, buvoli a další, a všechna jsou plně spokojená.

4.6.21

Verš

karṇāntraikapadāśvāsyair
nirjuṣṭaṁ vṛka-nābhibhiḥ
kadalī-khaṇḍa-saṁruddha-
nalinī-pulina-śriyam

Synonyma

karṇāntra — karṇāntra; ekapada — ekapada; aśvāsyaiḥ — aśvāsya; nirjuṣṭam — plně vychutnávané; vṛka-nābhibhiḥ — vṛka a nābhi neboli jelen kastūrī; kadalī — banánovníků; khaṇḍa — háji; saṁruddha — porostlé; nalinī — jezírek plných lotosů; pulina — s písčitými břehy; śriyam — velmi krásné.

Překlad

Žijí tam různé druhy jelenů, jako karṇāntra, ekapada, aśvāsya, vṛka a kastūrī, který vytváří pižmo. Břehy horských jezírek zdobí půvabné háje banánovníků.

4.6.22

Verš

paryastaṁ nandayā satyāḥ
snāna-puṇyatarodayā
vilokya bhūteśa-giriṁ
vibudhā vismayaṁ yayuḥ

Synonyma

paryastam — obtékané; nandayā — Nandou; satyāḥ — Satī; snāna — koupelemi; puṇya-tara — obzvláště vonící; udayā — s vodou; vilokya — když spatřili; bhūta-īśa — Bhūteśi (pána duchů, Pána Śivy); girim — horu; vibudhāḥ — polobozi; vismayam — úžas; yayuḥ — naplnil je.

Překlad

Zvláště blahodárné je malé jezírko zvané Alakanandā, kde se koupávala Satī. Všichni polobozi žasli nad krásou a nevídaným bohatstvím hory Kailās.

Význam

Z komentáře Śrī-Bhāgavata-candra-candrikā se dozvídáme, že voda, ve které se Satī koupávala, byla vodou Gangy. Znamená to, že Ganga protékala Kailāsa-parvatou. Na tom není nic zvláštního, vezmeme-li v úvahu, že Ganga také stéká z vlasů Pána Śivy. Ganga spočívá na hlavě Pána Śivy a potom plyne do ostatních částí vesmíru. Je tedy zcela možné, že voda, v níž se Satī koupala a která nádherně voněla, byla skutečně vodou Gangy.

4.6.23

Verš

dadṛśus tatra te ramyām
alakāṁ nāma vai purīm
vanaṁ saugandhikaṁ cāpi
yatra tan-nāma paṅkajam

Synonyma

dadṛśuḥ — spatřili; tatra — tam (na Kailāsu); te — oni (polobozi); ramyām — úchvatné; alakām — Alakā; nāma — zvané; vai — opravdu; purīm — sídlo; vanam — les; saugandhikam — Saugandhika; ca — a; api — dokonce; yatra — na tom místě; tat-nāma — známé pod tím jménem; paṅkajam — druhy lotosů.

Překlad

Polobozi spatřili Alaku, překrásné místo v lese Saugandhika. Saugandhika znamená “plný vůně” a tento les se tak jmenuje proto, že v něm roste mnoho lotosů.

Význam

Alakā je někdy nazývána Alakā-purī, což je také sídlo Kuvery. Z Kailāsu však Kuverovo sídlo není vidět, a z toho můžeme usoudit, že se jedná o jinou oblast. Vīrarāghava Ācārya uvádí, že slovo alakā znamená “neobyčejně krásný”. V oblasti Alakā, kterou viděli polobozi, roste lahodně vonící druh lotosu zvaný Saugandhika.

4.6.24

Verš

nandā cālakanandā ca
saritau bāhyataḥ puraḥ
tīrthapāda-padāmbhoja-
rajasātīva pāvane

Synonyma

nandā — Nandā; ca — a; alakanandā — Alakanandā; ca — a; saritau — dvě řeky; bāhyataḥ — mimo; puraḥ — město; tīrtha-pāda — Nejvyšší Osobnosti Božství; pada-ambhoja — lotosových nohou; rajasā — prachem; atīva — neobyčejně; pāvane — posvěcené.

Překlad

Viděli také dvě řeky, Nandu a Alakanandu, posvěcené prachem z lotosových nohou Govindy, Nejvyšší Osobnosti Božství.

4.6.25

Verš

yayoḥ sura-striyaḥ kṣattar
avaruhya sva-dhiṣṇyataḥ
krīḍanti puṁsaḥ siñcantyo
vigāhya rati-karśitāḥ

Synonyma

yayoḥ — do nichž obou (řek); sura-striyaḥ — nebeské krásky se svými manžely; kṣattaḥ — ó Viduro; avaruhya — sestupují; sva-dhiṣṇyataḥ — ze svých letadel; krīḍanti — hrají si; puṁsaḥ — na své manžely; siñcantyaḥ — stříkají vodu; vigāhya — poté, co vejdou (do vody); rati-karśitāḥ — jejichž požitek zeslábl.

Překlad

Můj milý Kṣatto, Viduro, k těmto řekám přilétají ve svých letadlech nebeské krásky se svými manžely. Když skončí s milostnými hrátkami, jdou se vykoupat a baví se tím, že na své manžely stříkají vodu.

Význam

Je zřejmé, že i krásky z nebeských planet jsou znečištěné myšlenkami na sexuální požitek, a proto se v letadlech létají koupat do řek Nandā a Alakanandā. Významné je, že řeky Nandā a Alakanandā jsou posvěcené prachem z lotosových nohou Nejvyšší Osobnosti Božství. Stejně jako je Ganga posvátná proto, že pramení z prstů na nohách Nejvyšší Osobnosti Božství, Nārāyaṇa, tak i každá voda či cokoliv jiného se očistí a zduchovní, jakmile je to ve styku s oddanou službou Nejvyšší Osobnosti Božství. Pravidla a předpisy oddané služby se zakládají na tomto principu — vše, co je ve styku s lotosovýma nohama Pána, se okamžitě zbaví veškerého hmotného znečištění.

Nebeské krásky, znečištěné myšlenkami na sex, se přicházejí koupat do posvátných řek a užívat si ve vodě zábav se svými manžely. V této souvislosti jsou zde dvě důležitá slova — rati-karśitāḥ, která znamenají, že po sexuálním požitku jsou dívky zasmušilé. Považují sexuální požitek za tělesnou potřebu, ale nejsou po něm šťastné.

To, že je Pán Govinda, Nejvyšší Osobnost Božství, označený jako Tīrthapāda, je rovněž důležité. Tīrtha znamená “posvěcené místo” a pāda znamená “lotosové nohy Pána”. Lidé obvykle chodí na posvátné místo proto, aby se zbavili reakcí za své hříšné činy. Oddaní lotosových nohou Kṛṣṇy, Nejvyšší Osobnosti Božství, jsou tedy posvěceni automaticky. Lotosovým nohám Pána se říká tīrtha-pāda, jelikož se pod jejich ochranu uchýlily stovky a tisíce světců, kteří svou přítomností posvěcují poutní místa. Śrīla Narottama dāsa Ṭhākura, významný ācārya gauḍīya-vaiṣṇavské sampradāyi, nedoporučuje na poutní místa cestovat. Takové cesty z jednoho místa na druhé jsou nesmírně náročné, ale inteligentní člověk se může uchýlit k lotosovým nohám Govindy a touto poutí bude automaticky posvěcen. Každý, kdo neustále slouží lotosovým nohám Govindy, se nazývá tīrtha-pāda a jeho služba mu přináší stejný prospěch, jako kdyby cestoval na poutní místa. Takový čistý oddaný, jenž má absolutní víru v lotosové nohy Pána, dokáže svou přítomností vytvářet posvátná místa kdekoliv na světě. Tīrthī-kurvanti tīrthāni (Bhāg. 1.13.10). Všechna místa posvěcují svou přítomností čistí oddaní. Každé místo, kde sídlí Pán nebo Jeho čistý oddaný, se automaticky změní v poutní místo. Jinými slovy, čistý oddaný, který se plně odevzdal službě Pánu, může být kdekoliv ve vesmíru a okamžitě se tato část vesmíru změní v posvátné místo, kde může pokojně sloužit Pánu podle Jeho přání.

4.6.26

Verš

yayos tat-snāna-vibhraṣṭa-
nava-kuṅkuma-piñjaram
vitṛṣo ’pi pibanty ambhaḥ
pāyayanto gajā gajīḥ

Synonyma

yayoḥ — v obou těchto řekách; tat-snāna — jejich koupelí (krásek z nebeských planet); vibhraṣṭa — smytý; nava — čerstvý; kuṅkuma — kuṅkumový prášek; piñjaram — žlutý; vitṛṣaḥ — aniž by měli žízeň; api — dokonce; pibanti — pijí; ambhaḥ — vodu; pāyayantaḥ — která nutí pít; gajāḥ — sloni; gajīḥ — slonice.

Překlad

Poté, co se krásky z nebeských planet vykoupou, voda se díky kuṅkumě z jejich těl zbarví do žluta a získá příjemnou vůni. Sloni se tam chodí koupat se svými družkami a pijí tuto vodu, aniž by měli žízeň.

4.6.27

Verš

tāra-hema-mahāratna-
vimāna-śata-saṅkulām
juṣṭāṁ puṇyajana-strībhir
yathā khaṁ sataḍid-ghanam

Synonyma

tāra-hema — z perel a zlata; mahā-ratna — drahocenné šperky; vimāna — letadel; śata — stovkami; saṅkulām — zaplněné; juṣṭām — obsazené, užívané; puṇyajana-strībhiḥ — manželkami Yakṣů; yathā — jako; kham — nebe; sa-taḍit-ghanam — s blesky a mraky.

Překlad

Letadla nebeských obyvatel jsou posázená perlami, zlatem a mnoha drahocennými šperky. Samotní obyvatelé nebeských planet se podobají mrakům na obloze, jež zdobí občasné blesky.

Význam

Letadla, o kterých je zde řeč, se liší od nám známých letadel. Śrīmad-Bhāgavatam a ostatní védské texty na mnoha místech popisují vimāny, což znamená doslova “letadla”. Na různých planetách existují jejich různé typy. Na “hrubohmotné” Zemi jsou letadla poháněná motorem, ale na jiných planetách jsou poháněná mantrami. Slouží zvláště k požitku nebeských bytostí, které jimi létají z jedné planety na druhou. Na jiných planetách, zvaných Siddhaloky, mají obyvatelé schopnost cestovat z jedné planety na druhou i bez letadel. Krásná letadla obyvatel vyšších planet jsou zde přirovnána k nebi, po kterém létají, jejich cestující k oblakům a překrásné dívky, manželky nebeských obyvatel, k bleskům. Pohled na letadla a jejich cestující, kteří přišli navštívit Kailās z vyšších planet, byl velice příjemný.

4.6.28

Verš

hitvā yakṣeśvara-purīṁ
vanaṁ saugandhikaṁ ca tat
drumaiḥ kāma-dughair hṛdyaṁ
citra-mālya-phala-cchadaiḥ

Synonyma

hitvā — minuli; yakṣa-īśvara — pána Yakṣů (Kuvery); purīm — sídlo; vanam — les; saugandhikam — jménem Saugandhika; ca — a; tat — to; drumaiḥ — se stromy; kāma-dughaiḥ — plnícími přání; hṛdyam — přitažlivé; citra — rozmanité; mālya — květiny; phala — plody; chadaiḥ — listím.

Překlad

Polobozi minuli les jménem Saugandhika, který oplývá různými květinami, plody a stromy přání, a viděli přitom také Yakṣeśvarovy kraje.

Význam

Yakṣeśvara je známý také jako Kuvera a je pokladníkem polobohů. Védské texty uvádějí, že je pohádkově bohatý. Z těchto slok vyplývá, že jeho sídlo se nachází v blízkosti Kailāsu. Také se zde poukazuje na les plný stromů přání. Z Brahma-saṁhity se můžeme dozvědět, že tyto stromy existují v duchovním světě, zvláště na Kṛṣṇaloce, v sídle Pána Kṛṣṇy. Milostí Kṛṣṇy tyto stromy rostou také na Kailāsu, v sídle Pána Śivy. Kailās má tedy zvláštní význam a téměř se vyrovná sídlu Pána Kṛṣṇy.

4.6.29

Verš

rakta-kaṇṭha-khagānīka-
svara-maṇḍita-ṣaṭpadam
kalahaṁsa-kula-preṣṭhaṁ
kharadaṇḍa-jalāśayam

Synonyma

rakta — načervenalé; kaṇṭha — krky; khaga-anīka — mnoha ptáků; svara — krásným zpěvem; maṇḍita — ozdobené; ṣaṭ-padam — včely; kalahaṁsa-kula — hejnům labutí; preṣṭham — velice milé; khara-daṇḍa — lotosy; jala-āśayam — jezera.

Překlad

Tento nebeský les byl plný ptáků s načervenalými krky, jejichž líbezný zpěv se mísil se sladkým bzučením včel. Lotosy se silnými stvoly zdobily jezera, kde plavala hejna křičících labutí.

Význam

Půvab lesa zvyšovala četná jezera, na nichž se skvěly lotosy a plavaly labutě, které si hrály a zpívaly společně s ostatními ptáky a bzučícími včelami. Na základě všech těchto údajů si můžeme udělat představu o kráse tohoto místa a o tom, jak polobozi, kteří přes ně cestovali, vychutnávali jeho atmosféru. Na Zemi je mnoho parků a krásných míst stvořených lidskou rukou, ale žádné z nich nepřekoná krásu Kailāsu, popsanou v těchto verších.

4.6.30

Verš

vana-kuñjara-saṅghṛṣṭa-
haricandana-vāyunā
adhi puṇyajana-strīṇāṁ
muhur unmathayan manaḥ

Synonyma

vana-kuñjara — divokými slony; saṅghṛṣṭa — o které se třou; haricandana — santálové stromy; vāyunā — vánkem; adhi — dále; puṇyajana-strīṇām — manželek Yakṣů; muhuḥ — znovu a znovu; unmathayat — vzrušující; manaḥ — mysli.

Překlad

Celá atmosféra vzrušovala lesní slony, kteří se shlukli v santálovém lese. Vánek rozrušil i mysl dívek, jež zatoužily po dalším pohlavním požitku.

Význam

Příjemná atmosféra v hmotném světě ihned vyvolává v mysli materialisticky založeného člověka touhu po sexuálním požitku. Tato touha naplňuje celý hmotný svět — nejen naši Zemi, ale i vyšší planetární systémy. Vliv této atmosféry na mysl obyvatel hmotného světa je v úplném protikladu k situaci v duchovním světě. Krása žen v duchovním světě je stokrát, tisíckrát větší než krása žen tohoto světa a duchovní atmosféra je také mnohonásobně lepší. I v této příjemné atmosféře však duchovní mysl obyvatel Vaikuṇṭhy zůstává nerozrušená, neboť je stále tak pohroužená do transcendentální vibrace opěvování slávy Pána, že tuto blaženost nemůže překonat žádný jiný požitek (včetně sexu, který je vyvrcholením všech hmotných požitků). Vaikuṇṭhy jsou krásnější a příjemnější než veškeré planety hmotného světa, a přesto tam neexistuje popud k sexu. Jak říká Bhagavad-gītā (2.59): paraṁ dṛṣṭvā nivartate — obyvatelé duchovního světa jsou tak duchovně osvícení, že pro ně sex nemá žádný význam.

4.6.31

Verš

vaidūrya-kṛta-sopānā
vāpya utpala-mālinīḥ
prāptaṁ kimpuruṣair dṛṣṭvā
ta ārād dadṛśur vaṭam

Synonyma

vaidūrya-kṛta — vytvořená z vaidūryi; sopānāḥ — schodiště; vāpyaḥ — jezera; utpala — lotosových květů; mālinīḥ — s řadami; prāptam — obývaná; kimpuruṣaiḥ — Kimpuruṣi; dṛṣṭvā — když spatřili; te — tito polobozi; ārāt — nedaleko; dadṛśuḥ — viděli; vaṭam — banyán.

Překlad

Na březích jezer polobozi viděli také ghāṭy, určené ke koupelím, jejichž schodiště byla vytesaná z vaidūrya-maṇi. Voda tam byla plná lotosových květů. Když minuli tato jezera, dorazili na místo, kterému kraloval mohutný banyán.

4.6.32

Verš

sa yojana-śatotsedhaḥ
pādona-viṭapāyataḥ
paryak-kṛtācala-cchāyo
nirnīḍas tāpa-varjitaḥ

Synonyma

saḥ — tento banyán; yojana-śata — sto yojanů (tisíc tři sta kilometrů); utsedhaḥ — vysoký; pāda-ūna — o čtvrtinu menší (téměř tisíc kilometrů); viṭapa — větvemi; āyataḥ — rozprostřenými; paryak — do všech stran; kṛta — vytvářel; acala — stálý; chāyaḥ — stín; nirnīḍaḥ — bez ptačích hnízd; tāpa-varjitaḥ — bez horka.

Překlad

Banyán byl tisíc tři sta kilometrů vysoký a jeho větve se rozprostíraly v okruhu téměř tisíce kilometrů. Díky stínu, který vrhal, byl pod ním neustále příjemný chládek. Nebylo však slyšet žádné ptačí hlasy.

Význam

Na stromech obvykle hnízdí různí ptáci, kteří svým společným štěbetáním za soumraku způsobují velký hluk. Na tomto banyánu však kupodivu žádní ptáci nežili, a proto v jeho okolí panoval ničím nerušený klid. Ani hluk, ani horko tu nerušily pohodu místa, které bylo jako stvořené pro meditaci.

4.6.33

Verš

tasmin mahā-yogamaye
mumukṣu-śaraṇe surāḥ
dadṛśuḥ śivam āsīnaṁ
tyaktāmarṣam ivāntakam

Synonyma

tasmin — pod tím stromem; mahā-yoga-maye — mnoho mudrců pohroužených do meditace o Nejvyšším; mumukṣu — těch, kteří touží po vysvobození; śaraṇe — útočiště; surāḥ — polobozi; dadṛśuḥ — viděli; śivam — Pána Śivu; āsīnam — sedícího; tyakta-amarṣam — beze stopy hněvu; iva — jako; antakam — věčný čas.

Překlad

Pod stromem, který mystickým yogīnům umožňuje dosáhnout dokonalosti a všem lidem vysvobození, viděli polobozi sedět Pána Śivu. Byl vážný jako věčný čas a nebylo na něm ani stopy po hněvu.

Význam

Slovo mahā-yogamaye je velmi důležité. Yoga znamená meditaci o Nejvyšší Osobnosti Božství a mahā-yoga označuje ty, kdo oddaně slouží Viṣṇuovi. Meditace znamená vzpomínání, smaraṇam. Oddanou službu lze provádět devíti způsoby a jedním z nich je smaraṇam, kdy yogī vzpomíná na podobu Viṣṇua ve svém srdci. Pod mohutným banyánem sedělo mnoho oddaných, kteří meditovali o Pánu Viṣṇuovi.

Sanskrtské slovo mahā je odvozené od předpony mahat, která vyjadřuje velký počet nebo velikost. Slovo mahā-yoga poukazuje na množství velkých yogīnů a oddaných, kteří meditovali o podobě Pána Viṣṇua. Cílem meditujících je obvykle vysvobození z hmotného otroctví a dosažení jedné z vaikuṇṭhských planet v duchovním světě. Vysvobození znamená únik z hmotného otroctví a nevědomosti. V hmotném světě trpíme život za životem, protože se ztotožňujeme s tělem, a vysvobození představuje konec těchto strastiplných podmínek existence.

4.6.34

Verš

sanandanādyair mahā-siddhaiḥ
śāntaiḥ saṁśānta-vigraham
upāsyamānaṁ sakhyā ca
bhartrā guhyaka-rakṣasām

Synonyma

sanandana-ādyaiḥ — čtyři Kumārové v čele se Sanandanou; mahā-siddhaiḥ — osvobozené duše; śāntaiḥ — svaté; saṁśānta-vigraham — vážný a svatý Pán Śiva; upāsyamānam — velebený; sakhyā — Kuverou; ca — a; bhartrā — pánem; guhyaka-rakṣasām — Guhyaků a Rākṣasů.

Překlad

Pán Śiva tam seděl v kruhu světců, jako je Kuvera, pán Guhyaků, a čtyři Kumārové, kteří již byli osvobozenými dušemi. Jeho výraz byl vážný a ukazoval na svatou osobnost.

Význam

Pán Śiva byl ve společnosti významných osobností. Například Kumārové byli od narození osvobození. Můžeme si připomenout, že jejich otec je hned po narození požádal, aby se oženili a plodili děti. Měli tak zvýšit počet obyvatel nově stvořeného vesmíru. Oni však odmítli a Pán Brahmā se na ně rozzlobil — z jeho hněvu tehdy vzešel Rudra, Pán Śiva. Mezi nimi a Śivou je tedy blízký vztah. Pokladník polobohů Kuvera je zase pohádkově bohatý. Skutečnost, že Pána Śivu obklopovali Kumārové a Kuvera, svědčí o tom, že je pánem všeho transcendentálního a hmotného bohatství. Je kvalitativní inkarnací Nejvyššího Pána, a jeho postavení je tedy velice vznešené.

4.6.35

Verš

vidyā-tapo-yoga-patham
āsthitaṁ tam adhīśvaram
carantaṁ viśva-suhṛdaṁ
vātsalyāl loka-maṅgalam

Synonyma

vidyā — poznání; tapaḥ — askeze; yoga-patham — cesta oddané služby; āsthitam — nacházet se; tam — jeho (Pána Śivu); adhīśvaram — pána smyslů; carantam — jak vykonává (askezi a podobně); viśva-suhṛdam — přítel celého světa; vātsalyāt — z neomezené lásky; loka-maṅgalam — příznivý pro všechny.

Překlad

Polobozi viděli Pána Śivu v celé jeho dokonalosti jako pána smyslů, poznání, plodonosných činností a cesty dokonalosti. Byl přítelem celého světa a velmi příznivý díky své lásce ke všem bytostem.

Význam

Pán Śiva vlastní plné poznání a tapasyu, askezi. Ten, kdo zná kvality činností, je na cestě oddané služby Nejvyšší Osobnosti Božství. Nikdo nemůže sloužit Nejvyšší Osobnosti Božství, dokud nedosáhne plného poznání o způsobech a prostředcích oddané služby.

Pán Śiva je adhīśvara. Īśvara znamená “vládce” a adhīśvara “vládce smyslů”. Hmotně znečištěné smysly mají obvykle sklon jednat pro hmotný požitek, ale ten, kdo je moudrý a odříkavý, dokáže smysly očistit a zaměstnat ve službě Nejvyšší Osobnosti Božství. Pán Śiva je symbolem této dokonalosti, a proto se v písmech říká: vaiṣṇavānāṁ yathā śambhuḥ—Pán Śiva je vaiṣṇava. Svými činy v hmotném světě učí všechny podmíněné duše, jak oddaně sloužit čtyřiadvacet hodin denně. Proto je zde označen jako loka-maṅgala, zosobněná přízeň ke všem podmíněným duším.

4.6.36

Verš

liṅgaṁ ca tāpasābhīṣṭaṁ
bhasma-daṇḍa-jaṭājinam
aṅgena sandhyābhra-rucā
candra-lekhāṁ ca bibhratam

Synonyma

liṅgam — znak; ca — a; tāpasa-abhīṣṭam — po kterém touží asketičtí śivaisté; bhasma — popel; daṇḍa — tyč; jaṭā — rozcuchané vlasy; ajinam — antilopí kůže; aṅgena — s tělem; sandhyā-ābhra — načervenale; rucā — zbarveným; candra-lekhām — znak půlměsíce; ca — a; bibhratam — nesl.

Překlad

Seděl na jelení kůži a podstupoval askezi. Jeho tělo bylo potřené popelem a vypadalo jako večerní mrak. Ve vlasech měl symbol půlměsíce.

Význam

VÝZNAM: Příznaky askeze Pána Śivy nejsou přesně takové, jaké známe u vaiṣṇavů. Pán Śiva je nejlepší vaiṣṇava, ale projevuje rysy chování vhodné pro určitou skupinu lidí, kteří nedokáží následovat vaiṣṇavská pravidla. Śivaisté, oddaní Pána Śivy, se obvykle oblékají jako Pán Śiva a někdy také kouří a berou drogy. Vaiṣṇavové to však nikdy nedělají.

4.6.37

Verš

upaviṣṭaṁ darbhamayyāṁ
bṛsyāṁ brahma sanātanam
nāradāya pravocantaṁ
pṛcchate śṛṇvatāṁ satām

Synonyma

upaviṣṭam — seděl na; darbha-mayyām — zhotovené z darbhy, trávy; bṛsyām — podložce; brahma — Absolutní Pravda; sanātanam — věčná; nāradāya — k Nāradovi; pravocantam — hovořil; pṛcchate — otázky; śṛṇvatām — poslouchal; satām — velkých mudrců.

Překlad

Seděl na rohoži z trávy a hovořil ke všem shromážděným, včetně velkého mudrce Nārady, kterého zvláště poučoval o Absolutní Pravdě.

Význam

Rohož ze suché trávy používají ti, kdo podstupují askezi s cílem poznat Absolutní Pravdu. Seděl na ní i Pán Śiva a hovořil ke slavnému oddanému, velkému mudrci Nāradovi, který se Pána Śivy ptal na různé aspekty oddané služby, a Śiva ho jakožto nejpřednější vaiṣṇava poučoval. Jejich diskuse se týkala poznání Ved, ale je zřejmé, že mluvili o oddané službě. Pán Śiva je nejlepší učitel, velký světec Nārada nejlepší posluchač a bhakti, oddaná služba, je tedy nejvyšší námět védského poznání.

4.6.38

Verš

kṛtvorau dakṣiṇe savyaṁ
pāda-padmaṁ ca jānuni
bāhuṁ prakoṣṭhe ’kṣa-mālām
āsīnaṁ tarka-mudrayā

Synonyma

kṛtvā — položená; ūrau — stehno; dakṣiṇe — na pravém; savyam — levá; pāda-padmam — lotosová noha; ca — a; jānuni — na koleně; bāhum — ruka; prakoṣṭhe — mezi prsty pravé ruky; akṣa-mālām — růženec rudrākṣa; āsīnam — seděl; tarka-mudrayā — s mudrou představující argumentaci.

Překlad

Pán Śiva seděl s levou nohou na pravém stehně a na levém stehně měl položenou levou ruku. V pravé ruce držel růženec rudrākṣa. Byl v pozici zvané vīrāsana a zdviženým prstem zdůrazňoval své argumenty.

Význam

Popsaná pozice se nazývá vīrāsana a je součástí systému aṣṭāṅga-yogy. Tento jógový systém má osm stupňů, počínaje yamou a niyamou (sebeovládáním a dodržováním pravidel a předpisů), po kterých následuje cvičení různých pozic. Kromě pozice vīrāsana existují i další, jako padmāsana a siddhāsana. Cvičení těchto āsan bez realizace Nadduše, Viṣṇua, však nepředstavuje dokonalost yogy. Pánu Śivovi se říká yogīśvara, pán všech yogīnů, a Pán Kṛṣṇa je známý jako yogeśvara. Slovo yogīśvara znamená, že Pána Śivu nemůže nikdo předčit v provozování yogy, a slovo yogeśvara vyjadřuje nepřekonatelnou jógovou dokonalost Kṛṣṇy. Další významné slovo v tomto verši, tarka-mudrā, označuje pozici pozdvihnuté paže s napolo rozevřenou dlaní a zdviženým ukazovákem, což je symbolické gesto, kterým se posluchačům zdůrazňuje určité téma.

4.6.39

Verš

taṁ brahma-nirvāṇa-samādhim āśritaṁ
vyupāśritaṁ giriśaṁ yoga-kakṣām
sa-loka-pālā munayo manūnām
ādyaṁ manuṁ prāñjalayaḥ praṇemuḥ

Synonyma

tam — jemu (Pánu Śivovi); brahma-nirvāṇa — v brahmānandě; samādhim — v tranzu; āśritam — pohroužený; vyupāśritam — opřený o; giriśam — Pán Śiva; yoga-kakṣām — levé koleno pevně stažené kusem látky; sa-loka-pālāḥ — spolu s polobohy (v čele s Indrou); munayaḥ — mudrci; manūnām — ze všech myslitelů; ādyam — hlavnímu; manum — mysliteli; prāñjalayaḥ — se sepjatýma rukama; praṇemuḥ — uctivě se poklonili.

Překlad

Všichni mudrci a polobozi v čele s Indrou se Pánu Śivovi uctivě poklonili se sepjatýma rukama. Pán Śiva, oděný v šafránovém rouchu a pohroužený do tranzu, vypadal jako nejvýznamnější ze všech mudrců.

Význam

Pojem brahmānanda (či brahma-nirvāṇa) je velmi důležitý. Prahlāda Mahārāja vysvětlil, že v brahmānandě spočívá ten, kdo je plně pohroužený do meditace o adhokṣajovi, Nejvyšším Pánovi, Jenž je nedostupný smyslovému vnímání materialistů.

Existence, jméno, podoba, vlastnosti a zábavy Nejvyšší Osobnosti Božství se naprosto vymykají světskému pojetí, neboť Pán je v transcendentálním postavení, které je pro materialisty nepředstavitelné. Materialisté si Nejvyšší Osobnost Božství nedokáží představit, a proto si mohou myslet, že Bůh je mrtvý. Pán však existuje neustále ve Své věčné podobě, zvané sac-cid-ānanda-vigraha. Samādhi, tranz či extáze, je neustálá meditace o Pánově podobě, stav naprostého soustředění na Pána. Kdo je schopný neustále meditovat o Nejvyšší Osobnosti Božství, je v trvalém tranzu a prožívá stav brahma-nirvāṇa neboli brahmānanda. Pán Śiva tyto příznaky projevoval, a proto je zde řečeno, že byl pohroužený v brahmānandě.

Dalším důležitým pojmem je yoga-kakṣām. Yoga-kakṣā je pozice, při které je levé stehno pevně stažené šafránovým rouchem. Slova manūnām ādyam jsou rovněž významná, neboť označují filozofa či myslitele. Takový člověk se nazývá manu. Pán Śiva je zde popsán jako největší filozof, ale to samozřejmě neznamená, že ztrácí čas planou spekulací. Jak jsme se dozvěděli z předchozí sloky, neustále uvažuje, jak vysvobodit démony z jejich pokleslých životních podmínek. Před příchodem Pána Caitanyi se Sadāśiva zjevil jako Advaita Prabhu, jehož hlavní starostí bylo povýšit pokleslé, podmíněné duše na úroveň oddané služby Pánu Kṛṣṇovi. Pán Śiva se ve své inkarnaci Pána Advaity modlil k Nejvyššímu Pánu, aby se zjevil jako Pán Caitanya a vysvobodil iluzí oklamané duše, jež byly zapletené v nesmyslném počínání, které jen prodlužovalo jejich pobyt v hmotném světě. Pán Caitanya se ve skutečnosti zjevil na přání Pána Advaity. Pán Śiva má také svou vlastní sampradāyu, která se jmenuje Rudra-sampradāya. Z počínání Pána Advaity Prabhua je patrné, že Pán Śiva neustále myslí na osvobození pokleslých duší.

4.6.40

Verš

sa tūpalabhyāgatam ātma-yoniṁ
surāsureśair abhivanditāṅghriḥ
utthāya cakre śirasābhivandanam
arhattamaḥ kasya yathaiva viṣṇuḥ

Synonyma

saḥ — Pán Śiva; tu — ale; upalabhya — když viděl; āgatam — přišel; ātma-yonim — Pán Brahmā; sura-asura-īśaiḥ — nejlepším z polobohů i démonů; abhivandita-aṅghriḥ — jehož nohy jsou předmětem uctívání; utthāya — povstal; cakre — učinil; śirasā — svou hlavou; abhivandanam — uctivý; arhattamaḥ — Vāmanadeva; kasya — Kaśyapy; yathā eva — stejně jako; viṣṇuḥ — Viṣṇu.

Překlad

Lotosové nohy Pána Śivy uctívali polobozi i démoni. Jakmile však Pán Śiva spatřil mezi přicházejícími polobohy také Pána Brahmu, povstal a bez ohledu na své vysoké postavení se mu hluboce poklonil a dotkl se jeho lotosových nohou, stejně jako se Vāmanadeva s úctou poklonil Kaśyapovi Munimu.

Význam

Ačkoliv Kaśyapa Muni patřil do kategorie živých bytostí, narodil se mu transcendentální syn, Vāmanadeva, který byl inkarnací Viṣṇua. Pán Viṣṇu je Nejvyšší Osobnost Božství, ale přesto se Kaśyapovi Munimu poklonil. I Pán Kṛṣṇa se v dětství klaněl Svým rodičům, Nandovi a Yaśodě. Také se před bitvou na Kurukṣetře dotkl nohou Mahārāje Yudhiṣṭhira, neboť král byl starší než On. Osobnost Božství, Pán Śiva a řada dalších oddaných tak bez ohledu na své vznešené postavení dávají praktický příklad toho, jak ctít představené. Pán Śiva se s úctou poklonil Brahmovi, protože Brahmā byl jeho otcem, stejně jako Kaśyapa Muni byl otcem Vāmany.

4.6.41

Verš

tathāpare siddha-gaṇā maharṣibhir
ye vai samantād anu nīlalohitam
namaskṛtaḥ prāha śaśāṅka-śekharaṁ
kṛta-praṇāmaṁ prahasann ivātmabhūḥ

Synonyma

tathā — tak; apare — ostatní; siddha-gaṇāḥ — Siddhové; mahā-ṛṣibhiḥ — spolu s velkými mudrci; ye — kdo; vai — opravdu; samantāt — ze všech stran; anu — po; nīlalohitam — Pánu Śivovi; namaskṛtaḥ — poklonili se; prāha — řekl; śaśāṅka-śekharam — Pánu Śivovi; kṛta-praṇāmam — poté, co mu vzdal úctu; prahasan — s úsměvem; iva — jako; ātmabhūḥ — Pán Brahmā.

Překlad

Pánu Brahmovi se poklonili také všichni mudrci, jako Nārada a další, kteří seděli po boku Pána Śivy. Když jej všichni náležitě uctili, s úsměvem promluvil k Pánu Śivovi.

Význam

Pán Brahmā věděl, že Pána Śivu lze nejen snadno uspokojit, ale i snadno rozzlobit, a proto se usmíval. Obával se, že Pán Śiva se stále hněvá následkem ztráty své manželky a Dakṣovy urážky, a jeho úsměv měl tuto obavu zakrýt. Potom oslovil Pána Śivu následovně.

4.6.42

Verš

brahmovāca
jāne tvām īśaṁ viśvasya
jagato yoni-bījayoḥ
śakteḥ śivasya ca paraṁ
yat tad brahma nirantaram

Synonyma

brahmā uvāca — Pán Brahmā pravil; jāne — znám; tvām — tebe (Pane Śivo); īśam — vládce; viśvasya — celého hmotného projevu; jagataḥ — vesmírného projevu; yoni-bījayoḥ — matky i otce; śakteḥ — silou; śivasya — Śivy; ca — a; param — Nejvyšší; yat — který; tat — to; brahma — neměnný; nirantaram — bez hmotných vlastností.

Překlad

Pán Brahmā pravil: Můj drahý Pane Śivo, vládneš celému hmotnému projevu. Jsi spojení otce a matky vesmírného projevu a zároveň i Nejvyšší Brahman mimo vesmírný projev. Takto tě znám.

Význam

Pán Brahmā si byl vědom toho, že i když se mu Pán Śiva s úctou poklonil, je mnohem významnější než on sám. V Brahma-saṁhitě je postavení Pána Śivy vysvětleno — ve svých původních postaveních se Pán Viṣṇu a Pán Śiva od sebe neliší, ale přesto je mezi těmito dvěma osobnostmi rozdíl. V této souvislosti je dán příklad mléka v jogurtu, které se neliší od původního mléka, ze kterého byl jogurt zhotovený.

4.6.43

Verš

tvam eva bhagavann etac
chiva-śaktyoḥ svarūpayoḥ
viśvaṁ sṛjasi pāsy atsi
krīḍann ūrṇa-paṭo yathā

Synonyma

tvam — ty; eva — jistě; bhagavan — ó můj pane; etat — toto; śiva-śaktyoḥ — spočíváš ve své příznivé energii; svarūpayoḥ — svými osobními expanzemi; viśvam — tento vesmír; sṛjasi — tvoříš; pāsi — udržuješ; atsi — ničíš; krīḍan — jednáš; ūrṇa-paṭaḥ — pavučina; yathā — jako.

Překlad

Drahý pane, prostřednictvím svých osobních expanzí tvoříš, udržuješ a ničíš tento vesmírný projev, tak jako pavouk tvoří, udržuje a opět ničí svoji pavučinu.

Význam

Důležitý je zde pojem śiva-śakti. Śiva znamená “příznivý” a śakti “energie”. Nejvyšší Pán má mnoho druhů energií a všechny jsou příznivé. Brahmā, Viṣṇu a Maheśvara jsou guṇa-avatārové, inkarnace hmotných kvalit. V hmotném světě se posuzují z různých hledisek, ale jelikož se jedná o expanze příznivého zdroje, jsou všechny příznivé, i když jedna kvalita může být někdy považována za vyšší či nižší, než je druhá. Tamo-guṇa, kvalita nevědomosti, se považuje za mnohem nižší než zbývající kvality, ale z absolutního hlediska je také příznivá. Vláda má nejen vzdělávací, ale i nápravná zařízení. Neznalý člověk může považovat nápravná zařízení za nepříznivá, ale pro vládu jsou stejně důležitá jako školy, a proto je ve státním rozpočtu pamatováno na obojí.

4.6.44

Verš

tvam eva dharmārtha-dughābhipattaye
dakṣeṇa sūtreṇa sasarjithādhvaram
tvayaiva loke ’vasitāś ca setavo
yān brāhmaṇāḥ śraddadhate dhṛta-vratāḥ

Synonyma

tvam — vznešený pane; eva — zajisté; dharma-artha-dugha — prospěch z náboženství a hospodářského rozvoje; abhipattaye — pro jejich ochranu; dakṣeṇa — Dakṣou; sūtreṇa — jeho prostřednictvím; sasarjitha — stvořil; adhvaram — oběti; tvayā — tebou; eva — jistě; loke — v tomto světě; avasitāḥ — usměrněné; ca — a; setavaḥ — úcta k systému varṇāśrama; yān — kterou; brāhmaṇāḥ — brāhmaṇové; śraddadhate — velice ctí; dhṛta-vratāḥ — zavazují se.

Překlad

Vznešený pane, prostřednictvím Dakṣi jsi zavedl obětní systém, který umožňuje získat prospěch z náboženských činností a hospodářského rozvoje. Tvé usměrňující zásady zaručují systému čtyř vareṇ a āśramů úctu, a proto se jej brāhmaṇové zavazují přísně následovat.

Význam

Védský systém vareṇ a āśramů zavedl pro zachování společenského a náboženského pořádku Samotný Nejvyšší Pán, a proto je třeba dbát na jeho dodržování. Povinností brāhmaṇů, inteligentní třídy, je tuto zásadu přísně následovat. Populární tendence tohoto věku Kali vytvořit beztřídní společnost a nenásledovat zásady vareṇ a āśramů představuje neuskutečnitelný sen. Rozbití společenských tříd a duchovních stavů nepovede k naplnění ideje beztřídní společnosti. Každý by se měl řídit zásadami vareṇ a āśramů pro potěšení jejich stvořitele, neboť Pán Kṛṣṇa v Bhagavad-gītě říká, že čtyři společenské třídy — brāhmaṇové, kṣatriyové, vaiśyové a śūdrové — jsou Jeho výtvorem. Povinností všech je následovat usměrňující zásady vareṇ a āśramů a uspokojovat Pána, stejně jako různé části těla slouží celku. Úplným celkem je Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, ve Své virāṭ-rūpě neboli vesmírné podobě: brāhmaṇové jsou Jeho ústa, kṣatriyové Jeho paže, vaiśyové Jeho břicho a śūdrové Jeho nohy. Dokud všichni slouží úplnému celku, nic jim nechybí. V opačném případě je zákony přírody donutí k poklesu z jejich postavení a degradovanému životu.

4.6.45

Verš

tvaṁ karmaṇāṁ maṅgala maṅgalānāṁ
kartuḥ sva-lokaṁ tanuṣe svaḥ paraṁ vā
amaṅgalānāṁ ca tamisram ulbaṇaṁ
viparyayaḥ kena tad eva kasyacit

Synonyma

tvam — vznešený pane; karmaṇām — předepsaných povinností; maṅgala — ó nejpříznivější; maṅgalānām — z příznivých; kartuḥ — vykonavatele; sva-lokam — příslušné vyšší planetární systémy; tanuṣe — expandují se; svaḥ — nebeské planety; param — transcendentální svět; vā — nebo; amaṅgalānām — nepříznivých; ca — a; tamisram — jméno určitého pekla; ulbaṇam — příšerné; viparyayaḥ — opačné; kena — proč; tat eva — jistě to; kasyacit — pro někoho.

Překlad

Ó nadevše příznivý pane, vykonavatelům příznivých činností jsi předurčil, že se dostanou na nebeské planety, duchovní vaikuṇṭhské planety nebo do neosobního Brahmanu. Ničemům a neznabohům jsi zase přidělil příšerná pekla. Stává se ale, že jejich osudy jsou zcela opačné. Je velice obtížné se dopátrat příčiny.

Význam

O Nejvyšší Osobnosti Božství se také někdy mluví jako o “svrchované vůli”. Vše se děje na popud svrchované vůle, a proto se říká, že bez vůle Pána se nepohne ani stéblo trávy. Obecné pravidlo je, že ti, kdo vykonávají zbožné činy, dosahují vyšších planet, oddaní se dostanou na Vaikuṇṭhy, do duchovních světů, a spekulující impersonalisté dosáhnou neosobní záře Brahmanu. Někdy se však stává, že ničema, jako je Ajāmila, se ihned dostane na Vaikuṇṭhaloku za pouhé pronášení jména Nārāyaṇa. Ajāmila touto vibrací sice volal svého syna Nārāyaṇa, ale Pán Nārāyaṇa vzal jeho volání vážně a bez ohledu na jeho předchozí hříšný život ho okamžitě povýšil na Vaikuṇṭhaloku. Král Dakṣa se naopak neustále věnoval různým zbožným obřadům, ale protože způsobil malé nedorozumění s Pánem Śivou, musel trpět. Vše tedy závisí na svrchované vůli; o tom není pochyb. Čistý oddaný se proto za všech okolností odevzdává svrchované vůli Pána a přijímá ji jako dokonale příznivou.

tat te 'nukampāṁ susamīkṣamāṇo
bhuñjāna evātma-kṛtaṁ vipākam
hṛd-vāg-vapurbhir vidadhan namas te
jīveta yo mukti-pade sa dāya-bhāk

(Bhāg. 10.14.8)

Tento verš říká, že pro oddaného jsou svízelné situace projevem milosti Nejvyššího Pána a přijímá je jako reakce za své minulé hříchy. Zůstává nerozrušený a snaží se ještě znásobit svoji oddanou službu. Oddaný, který v takovém rozpoložení mysli oddaně slouží Pánovi, je nejvhodnějším uchazečem o návrat do duchovního světa. Jeho návrat je zaručený za všech okolností.

4.6.46

Verš

na vai satāṁ tvac-caraṇārpitātmanāṁ
bhūteṣu sarveṣv abhipaśyatāṁ tava
bhūtāni cātmany apṛthag-didṛkṣatāṁ
prāyeṇa roṣo ’bhibhaved yathā paśum

Synonyma

na — ne; vai — ale; satām — oddaných; tvat-caraṇa-arpita-ātmanām — naprosto odevzdaných tvým lotosovým nohám; bhūteṣu — mezi živými bytostmi; sarveṣu — všech druhů; abhipaśyatām — dokonale vidí; tava — tvoji; bhūtāni — živé bytosti; ca — a; ātmani — v Nejvyšším; apṛthak — nelišící se; didṛkṣatām — ti, kteří takto vidí; prāyeṇa — téměř vždy; roṣaḥ — hněv; abhibhavet — nastává; yathā — zcela jako; paśum — zvířata.

Překlad

Můj drahý pane, oddaní, kteří zcela zasvětili životy tvým lotosovým nohám, tě vnímají jako Paramātmu v každém. Nedělají proto mezi jednotlivými živými bytostmi rozdíly a ke všem se chovají stejně. Nikdy nepodlehnou hněvu jako zvířata, která neustále rozlišují.

Význam

Z hmotného hlediska může vypadat jako nepříznivé, když se Nejvyšší Osobnost Božství rozhněvá nebo zabije démona, ale z duchovního hlediska je to pro démona nejvyšší požehnání. Čistí oddaní proto mezi Pánovým hněvem a požehnáním nedělají rozdíly. Vidí vše jako různé druhy Pánova chování ke druhým nebo k nim samotným. Oddaný nenachází v chování Pána nikdy chybu.

4.6.47

Verš

pṛthag-dhiyaḥ karma-dṛśo durāśayāḥ
parodayenārpita-hṛd-rujo ’niśam
parān duruktair vitudanty aruntudās
tān māvadhīd daiva-vadhān bhavad-vidhaḥ

Synonyma

pṛthak — různě; dhiyaḥ — ti, kteří smýšlejí; karma — plodonosné činnosti; dṛśaḥ — pozorovatel; durāśayāḥ — zlomyslný; para-udayena — prosperitou druhých; arpita — vzdal se; hṛt — srdce; rujaḥ — zlost; aniśam — neustále; parān — jiné; duruktaiḥ — příkrá slova; vitudanti — zraňuje; aruntudāḥ — bodavými slovy; tān — ty; mā — ne; avadhīt — zabít; daiva — prozřetelností; vadhān — již zahubený; bhavat — ty; vidhaḥ — jako.

Překlad

Kdo ve všem vidí rozdíly a je připoutaný k plodonosným činnostem, zlomyslný a neustále závidí druhým jejich prosperitu, a proto je zraňuje příkrými, bodavými slovy, toho již zabila prozřetelnost. Vznešená osobnost, jako jsi ty, ho nemusí zabíjet znovu.

Význam

Ploduchtivý materialista, který se žene za hmotným ziskem, nesnese pohled na štěstí druhých. S výjimkou několika málo osob vědomých si Kṛṣṇy je celý svět plný takových závistivců. Jejich život je plný úzkosti, protože jsou připoutaní k hmotnému tělu a nevědí nic o seberealizaci. Jelikož jsou jejich srdce neustále plná obav, je zřejmé, že prozřetelnost je již zabila. Pán Śiva jako seberealizovaný vaiṣṇava tedy neměl zapotřebí Dakṣu zabíjet. Vaiṣṇava je para-duḥkha-duḥkhī — sám není nikdy nešťastný, ale trápí se, když vidí neštěstí druhých. Vaiṣṇava by tedy neměl zabíjet tělem ani myslí, ale ze soucitu k druhým by se v nich měl snažit oživit jejich vědomí Kṛṣṇy. Proto bylo také založeno hnutí pro vědomí Kṛṣṇy — aby mohli být závistiví lidé osvobozeni ze zajetí māyi. I když se oddaní někdy setkávají s potížemi, tolerují vše a s plným odhodláním se snaží dále šířit hnutí pro vědomí Kṛṣṇy. Pán Caitanya radí:

tṛṇād api sunīcena
taror api sahiṣṇunā
amāninā mānadena
kīrtanīyaḥ sadā hariḥ

“Člověk by měl zpívat svaté jméno Pána s pokornou myslí a považovat se za nižšího než tráva na ulici. Má být snášenlivější než strom, bez jediné stopy falešné ctižádosti a připravený vzdávat úctu druhým. V takovém stavu mysli může zpívat svaté jméno Pána neustále.” (Śikṣāṣṭaka 3)

Každý vaiṣṇava si musí vzít příklad z takových vaiṣṇavů, jakými byli Haridāsa Ṭhākura, Nityānanda Prabhu a také Pán Ježíš Kristus. Není nutné zabíjet někoho, kdo již zabitý je. Je však třeba poznamenat, že vaiṣṇava nesmí strpět urážení Viṣṇua nebo vaiṣṇavů, i když má snášet urážky sebe samotného.

4.6.48

Verš

yasmin yadā puṣkara-nābha-māyayā
durantayā spṛṣṭa-dhiyaḥ pṛthag-dṛśaḥ
kurvanti tatra hy anukampayā kṛpāṁ
na sādhavo daiva-balāt kṛte kramam

Synonyma

yasmin — někde; yadā — když; puṣkara-nābha-māyayā — iluzorní energií Puṣkaranābhy, Nejvyšší Osobnosti Božství; durantayā — nepřekonatelnou; spṛṣṭa-dhiyaḥ — zmatení; pṛthak-dṛśaḥ — kdo vidí rozdíly; kurvanti — dělají; tatra — tam; hi — jistě; anukampayā — ze soucitu; kṛpām — milost; na — nikdy; sādhavaḥ — svatí lidé; daiva-balāt — prozřetelností; kṛte — konané; kramam — moc.

Překlad

Můj drahý pane, když někde materialisté občas dělají přestupky, svatý člověk je nebere vážně, neboť má s takovými osobami soucit. Ví, že podlehli nepřekonatelné iluzorní energii Nejvyšší Osobnosti Božství, a proto neprojevuje svoji moc a nepodniká odvetné akce.

Význam

Je řečeno, že krásou tapasvīch, svatých osob, je schopnost odpouštět. V duchovních dějinách světa existuje mnoho případů bezdůvodného ubližování světcům, kteří se však nijak nebránili, přestože mohli. Například bráhmanský chlapec bezdůvodně proklel Parīkṣita Mahārāje. Chlapcův otec toho velice litoval, ale Parīkṣit Mahārāja kletbu přijal a souhlasil, že do týdne zemře, jak si chlapec přál. Parīkṣit Mahārāja byl velký vládce s obrovskou hmotnou i duchovní mocí. Ze své velkorysosti k brāhmaṇům však nepodnikl žádná protiopatření a smířil se s tím, že do sedmi dnů zemře. Kṛṣṇa si přál, aby Parīkṣit Mahārāja kletbu přijal, neboť tak mohlo dojít ke zjevení Śrīmad-Bhāgavatamu světu; proto krále vedl k tomu, aby nic nepodnikal. Pro blaho ostatních je vaiṣṇava schopný snést cokoliv. Když nepoužije sílu, neznamená to, že je bezmocný. Svědčí to o tom, že je tolerantní pro dobro celé lidské společnosti.

4.6.49

Verš

bhavāṁs tu puṁsaḥ paramasya māyayā
durantayāspṛṣṭa-matiḥ samasta-dṛk
tayā hatātmasv anukarma-cetaḥsv
anugrahaṁ kartum ihārhasi prabho

Synonyma

bhavān — vznešený pane; tu — ale; puṁsaḥ — osoby; paramasya — nejvyšší; māyayā — hmotnou energií; durantayā — nesmírně mocnou; aspṛṣṭa — neovlivněná; matiḥ — inteligence; samasta-dṛk — ten, kdo vidí nebo zná vše; tayā — stejnou iluzorní energií; hata-ātmasu — pomatení v srdci; anukarma-cetaḥsu — jejichž srdce lpí na plodonosných činnostech; anugraham — milost; kartum — konat; iha — v tomto případě; arhasi — přej si; prabho — ó pane.

Překlad

Vznešený pane, hrozivý vliv iluzorní energie Nejvyšší Osobnosti Božství tě nijak neovlivňuje. Jsi vševědoucí a měl bys mít soucit s těmi, jež stejná iluzorní energie zmátla, a kteří proto velice lpí na plodonosných činnostech.

Význam

Jelikož vaiṣṇava neustále s transcendentální láskou slouží Pánu, vnější energie ho nikdy neovlivní. V Bhagavad-gītě (7.14) Pán praví:

daivī hy eṣā guṇamayī
mama māyā duratyayā
mām eva ye prapadyante
māyām etāṁ taranti te

“Má božská energie, která se skládá ze tří kvalit hmotné přírody, se dá stěží překonat. Kdo se Mi však odevzdá, snadno ji překročí.” Místo aby se vaiṣṇava na osoby zmatené touto māyou zlobil, měl by jim pomáhat. Bez milosti vaiṣṇavů je jejich vysvobození ze zajetí māyi nemyslitelné. Ti, kteří byli māyou odsouzeni, mohou být vysvobozeni milostí oddaných.

vāñchā-kalpatarubhyaś ca
kṛpā-sindhubhya eva ca
patitānāṁ pāvanebhyo
vaiṣṇavebhyo namo namaḥ

“Skládám své uctivé poklony všem vaiṣṇavům, oddaným Pána, kteří stejně jako stromy přání dovedou plnit přání všech a jsou plni soucitu k pokleslým duším.” Lidi ovlivněné iluzorní energií přitahuje plodonosná práce, ale kázání vaiṣṇavy dokáže připoutat jejich srdce ke Śrī Kṛṣṇovi, Nejvyšší Osobnosti Božství.

4.6.50

Verš

kurv adhvarasyoddharaṇaṁ hatasya bhoḥ
tvayāsamāptasya mano prajāpateḥ
na yatra bhāgaṁ tava bhāgino daduḥ
kuyājino yena makho ninīyate

Synonyma

kuru — jen vykonej; adhvarasya — oběti; uddharaṇam — řádně ukončit; hatasya — zabitého; bhoḥ — ó; tvayā — tebou; asamāptasya — nedokončené oběti; mano — ó Pane Śivo; prajāpateḥ — Mahārāje Dakṣi; na — ne; yatra — kde; bhāgam — podíl; tava — tvůj; bhāginaḥ — na který máš nárok; daduḥ — nedali; ku-yājinaḥ — zkažení kněží; yena — dárcem; makhaḥ — oběť; ninīyate — získá výsledek.

Překlad

Můj drahý Pane Śivo, náleží ti část oběti a jsi zprostředkovatelem jejího výsledku. Jelikož ti zkažení kněží nedali tvou část, všechno jsi zničil a oběť zůstala nedokončená. Nyní můžeš provést vše potřebné a vzít si svůj oprávněný podíl.

4.6.51

Verš

jīvatād yajamāno ’yaṁ
prapadyetākṣiṇī bhagaḥ
bhṛgoḥ śmaśrūṇi rohantu
pūṣṇo dantāś ca pūrvavat

Synonyma

jīvatāt — nechť ožije; yajamānaḥ — vykonavatel oběti (Dakṣa); ayam — to; prapadyeta — nechť dostane zpátky; akṣiṇī — očima; bhagaḥ — Bhagadeva; bhṛgoḥ — mudrce Bhṛgua; śmaśrūṇi — knír; rohantu — nechť znovu naroste; pūṣṇaḥ — Pūṣādeva; dantāḥ — chrup; ca — a; pūrva-vat — jako dříve.

Překlad

Můj drahý pane, tvou milostí může vykonavatel oběti, král Dakṣa, znovu obživnout. Bhaga může dostat zpět své oči, Bhṛgu svůj knír a Pūṣā své zuby.

4.6.52

Verš

devānāṁ bhagna-gātrāṇām
ṛtvijāṁ cāyudhāśmabhiḥ
bhavatānugṛhītānām
āśu manyo ’stv anāturam

Synonyma

devānām — polobohů; bhagna-gātrāṇām — se zle polámanými údy; ṛtvijām — kněží; ca — a; āyudha-aśmabhiḥ — zbraněmi a kameny; bhavatā — tebou; anugṛhītānām — obdařeni přízní; āśu — ihned; manyo — ó rozhněvaný Pane Śivo; astu — nechť se; anāturam — vyléčí z ran.

Překlad

Nechť se tvou milostí, ó Pane Śivo, všichni polobozi a kněží, kterým tvoji vojáci přelámali údy, vyléčí ze svých zranění.

4.6.53

Verš

eṣa te rudra bhāgo ’stu
yad-ucchiṣṭo ’dhvarasya vai
yajñas te rudra bhāgena
kalpatām adya yajña-han

Synonyma

eṣaḥ — to; te — tvoje; rudra — ó Pane Śivo; bhāgaḥ — část; astu — nechť; yat — cokoliv; ucchiṣṭaḥ — je zbytkem; adhvarasya — oběti; vai — skutečně; yajñaḥ — oběť; te — tvoje; rudra — ó Rudro; bhāgena — podílem; kalpatām — může být dokončená; adya — dnes; yajña-han — ó ničiteli oběti.

Překlad

Ó ničiteli oběti, vezmi si prosím svůj podíl a milostivě oběť ukonči.

Význam

Oběť je obřad konaný pro uspokojení Nejvyšší Osobnosti Božství. Ve druhé kapitole prvního zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu je řečeno, že každý by se měl snažit zjistit, zda jeho počínání uspokojuje Nejvyššího Pána. Spokojenost Nejvyšší Osobnosti Božství by měla být cílem našich činností. Jako je povinností zaměstnance firmy uspokojit svou prací majitele či nadřízeného, je povinností všech uspokojit Nejvyšší Osobnost Božství. Védské texty předepisují potřebné činnosti a jejich vykonávání se nazývá yajña, činnost ve prospěch Nejvyššího Pána. Člověk by si měl uvědomit, že každá jiná činnost je příčinou hmotného otroctví. Bhagavad-gītā (3.9) to vysvětluje: yajñārthāt karmaṇo 'nyatra loko 'yaṁ karma-bandhanaḥ. Karma-bandhanaḥ znamená, že pokud nejednáme v zájmu spokojenosti Pána Viṣṇua, Nejvyšší Osobnosti Božství, výsledky naší práce nás budou poutat. Musíme zanechat práce pro náš vlastní smyslový požitek a vykonávat práci pro potěšení Boha. To se nazývá yajña.

Po ukončení Dakṣovy yajñi očekávali všichni polobozi prasādam, zbytky pokrmů obětovaných Viṣṇuovi. Pán Śiva je jedním z polobohů, a proto svůj podíl prasādam očekával přirozeně i on. Závistivý Dakṣa ho však ani nepřizval k vykonávání yajñi, ani mu nedal jeho podíl. Poté, co Śivovi vojáci zničili celou arénu yajñi, přišel ho Pán Brahmā upokojit a ujistil ho, že svůj podíl prasādam dostane. Zároveň ho požádal o nápravu všech škod, které způsobili jeho stoupenci.

Bhagavad-gītā (3.11) praví, že vykonávání yajñi uspokojuje všechny polobohy. Polobozi očekávají prasādam, a proto je nutné tyto yajñi vykonávat. Ti, kdo se zabývají hmotnými činnostmi pro uspokojení smyslů, musí vykonávat yajñi, aby se nezaplétali do následků svého jednání. Dakṣa, otec lidstva, konal yajñu a Pán Śiva očekával, že dostane svůj podíl. Nedostal však ani pozvání, a tak došlo ke konfliktu. S pomocí Pána Brahmy se však celá záležitost urovnala.

Vykonávat yajñu je nesmírně složité, protože musí být pozváni všichni polobozi. V Kali-yuze je vykonávání tak nákladných obětí nemožné a také nelze přizvat polobohy. Pro náš věk se tedy doporučuje: yajñaiḥ saṅkīrtana-prāyair yajanti hi sumedhasaḥ (Bhāg. 11.5.32). Inteligentní člověk by měl vědět, že v Kali-yuze nelze provádět védské oběti. Pravidelný déšť a střídání ročních období však závisí na spokojenosti polobohů. Polobozi vládnou všemu, a proto by se všichni inteligentní lidé měli snažit udržet mír a prosperitu ve společnosti prostřednictvím saṅkīrtaṇa-yajñi—zpívání svatých jmen Hare Kṛṣṇa, Hare Kṛṣṇa, Kṛṣṇa Kṛṣṇa, Hare Hare / Hare Rāma, Hare Rāma, Rāma Rāma, Hare Hare. Měli by k sobě zvát hosty, zpívat Hare Kṛṣṇa a potom rozdávat prasādam. Všichni polobozi budou touto yajñou uspokojeni a na světě zavládne mír a blahobyt. Další nevýhodou védských obřadů je, že pokud neuspokojíme byť i jen jediného z mnoha set tisíc polobohů (tak jako Dakṣa neuspokojil Pána Śivu), dojde k neštěstí. V tomto věku je však vykonávání oběti zjednodušené. Stačí zpívat Hare Kṛṣṇa, a když uspokojíme Pána Kṛṣṇu, uspokojíme s Ním automaticky i všechny polobohy.

Takto končí Bhaktivedantovy výklady k šesté kapitole čtvrtého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Pán Brahmā udobřuje Pána Śivu”.

KAPITOLA SEDMÁ

Dakṣa koná oběť

4.7.1

Verš

maitreya uvāca
ity ajenānunītena
bhavena parituṣyatā
abhyadhāyi mahā-bāho
prahasya śrūyatām iti

Synonyma

maitreyaḥ — Maitreya; uvāca — řekl; iti — takto; ajena — Pánem Brahmou; anunītena — uklidněný; bhavena — Pánem Śivou; parituṣyatā — naprosto uspokojený; abhyadhāyi — řekl; mahā-bāho — ó Viduro; prahasya — s úsměvem; śrūyatām — slyš; iti — takto.

Překlad

Mudrc Maitreya řekl: Ó mocný Viduro, když Pán Brahmā svými slovy uklidnil Pána Śivu, ten mu takto odpověděl.

4.7.2

Verš

mahādeva uvāca
nāghaṁ prajeśa bālānāṁ
varṇaye nānucintaye
deva-māyābhibhūtānāṁ
daṇḍas tatra dhṛto mayā

Synonyma

mahādevaḥ — Pán Śiva; uvāca — pravil; na — ne; agham — přestupek; prajā-īśa — ó vládce tvorstva; bālānām — dětí; varṇaye — hledím; na — ne; anucintaye — považuji; deva-māyā — vnější energií Pána; abhibhūtānām — těch, kteří jsou oklamáni; daṇḍaḥ — hůl; tatra — tam; dhṛtaḥ — použitá; mayā — mnou.

Překlad

Pán Śiva pravil: Můj drahý otče Brahmo, přestupky polobohů mi nevadí. Jsou nerozumní jako děti, a proto jejich urážky neberu vážně. Potrestal jsem je jen kvůli tomu, abych je napravil.

Význam

Existují dva druhy trestu. Jeden ukládá vítěz poraženému nepříteli a druhým otec napravuje svého syna. Mezi nimi existuje propastný rozdíl. Pán Śiva je přirozeně vaiṣṇava, velký oddaný, a jeho jméno je také Āśutoṣa — je neustále spokojený, takže se nerozzlobil jako skutečný nepřítel. Nikoho nepovažuje za svého nepřítele, ale naopak všem přeje jen to nejlepší. Když někdy někoho kárá, je to jako otcův trest uložený synovi. Pán Śiva se podobá otci, neboť přestupky živých bytostí, a zvláště polobohů, nikdy nebere vážně.

4.7.3

Verš

prajāpater dagdha-śīrṣṇo
bhavatv aja-mukhaṁ śiraḥ
mitrasya cakṣuṣekṣeta
bhāgaṁ svaṁ barhiṣo bhagaḥ

Synonyma

prajāpateḥ — Prajāpatiho Dakṣi; dagdha-śīrṣṇaḥ — jehož hlava shořela na popel; bhavatu — nechť je; aja-mukham — s kozím obličejem; śiraḥ — hlava; mitrasya — Mitry; cakṣuṣā — očima; īkṣeta — může vidět; bhāgam — podíl; svam — svůj; barhiṣaḥ — oběti; bhagaḥ — Bhaga.

Překlad

Pán Śiva pokračoval: Jelikož Dakṣova hlava shořela na popel, bude mít od nynějška hlavu kozy. Polobůh Bhaga uvidí svůj podíl z oběti Mitrovýma očima.

4.7.4

Verš

pūṣā tu yajamānasya
dadbhir jakṣatu piṣṭa-bhuk
devāḥ prakṛta-sarvāṅgā
ye ma uccheṣaṇaṁ daduḥ

Synonyma

pūṣā — Pūṣā; tu — ale; yajamānasya — vykonavatele oběti; dadbhiḥ — zuby; jakṣatu — žvýkat; piṣṭa-bhuk — jíst těsto; devāḥ — polobozi; prakṛta — učinili; sarva-aṅgāḥ — úplný; ye — kdo; me — mně; uccheṣaṇam — podíl na oběti; daduḥ — dali.

Překlad

Polobůh Pūṣā bude moci žvýkat jedině prostřednictvím zubů svých žáků, a bude-li sám, bude nucen jíst jen těsto z cizrnové mouky. Ostatní polobozi, kteří souhlasili s mým podílem na oběti, se ze všech svých zranění zotaví.

Význam

Polobůh Pūṣā začal ohledně žvýkání záviset na svých žácích; jinak mohl polykat jen těsto z cizrnové mouky. Svého trestu se tedy nezbavil. Přišel o zuby, protože je ukazoval, když se Pánu Śivovi smál. Jelikož je použil proti Pánu Śivovi, ztratil na ně nárok.

4.7.5

Verš

bāhubhyām aśvinoḥ pūṣṇo
hastābhyāṁ kṛta-bāhavaḥ
bhavantv adhvaryavaś cānye
basta-śmaśrur bhṛgur bhavet

Synonyma

bāhubhyām — dvěma pažemi; aśvinoḥ — Aśvinī-kumārů; pūṣṇaḥ — Pūṣi; hastābhyām — dvěma rukama; kṛta-bāhavaḥ — kteří potřebují paže; bhavantu — budou muset; adhvaryavaḥ — kněží; ca — a; anye — ostatní; basta-śmaśruḥ — kozí bradu; bhṛguḥ — Bhṛgu; bhavet — může mít.

Překlad

Ti, kteří přišli o své paže, budou nuceni jednat prostřednictvím paží Aśvinī-kumārů a ti, kdo mají useknuté ruce, budou muset pracovat prostřednictvím rukou Pūṣi. Stejný osud potká všechny kněze. Co se týče Bhṛgua, ten dostane kozí bradu.

Význam

Bhṛgu Muni, velký stoupenec Dakṣi, dostal místo kníru bradu z kozí hlavy, která se stala náhradou za hlavu Dakṣi. Záměna Dakṣovy hlavy je pozoruhodná zejména tím, že vyvrací teorii moderní vědy, podle které je mozek zdrojem veškeré inteligence. Dakṣův mozek se zcela lišil od mozku kozy, ale to Dakṣovi nijak nebránilo jednat i nadále jako Dakṣa, přestože měl místo své hlavy hlavu kozy. Z toho vyplývá, že činnou složkou je vědomí individuální duše, a nikoliv mozek. Mozek je pouze nástroj a nemá se skutečnou inteligencí nic společného. Skutečná inteligence, mysl a vědomí jsou nedílné části každé individuální duše. V následujících slokách se také dozvíme, že Dakṣa byl s kozí hlavou stejně inteligentní jako s lidskou. Pro potěšení Pána Śivy a Pána Viṣṇua přednesl krásné modlitby, což je pro obyčejnou kozu nemožné. Mozek tedy není zdrojem inteligence — inteligentně jedná vědomí individuální duše. Cílem hnutí pro vědomí Kṛṣṇy je očistit vědomí; nezáleží na tom, jaký má kdo mozek. Když člověk odpoutá své vědomí od hmoty a upne je na Kṛṣṇu, bude jeho život úspěšný. Samotný Pán v Bhagavad-gītě potvrzuje, že každý, kdo rozvíjí vědomí Kṛṣṇy, dosáhne nejvyšší dokonalosti života, bez ohledu na to, do jakých odporných životních podmínek zabředl. Každý, kdo má vědomí Kṛṣṇy, se po opuštění svého současného hmotného těla vrátí k Bohu, zpátky domů.

4.7.6

Verš

maitreya uvāca
tadā sarvāṇi bhūtāni
śrutvā mīḍhuṣṭamoditam
parituṣṭātmabhis tāta
sādhu sādhv ity athābruvan

Synonyma

maitreyaḥ — mudrc Maitreya; uvāca — pravil; tadā — tehdy; sarvāṇi — všechny; bhūtāni — osobnosti; śrutvā — když vyslechly; mīḍhuḥ-tama — největší dobrodinec (Pán Śiva); uditam — slova, která vyslovil; parituṣṭa — spokojené; ātmabhiḥ — v srdci a v duši; tāta — můj milý Viduro; sādhu sādhu — velmi dobře, velmi dobře; iti — toto; atha abruvan — jak jsme řekli.

Překlad

Velký mudrc Maitreya pravil: Můj milý Viduro, když všichni přítomní vyslechli slova Pána Śivy, největšího dobrodince, jejich srdce a duše se naplnily spokojeností.

Význam

Pán Śiva je zde označený jako největší z dobrodinců, mīḍhuṣṭama. Je rovněž známý jako Āśutoṣa, neboť ho lze snadno uspokojit a také snadno rozhněvat. Bhagavad-gītā praví, že nerozumní lidé žádají polobohy o hmotná požehnání. Často proto uctívají Pána Śivu, jehož lze snadno uspokojit, a on pak rozdává požehnání všem svým oddaným bez rozdílu. Proto se mu říká mīḍhuṣṭama, největší dobrodinec. Materialisté ale vždy vyhledávají jen hmotný prospěch a duchovní přínos neberou vážně.

Pán Śiva se však občas také stane největším dobrodincem po duchovní stránce. Jeden chudý brāhmaṇa kdysi uctíval Pána Śivu, aby od něho dostal požehnání, a Pán Śiva mu doporučil, aby se obrátil na Sanātanu Gosvāmīho a řekl mu, že ho k němu Pán Śiva posílá pro nejvyšší požehnání. Sanātana Gosvāmī měl kámen mudrců, který uchovával ve smetí. Když k němu brāhmana přišel a požádal ho o tento kámen, Sanātana Gosvāmī mu ho dal a brāhmaṇa odcházel celý šťastný, že může pouhým dotekem změnit železo ve zlato. Po chvíli však začal uvažovat: “Je-li tento kámen nejvyšším požehnáním, proč ho měl Sanātana Gosvāmī ve smetí?” Vrátil se tedy zpět, aby se ho zeptal, proč nejvyšší požehnání skladuje mezi smetím. Sanātana Gosvāmī mu řekl: “Kámen mudrců ve skutečnosti není nejvyšší požehnání. Jsi ale připravený ode mne získat to, co je skutečně nejvyšší?” Brāhmaṇa řekl: “Ano pane, Pán Śiva mě za tebou kvůli tomu poslal.” “Pak musíš kámen mudrců nejprve zahodit do řeky.” Brāhmaṇa to udělal, a když se vrátil, Sanātana Gosvāmī ho zasvětil mantrou Hare Kṛṣṇa. Milostí Pána Śivy tak brāhmaṇa získal společnost největšího oddaného Pána Kṛṣṇy a byl zasvěcen do mahā-mantry Hare Kṛṣṇa, Hare Kṛṣṇa, Kṛṣṇa Kṛṣṇa, Hare Hare / Hare Rāma, Hare Rāma, Rāma Rāma, Hare Hare.

4.7.7

Verš

tato mīḍhvāṁsam āmantrya
śunāsīrāḥ saharṣibhiḥ
bhūyas tad deva-yajanaṁ
sa-mīḍhvad-vedhaso yayuḥ

Synonyma

tataḥ — poté; mīḍhvāṁsam — Pána Śivu; āmantrya — pozvali; śunāsīrāḥ — polobozi v čele s králem Indrou; saha ṛṣibhiḥ — se všemi velkými mudrci v čele s Bhṛguem; bhūyaḥ — znovu; tat — to; deva-yajanam — na místo, kde se uctívají polobozi; sa-mīḍhvat — s Pánem Śivou; vedhasaḥ — s Pánem Brahmou; yayuḥ — odešli.

Překlad

Bhṛgu Muni, nejvýznamnější z velkých mudrců, poté Pána Śivu pozval do obětní arény. Všichni polobozi spolu s mudrci, Pánem Śivou a Pánem Brahmou tedy odešli na místo, kde byla prováděna velkolepá oběť.

Význam

Pán Śiva zmařil Dakṣovu oběť, a proto ho všichni přítomní polobozi spolu s Pánem Brahmou a velkými mudrci poprosili, aby znovu zažehl obětní oheň. Známé rčení praví, že oběť, které se nezúčastní Pán Śiva, je odsouzená k nezdaru (śiva-hīna-yajña). Yajñeśvara, Nejvyšší Osoba co se týče obětí, je Pán Viṣṇu, ale při každé yajñi musí být přítomni i všichni polobozi v čele s Pánem Brahmou a Pánem Śivou.

4.7.8

Verš

vidhāya kārtsnyena ca tad
yad āha bhagavān bhavaḥ
sandadhuḥ kasya kāyena
savanīya-paśoḥ śiraḥ

Synonyma

vidhāya — vykonáno; kārtsnyena — vše; ca — také; tat — to; yat — co; āha — bylo řečeno; bhagavān — Pán; bhavaḥ — Śiva; sandadhuḥ — provedl; kasya — živého (Dakṣi); kāyena — s tělem; savanīya — určeného pro oběť; paśoḥ — zvířete; śiraḥ — hlavu.

Překlad

Když bylo vše provedeno přesně podle pokynů Pána Śivy, byl Dakṣův trup spojen s hlavou zvířete, které mělo být obětováno.

Význam

Tentokrát dávali všichni polobozi a velcí světci bedlivý pozor, aby Pána Śivu nerozzlobili, a proto udělali vše, oč je požádal. Zvláště je zde uvedeno, že Dakṣův trup byl spojen s hlavou kozy.

4.7.9

Verš

sandhīyamāne śirasi
dakṣo rudrābhivīkṣitaḥ
sadyaḥ supta ivottasthau
dadṛśe cāgrato mṛḍam

Synonyma

sandhīyamāne — vykonáno; śirasi — hlavou; dakṣaḥ — král Dakṣa; rudra-abhivīkṣitaḥ — poté, co na něho Rudra (Pán Śiva) pohlédl; sadyaḥ — okamžitě; supte — spánek; iva — jako; uttasthau — probuzený; dadṛśe — spatřil; ca — také; agrataḥ — před sebou; mṛḍam — Pána Śivu.

Překlad

Když se hlava zvířete spojila s trupem krále Dakṣi, Dakṣa okamžitě procitl jako ze spánku a spatřil před sebou Pána Śivu.

Význam

Dakṣa se probral, jako by byl probuzen z hlubokého spánku. V sanskrtu se to nazývá supta ivottasthau. Znamená to, že si člověk okamžitě po probuzení vzpomene na všechny povinnosti, které ho čekají. Dakṣa byl zabit a přišel o hlavu, která byla spálena na popel. Když však byla k jeho mrtvému tělu připojena kozí hlava, Dakṣa milostí Pána Śivy znovu procitl. To znamená, že vědomí je také individuální. Dakṣa vlastně s kozí hlavou dostal nové tělo, ale jelikož vědomí patří osobnosti, zůstalo jeho vědomí stejné, přestože se tělo změnilo. Tělesná schránka nemá s vývojem vědomí nic společného. Převtělující se duše s sebou přenáší i vědomí. Védské dějiny zaznamenávají řadu takových událostí, například příběh Mahārāje Bharaty. Mahārāja Bharata byl po opuštění těla krále přemístěn do těla jelena, ale jeho vědomí mu zůstalo v nezměněné podobě. Uvědomoval si, že v minulém životě byl králem Bharatou, ale nyní získal tělo jelena, protože v okamžiku smrti upřeně myslel na jelena. Měl sice tělo jelena, ale jeho vědomí bylo stejné jako v těle krále Bharaty. Pánův řád je tak úžasný, že když někdo změní své vědomí na vědomí Kṛṣṇy, v příštím životě bude zcela jistě velkým oddaným Kṛṣṇy, i když dostane tělo jiného druhu.

4.7.10

Verš

tadā vṛṣadhvaja-dveṣa-
kalilātmā prajāpatiḥ
śivāvalokād abhavac
charad-dhrada ivāmalaḥ

Synonyma

tadā — tehdy; vṛṣa-dhvaja — Pán Śiva, který jezdí na býku; dveṣa — závist; kalila-ātmā — znečištěné srdce; prajāpatiḥ — král Dakṣa; śiva — Pán Śiva; avalokāt — když ho viděl; abhavat — stal se; śarat — na podzim; hradaḥ — jezero; iva — jako; amalaḥ — očištěné.

Překlad

Pohled na Pána Śivu, který jezdí na býku, v tu chvíli ihned očistil Dakṣovo srdce od veškeré závisti vůči němu, stejně jako podzimní deště vyčistí vodu v jezeře.

Význam

Zde je názorný příklad, proč se Pán Śiva označuje jako příznivý. Srdce toho, kdo na Pána Śivu pohlédne s oddaností a úctou, se okamžitě očistí. Král Dakṣa choval k Pánu Śivovi závist, ale když na něho pohlédl s trochou lásky a oddanosti, jeho srdce se ihned očistilo. Během období dešťů se vodní nádrže zakalí, ale jakmile přijde podzimní déšť, všechna voda se vyčistí a je opět průzračná. Když Dakṣa urážel Pána Śivu, za což ho stihl tvrdý trest, bylo jeho srdce plné špíny. Nyní se mu však vrátilo vědomí a pouhým uctivým pohledem na Pána Śivu se okamžitě očistil.

4.7.11

Verš

bhava-stavāya kṛta-dhīr
nāśaknod anurāgataḥ
autkaṇṭhyād bāṣpa-kalayā
samparetāṁ sutāṁ smaran

Synonyma

bhava-stavāya — modlit se k Pánu Śivovi; kṛta-dhīḥ — ačkoliv se rozhodl; na — ne; aśaknot — mohl; anurāgataḥ — pocitem; autkaṇṭhyāt — z dychtivosti; bāṣpa-kalayā — se slzami v očích; samparetām — na mrtvou; sutām — dceru; smaran — vzpomněl si.

Překlad

Chtěl se k Pánu Śivovi modlit, ale jakmile si vzpomněl na nešťastnou smrt své dcery Satī, jeho oči se zalily slzami, hlas se mu zármutkem zalkl a nemohl ze sebe vypravit ani slovo.

4.7.12

Verš

kṛcchrāt saṁstabhya ca manaḥ
prema-vihvalitaḥ sudhīḥ
śaśaṁsa nirvyalīkena
bhāveneśaṁ prajāpatiḥ

Synonyma

kṛcchrāt — s velkým úsilím; saṁstabhya — uklidnil; ca — také; manaḥ — mysl; prema-vihvalitaḥ — vzrušený láskou a náklonností; su-dhīḥ — ten, kdo přišel ke svým skutečným smyslům; śaśaṁsa — chválil; nirvyalīkena — bezelstně, s velkou láskou; bhāvena — s citem; īśam — k Pánu Śivovi; prajāpatiḥ — král Dakṣa.

Překlad

Tehdy se král Dakṣa, zaplavený láskou a náklonností, konečně doopravdy vzpamatoval. S velkým úsilím uklidnil mysl, ovládl své city a s čistým vědomím začal pronášet modlitby pro potěšení Pána Śivy.

4.7.13

Verš

dakṣa uvāca
bhūyān anugraha aho bhavatā kṛto me
daṇḍas tvayā mayi bhṛto yad api pralabdhaḥ
na brahma-bandhuṣu ca vāṁ bhagavann avajñā
tubhyaṁ hareś ca kuta eva dhṛta-vrateṣu

Synonyma

dakṣaḥ — král Dakṣa; uvāca — řekl; bhūyān — nesmírně velká; anugrahaḥ — laskavost; aho — běda; bhavatā — tebou; kṛtaḥ — učiněný; me — mně; daṇḍaḥ — trest; tvayā — tebou; mayi — mně; bhṛtaḥ — učinil; yat api — ačkoliv; pralabdhaḥ — poražený; na — ne; brahma-bandhuṣu — nekvalifikovanému brāhmaṇovi; ca — také; vām — vy oba; bhagavan — můj pane; avajñā — opomenutí; tubhyam — ty; hareḥ ca — Pán Viṣṇu; kutaḥ — kde; eva — jistě; dhṛta-vrateṣu — ten, kdo provádí oběť.

Překlad

Král Dakṣa pravil: Můj drahý Pane Śivo, spáchal jsem proti tobě velký přestupek. Ty jsi však natolik laskavý, že místo abys mi upřel svoji milost, prokázal jsi mi svým trestem velkou přízeň. Ty a Pán Viṣṇu nikdy neopomíjíte dokonce ani neužitečné a nekvalifikované brāhmaṇy. Proč bych tedy já, který konám oběti, měl být výjimkou?

Význam

Přestože byl Dakṣa poražen, věděl, že jeho potrestání byla velká milost Pána Śivy. Uvědomil si, že Pán Śiva i Pán Viṣṇu neustále projevují svoji přízeň brāhmaṇům, třebaže brāhmaṇové nejsou pokaždé kvalifikovaní. Ve védské civilizaci nebyl potomek brāhmaṇy nikdy tvrdě trestán. O tom svědčí i Arjunovo jednání s Aśvatthāmou, jehož otcem byl velký brāhmaṇa Droṇācārya. Aśvatthāmā se dopustil ohavného zločinu, když zabil spící syny Pāṇḍuovců. Dokonce i Pán Kṛṣṇa ho za to zatratil, ale Arjuna mu prominul, protože Aśvatthāmā byl synem brāhmaṇy. V této souvislosti je významné slovo brahma-bandhuṣu. Brahma-bandhu je ten, kdo má sice otce brāhmaṇu, ale sám nejedná na bráhmanské úrovni. Takovému člověku se neříká brāhmaṇa, ale brahma-bandhu. Dakṣa svým chováním ukázal, že odpovídá této definici. Jeho otcem byl velký brāhmaṇa, Pán Brahmā, ale jeho chování vůči Pánu Śivovi příliš bráhmanské nebylo. Sám proto uznal, že není dokonalým brāhmaṇou. Pán Śiva je však spolu s Pánem Viṣṇuem příznivě nakloněný i nedokonalým brāhmaṇům. Pán Śiva Dakṣu netrestal jako nepřítele; pouze chtěl, aby se vzpamatoval a uvědomil si svoji chybu. Dakṣa to pochopil, a proto poděkoval Pánu Kṛṣṇovi i Pánu Śivovi za jejich velkou milost vůči pokleslým brāhmaṇům, včetně jeho samotného. Ačkoliv byl pokleslý, zavázal se vykonat oběť, což je jednou z povinností brāhmaṇů, a proto se začal k Pánu Śivovi modlit.

4.7.14

Verš

vidyā-tapo-vrata-dharān mukhataḥ sma viprān
brahmātma-tattvam avituṁ prathamaṁ tvam asrāk
tad brāhmaṇān parama sarva-vipatsu pāsi
pālaḥ paśūn iva vibho pragṛhīta-daṇḍaḥ

Synonyma

vidyā — učenost; tapaḥ — askezi; vrata — sliby; dharān — stoupenci; mukhataḥ — z úst; sma — byl; viprān — brāhmaṇové; brahmā — Pán Brahmā; ātma-tattvam — seberealizace; avitum — rozšířit; prathamam — první; tvam — ty; asrāk — stvořený; tat — proto; brāhmaṇān — brāhmaṇové; parama — ó veliký; sarva — ve všech; vipatsu — nebezpečích; pāsi — chráníš; pālaḥ — jako ochránce; paśūn — zvířata; iva — jako; vibho — ó veliký; pragṛhīta — bere do ruky; daṇḍaḥ — hůl.

Překlad

Můj drahý Pane Śivo, jsi velký a mocný. Jako první jsi vzešel z úst Pána Brahmy, abys chránil brāhmaṇy a jejich vzdělání, askezi, sliby a seberealizaci. Jsi ochráncem brāhmaṇů, jelikož střežíš usměrňující zásady, jimiž se řídí, stejně jako pastýř s holí v ruce hlídá krávy.

Význam

Povinností každého člověka, bez ohledu na jeho společenské postavení, je ovládat mysl a smysly následováním usměrňujících zásad védských śāster. Pánu Śivovi se říká paśupati, protože chrání živé bytosti s vyvinutým vědomím, aby mohly následovat védský systém vareṇ a āśramů. Slovo paśu označuje jak zvíře, tak i člověka. Zde stojí, že Pán Śiva se stará o ochranu zvířat a jim podobných, duchovně zaostalých lidských bytostí. Rovněž je řečeno, že brāhmaṇové vzešli z úst Nejvyššího Pána. Měli bychom mít stále na paměti, že Pán Śiva je oslovovaný jako představitel Nejvyššího Pána, Viṣṇua. Ve védské literatuře je popsáno, že brāhmaṇové se rodí z úst vesmírné podoby Viṣṇua, kṣatriyové z Jeho paží, vaiśyové z Jeho pasu či břicha a śūdrové z Jeho nohou. Hlava představuje nejdůležitější část těla. Brāhmaṇové se rodí z úst Nejvyšší Osobnosti Božství, aby přijímali milodary určené k uctívání Viṣṇua a šířili védské poznání. Pán Śiva je známý jako paśupati, ochránce brāhmaṇů a ostatních živých bytostí. Chrání je před útoky nekulturních lidí, kteří nejsou brāhmaṇy a kteří se staví proti seberealizaci.

Další význam tohoto slova je, že ti, kdo lpí na části Ved týkající se různých obřadů, a přitom nevědí nic o skutečném postavení Nejvyšší Osobnosti Božství, nejsou o nic pokročilejší než zvířata. Na začátku Śrīmad-Bhāgavatamu je potvrzeno, že pokud se někdo věnuje vykonávání védských obřadů, ale nerozvíjí vědomí Kṛṣṇy, je veškerá jeho námaha pouhou ztrátou času. Pán Śiva chtěl Dakṣu zmařením jeho yajñi potrestat, protože Dakṣa se tím, že ho opominul, dopustil velkého přestupku. Pán Śiva se zachoval jako pastýř hlídající své stádo s holí v ruce. Obvykle se říká, že zvířata je třeba chránit s holí v ruce, protože nemají rozum a argumenty na ně neplatí. Jediným účinným prostředkem je v tomto případě argumentum ad baculum, neboť bez hole neposlechnou. Z toho plyne, že k přesvědčení lidí na zvířecí úrovni je třeba použít síly, zatímco pokročilého člověka přesvědčí zdravý rozum, argumenty a autorita písem. Kdo lpí na védských obřadech, aniž by dělal pokroky v oddané službě, ve vědomí Kṛṣṇy, je téměř jako zvíře. Spadá tedy pod ochranu Pána Śivy, který takové bytosti chrání a občas také trestá, jako to udělal v případě Dakṣi.

4.7.15

Verš

yo ’sau mayāvidita-tattva-dṛśā sabhāyāṁ
kṣipto durukti-viśikhair vigaṇayya tan mām
arvāk patantam arhattama-nindayāpād
dṛṣṭyārdrayā sa bhagavān sva-kṛtena tuṣyet

Synonyma

yaḥ — kdo; asau — to; mayā — mnou; avidita-tattva — bez poznání skutečnosti; dṛśā — zkušeností; sabhāyām — ve shromáždění; kṣiptaḥ — byl znevážen; durukti — nevlídných slov; viśikhaiḥ — šípy; vigaṇayya — nevnímal; tat — to; mām — já; arvāk — dolů; patantam — propadal se do pekla; arhat-tama — nejváženější; nindayā — pomlouváním; apāt — vysvobozen; dṛṣṭyā — když viděl; ārdrayā — ze soucitu; saḥ — to; bhagavān — vznešený Pane; sva-kṛtena — svou milostí; tuṣyet — buď spokojený.

Překlad

Neznal jsem celou tvou slávu. Proto jsem proti tobě ve veřejném shromáždění použil slova ostrá jako šípy, ačkoliv ty sis jich nevšímal. Propadl jsem peklu, jelikož jsem se zprotivil tobě, nejváženější osobnosti. Slitoval ses však nade mnou a zachránil mě svým spravedlivým trestem. Nedokáži tě uspokojit svými slovy, a proto tě prosím, abys byl spokojený ve své vlastní milosti.

Význam

Každou svízelnou situaci přijímá oddaný jako milost Pána. Dakṣova urážlivá slova vůči Pánu Śivovi byla dostatečným důvodem k tomu, aby byl Dakṣa navěky uvržen do pekelného života. Pán Śiva byl však laskavý a osobně Dakṣu potrestal, čímž ho zbavil reakcí za spáchaný přestupek. Král Dakṣa si to uvědomoval, a jelikož se cítil Pánu Śivovi za jeho velkodušné chování zavázán, chtěl mu projevit svůj vděk. Otec někdy trestá své dítě, a když dítě doroste a přijde k rozumu, pochopí, že otcův trest nebyl trestem, ale milostí. Trest, který Pán Śiva Dakṣovi uštědřil, byl projevem jeho milosti, a Dakṣa za to byl vděčný. To je příznak osoby, která dělá pokrok ve vědomí Kṛṣṇy. Když se oddanému ve vědomí Kṛṣṇy přihodí nějaké neštěstí, nikdy si nemyslí, že ho Pán zavrhl. Jakoukoliv svízelnou situaci naopak přijímá jako Pánovu milost. Uvažuje takto: “Vzhledem k přečinům, kterých jsem se v minulosti dopustil, bych si zasloužil mnohem větší trest. Pán mě však chrání, a proto jsem dostal jen malý trest na znamení platnosti zákona karmy.” Oddaný si tímto způsobem uvědomuje Pánovu milost a se stále větší důvěrou se odevzdává Nejvyšší Osobnosti Božství, aniž by ho nějaký takzvaný trest rozrušil.

4.7.16

Verš

maitreya uvāca
kṣamāpyaivaṁ sa mīḍhvāṁsaṁ
brahmaṇā cānumantritaḥ
karma santānayām āsa
sopādhyāyartvig-ādibhiḥ

Synonyma

maitreyaḥ — mudrc Maitreya; uvāca — pravil; kṣamā — odpuštění; āpya — dostal; evam — tak; saḥ — král Dakṣa; mīḍhvāṁsam — Pánu Śivovi; brahmaṇā — spolu s Pánem Brahmou; ca — také; anumantritaḥ — se svolením; karma — oběť; santānayām āsa — znovu začal; sa — s; upādhyāya — učenými mudrci; ṛtvik — kněžími; ādibhiḥ — a ostatními.

Překlad

Velký mudrc Maitreya pravil: Poté, co mu Pán Śiva odpustil, začal král Dakṣa se svolením Pána Brahmy znovu provádět yajñu ve společnosti velkých a učených mudrců, kněží a ostatních členů shromáždění.

4.7.17

Verš

vaiṣṇavaṁ yajña-santatyai
tri-kapālaṁ dvijottamāḥ
puroḍāśaṁ niravapan
vīra-saṁsarga-śuddhaye

Synonyma

vaiṣṇavam — určená Pánu Viṣṇuovi nebo Jeho oddaným; yajña — oběť; santatyai — k vykonávání; tri-kapālam — tři druhy darů; dvija-uttamāḥ — nejlepší z brāhmaṇů; puroḍāśam — obětiny puroḍāśa; niravapan — obětovali; vīra — Vīrabhadry a ostatních Śivových následovníků; saṁsarga — znečištění (doṣa) způsobené jeho dotekem; śuddhaye — pro očištění.

Překlad

Před znovuzapočetím oběti brāhmaṇové připravili vše pro vysvěcení arény z důvodu znečištění, které svým dotekem způsobil Vīrabhadra a ostatní Śivovi strašidelní následovníci. Poté začali nabízet do ohně obětiny známé jako puroḍāśa.

Význam

Stoupenci a oddaní Pána Śivy, vedení Vīrabhadrou, jsou známí jako vīrové a jsou to strašidelní démoni. Již samotná jejich přítomnost zamořila celou obětní arénu, a navíc tam ještě káleli a močili. Nejprve tedy bylo nutné vše řádně očistit prostřednictvím nabízení obětin, kterým se říká puroḍāśa. Viṣṇu-yajña, oběť Pánu Viṣṇuovi, nelze vykonávat, dokud není vše dokonale čisté. Obětovat cokoliv v nečistém stavu je sevāparādha. Uctívání Božstva Viṣṇua v chrámu je rovněž viṣṇu-yajña. Kněz, který má v chrámu Pána Viṣṇua na starosti arcanā-vidhi, proto musí velice dbát na čistotu. Vše musí být čisté a upravené a pokrmy musí být připravovány naprosto čistým způsobem. Tyto zásady jsou popsané v knize Nektar oddanosti. Existuje třicet dva přestupků, kterých se lze při vykonávání služby arcanā dopustit. Ze všeho nejdůležitější je vyvarovat se nečistoty. Před každým obřadem je zvykem, že se celá atmosféra nejprve očistí zpíváním svatých jmen Pána Viṣṇua. Zpěv či dokonce jen vzpomínka na svaté jméno Nejvyšší Osobnosti Božství, Viṣṇua, okamžitě očistí kohokoliv, ať je vnitřně či navenek čistý nebo nečistý. Aréna yajñi byla zneuctěna stoupenci Pána Śivy, které vedl Vīrabhadra, a bylo třeba ji vysvětit. Nestačila ani přítomnost Pána Śivy, jenž je nadevše příznivý, protože jeho následovníci tam způsobili úplnou pohromu. Toto vysvěcení bylo možné jedině zpíváním svatého jména Viṣṇua, Trikapāly, které může očistit všechny tři světy. Śivovi stoupenci jsou většinou špinaví a o hygienu se nestarají—nekoupou se pravidelně, nosí dlouhé vlasy a kouří gāñju. Osoby s takovými zlozvyky patří do kategorie duchů. Jelikož svou přítomností znečistili celou obětní arénu, musela být vysvěcena obětinami trikapāla, jimiž se vzývala přízeň Viṣṇua.

4.7.18

Verš

adhvaryuṇātta-haviṣā
yajamāno viśāmpate
dhiyā viśuddhayā dadhyau
tathā prādurabhūd dhariḥ

Synonyma

adhvaryuṇā — z Yajur Vedy; ātta — vzal; haviṣā — s přečištěným máslem; yajamānaḥ — král Dakṣa; viśām-pate — ó Viduro; dhiyā — v meditaci; viśuddhayā — posvátné; dadhyau — obětoval; tathā — okamžitě; prāduḥ — projevený; abhūt — stal se; hariḥ — Hari, Pán.

Překlad

Velký mudrc Maitreya řekl Vidurovi: Milý Viduro, jakmile král Dakṣa, pohroužený do posvátné meditace, obětoval přečištěné máslo mantrami z Yajur Vedy, zjevil se tam Pán Viṣṇu ve Své původní podobě jako Nārāyaṇa.

Význam

Pán Viṣṇu je všudypřítomný. Oddaný, který dodržuje usměrňující zásady a v posvátné meditaci zpívá patřičné mantry v náladě služby a oddanosti, může Pána Viṣṇua vidět přímo před sebou. V Brahma-saṁhitě je řečeno, že oddaný, jehož oči jsou potřeny balzámem lásky k Bohu, může vidět Nejvyšší Osobnost Božství ve svém srdci neustále. Taková je milost Pána Śyāmasundary ke Svým oddaným.

4.7.19

Verš

tadā sva-prabhayā teṣāṁ
dyotayantyā diśo daśa
muṣṇaṁs teja upānītas
tārkṣyeṇa stotra-vājinā

Synonyma

tadā — tehdy; sva-prabhayā — Svou září; teṣām — všechny; dyotayantyā — jasem; diśaḥ — směry; daśa — deset; muṣṇan — zmenšil; tejaḥ — záře; upānītaḥ — přinesený; tārkṣyeṇa — Garudou; stotra-vājinā — jehož křídla se nazývají Bṛhat a Rathantara.

Překlad

Pán Nārāyaṇa seděl na Stotrovi neboli Garudovi, který má obrovská křídla. Když se Pán objevil, všechny směry zaplavila pronikavá záře, která zmenšila lesk Brahmy a ostatních přítomných.

Význam

V následujících dvou slokách je uveden popis Nārāyaṇa.

4.7.20

Verš

śyāmo hiraṇya-raśano ’rka-kirīṭa-juṣṭo
nīlālaka-bhramara-maṇḍita-kuṇḍalāsyaḥ
śaṅkhābja-cakra-śara-cāpa-gadāsi-carma-
vyagrair hiraṇmaya-bhujair iva karṇikāraḥ

Synonyma

śyāmaḥ — načernalý; hiraṇya-raśanaḥ — roucho barvy zlata; arka-kirīṭa-juṣṭaḥ — helmice zářící jako slunce; nīla-alaka — namodralé kadeře; bhramara — velké černé včely; maṇḍita-kuṇḍala-āsyaḥ — tvář ozdobená náušnicemi; śaṅkha — lastura; abja — lotos; cakra — disk; śara — šípy; cāpa — luk; gadā — kyj; asi — meč; carma — štít; vyagraiḥ — plné; hiraṇmaya — zlatých (náramků); bhujaiḥ — paže; iva — jako; karṇikāraḥ — rozkvetlý strom.

Překlad

Měl načernalou pleť, žluté roucho barvy zlata a Jeho helmice zářila jako slunce. Vlasy měl namodralé, v barvě černých včel, a tvář Mu zdobily náušnice. V osmi rukách držel lasturu, disk, kyj, lotos, šíp, luk, štít a meč a všechny paže měl ozdobené zlatými náramky. Celé Jeho tělo připomínalo rozkvetlý strom, krásně ozdobený rozličnými květy.

Význam

Obličej Pána Viṣṇua se podle tohoto popisu podobá lotosovému květu, nad kterým bzučí včely. Veškeré ozdoby na těle Pána Viṣṇua mají barvu taveného zlata a připomínají zlatě rudé paprsky vycházejícího slunce. Pán se zjevuje stejně jako ranní slunce, aby opatroval stvořený vesmír. V Jeho rukách jsou různé zbraně a Jeho osm paží je jako osm lístků lotosového květu. Všechny uvedené zbraně jsou určeny k ochraně oddaných Pána.

Ve čtyřech rukách Viṣṇua spočívá disk, kyj, lastura a lotosový květ. Rozmístění těchto symbolů je u různých podob Viṣṇua různé. Kyj a disk jsou symboly trestu démonům a ničemům, zatímco lotos a lastura dávají požehnání oddaným. Všude existují dvě třídy bytostí — oddaní a démoni. Podle Bhagavad-gīty (paritrāṇāya sādhūnām) je Pán neustále připravený chránit Své oddané a ničit démony. Démoni a oddaní existují v hmotném světě, ale v duchovním světě takové rozdělení není. Pán Viṣṇu je vlastníkem jak hmotných, tak i duchovních světů, přičemž hmotný svět obývají zpravidla bytosti s démonskou povahou. Najdeme v něm ale i oddané, kteří ho však obývají jen zdánlivě, neboť ve skutečnosti se věčně nacházejí v duchovním světě. Oddaný je neustále pod ochranou Pána Viṣṇua a jeho postavení je vždy transcendentální.

4.7.21

Verš

vakṣasy adhiśrita-vadhūr vana-māly udāra-
hāsāvaloka-kalayā ramayaṁś ca viśvam
pārśva-bhramad-vyajana-cāmara-rāja-haṁsaḥ
śvetātapatra-śaśinopari rajyamānaḥ

Synonyma

vakṣasi — na hrudi; adhiśrita — nachází se; vadhūḥ — žena (bohyně štěstí, Lakṣmī); vana-mālī — ověnčené girlandou z lesních květů; udāra — krásný; hāsa — usměvavý; avaloka — pohled; kalayā — zlomkem; ramayan — těšící; ca — a; viśvam — celý svět; pārśva — strana; bhramat — pohybující se tam a zpět; vyajana-cāmara — bílý vějíř z ocasu jaka; rāja-haṁsaḥ — labuť; śveta-ātapatra-śaśinā — s baldachýnem bělostným jako měsíc; upari — nad; rajyamānaḥ — vypadal překrásně.

Překlad

Pán Viṣṇu vypadal neobyčejně krásně, protože Jeho hruď zdobila girlanda a přítomnost bohyně štěstí. Na Jeho tváři se skvěl nepatrný úsměv, který dokáže okouzlit celý svět a zvláště oddané. Vějíře z bílých žíní, ovívající Pána z obou stran, vypadaly jako labutě a bělostný baldachýn nad Jeho hlavou připomínal měsíc.

Význam

Usmívající se tvář Pána Viṣṇua těší celý svět. Jeho úsměv přitahuje nejen oddané, ale i neoddané. Tato sloka velice pěkně popisuje, jak vějíře z žíní, baldachýn nad Jeho hlavou, náušnice, které se houpaly po obou stranách Jeho tváře, a Jeho načernalé vlasy připomínaly slunce, měsíc, lotosový květ s osmi okvětními lístky a bzučící černé včely. To vše, společně s lasturou, diskem, kyjem, lotosem, lukem, šípy, štítem a mečem v Jeho rukách, skýtalo jedinečnou podívanou na Pána Viṣṇua, která zcela uchvátila všechny přítomné polobohy, včetně Dakṣi a Pána Brahmy.

4.7.22

Verš

tam upāgatam ālakṣya
sarve sura-gaṇādayaḥ
praṇemuḥ sahasotthāya
brahmendra-tryakṣa-nāyakāḥ

Synonyma

tam — Jeho; upāgatam — přišel; ālakṣya — když viděli; sarve — všichni; sura-gaṇa-ādayaḥ — polobozi a ostatní; praṇemuḥ — poklony; sahasā — okamžitě; utthāya — když povstali; brahma — Pán Brahmā; indra — Pán Indra; tri-akṣa — Pán Śiva (který má tři oči); nāyakāḥ — v čele s.

Překlad

Jakmile uviděli Pána Viṣṇua, všichni polobozi — Pán Brahmā, Pán Śiva, Gandharvové a ostatní přítomní — padli okamžitě k Jeho nohám, aby Mu vzdali uctivé poklony.

Význam

Pán Viṣṇu je podle tohoto verše Svrchovaným Pánem také Pána Śivy a Pána Brahmy, o jiných polobozích, Gandharvech a obyčejných živých bytostech ani nemluvě. Jedna modlitba praví: yaṁ brahmā varuṇendra-rudra-marutāḥ — všichni polobozi uctívají Pána Viṣṇua. Podobně: dhyānāvasthita-tad-gatena manasā paśyanti yaṁ yoginaḥ — yogīni soustřeďují svou mysl na podobu Pána Viṣṇua. Pán Viṣṇu je tedy hoden úcty všech — polobohů, Gandharvů, a dokonce i Pána Śivy a Pána Brahmy. Tad viṣṇoḥ paramaṁ padaṁ sadā paśyanti sūrayaḥ — proto je Viṣṇu Nejvyšší Osobnost Božství. Pán Brahmā sice v předcházejících slokách oslovil Pána Śivu jako Nejvyššího, ale když se zjevil Pán Viṣṇu, padl i Śiva k Jeho nohám, aby Mu vzdal uctivé poklony.

4.7.23

Verš

tat-tejasā hata-rucaḥ
sanna-jihvāḥ sa-sādhvasāḥ
mūrdhnā dhṛtāñjali-puṭā
upatasthur adhokṣajam

Synonyma

tat-tejasā — oslňující září Jeho těla; hata-rucaḥ — vytratil se tělesný lesk; sanna-jihvāḥ — umlkly jazyky; sa-sādhvasāḥ — ve strachu z Něho; mūrdhnā — s hlavou; dhṛta-añjali-puṭāḥ — s rukama dotýkajícíma se hlavy; upatasthuḥ — modlili se; adhokṣajam — k Adhokṣajovi, Nejvyšší Osobnosti Božství.

Překlad

Vlivem oslňující záře Nārāyaṇova těla ztratili všichni přítomní nejen tělesný lesk, ale i řeč. Plni posvátného strachu a úcty se všichni sepjatýma rukama dotkli svých čel a připravili se přednést Nejvyšší Osobnosti Božství, Adhokṣajovi, své modlitby.

4.7.24

Verš

apy arvāg-vṛttayo yasya
mahi tv ātmabhuv-ādayaḥ
yathā-mati gṛṇanti sma
kṛtānugraha-vigraham

Synonyma

api — přestože; arvāk-vṛttayaḥ — mimo dosah mysli; yasya — Jehož; mahi — sláva; tu — ale; ātmabhū-ādayaḥ — Brahmy a podobně; yathā-mati — každý podle svých možností; gṛṇanti sma — modlili se; kṛta-anugraha — zjevená Jeho milostí; vigraham — transcendentální podoba.

Překlad

Přestože nekonečná sláva Nejvyššího Pána přesahuje dosah mysli i takových polobohů, jako je Brahmā, Jeho milostí mohli všichni přítomní tuto transcendentální podobu Nejvyšší Osobnosti Božství vnímat. Jen díky této milosti Mu byli schopni složit uctivé modlitby, každý podle svých možností.

Význam

Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, je vždy neomezený a Jeho slávu nedokáže plně vylíčit ani taková osobnost, jako je Pán Brahmā. Je řečeno, že Ananta, přímá inkarnace Pána, má nesčetná ústa, kterými se již od nepaměti pokouší popsat slávu Pána. Sláva Pána však zůstává nekonečná, a Ananta tedy se svým oslavováním nikdy neskončí. Žádná obyčejná živá bytost nedokáže pochopit nebo oslavit neomezenou Osobnost Božství, ale každý může Pánu sloužit či obětovat modlitby podle svých možností. Tyto možnosti vzrůstají pěstováním služebnického postoje. Sevonmukhe hi jihvādau znamená, že služba Pánu začíná jazykem. To se vztahuje na zpívání — zpívání Hare Kṛṣṇa představuje začátek služby Pánu. Jazyk také může ochutnávat a přijímat Pánovo prasādam. Svoji službu Neomezenému musíme začít tak, že zaměstnáme jazyk zpíváním svatého jména Pána a ochutnáváním Pánova prasādam. Přijímáním prasādam lze ovládnout všechny smysly. Jazyk je nejhůře ovladatelný, neboť stále vyhledává nějakou nevhodnou potravu, a nutí tak živou bytost žít ve vězení hmotného, podmíněného života. Živá bytost je v průběhu svého převtělování z jedné životní podoby do druhé nucena pojídat nekonečné množství různé odporné potravy. Je nesmírně důležité, abychom jazyk zaměstnali zpíváním svatého jména a přijímáním Pánova prasādam, neboť tak ovládneme i ostatní smysly. Zpívání je lék a prasādam je dieta. Oddaná služba začíná těmito činnostmi a s nárůstem oddané služby se Pán oddanému vyjevuje čím dál více. Sláva Pána je však nekonečná, stejně jako možnosti zaměstnat se v Jeho službě.

4.7.25

Verš

dakṣo gṛhītārhaṇa-sādanottamaṁ
yajñeśvaraṁ viśva-sṛjāṁ paraṁ gurum
sunanda-nandādy-anugair vṛtaṁ mudā
gṛṇan prapede prayataḥ kṛtāñjaliḥ

Synonyma

dakṣaḥ — Dakṣa; gṛhīta — přijal; arhaṇa — vhodnou; sādana-uttamam — obětní nádobu; yajña-īśvaram — vládci všech obětí; viśva-sṛjām — ze všech Prajāpatiů; param — nejvyšší; gurum — učitel; sunanda-nanda-ādi-anugaiḥ — společníky, jako jsou Sunanda a Nanda; vṛtam — obklopený; mudā — s velkým potěšením; gṛṇan — s úctou se klaní; prapede — uchýlili se; prayataḥ — se zkrocenou myslí; kṛta-añjaliḥ — se sepjatýma rukama.

Překlad

Poté, co Pán Viṣṇu přijal nabízené obětiny, Prajāpati Dakṣa Mu začal s potěšením přednášet uctivé moditby. Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, je ve skutečnosti vládcem všech obětí a učitelem všech Prajāpatiů a slouží Mu i osobnosti, jako je Nanda a Sunanda.

4.7.26

Verš

dakṣa uvāca
śuddhaṁ sva-dhāmny uparatākhila-buddhy-avasthaṁ
cin-mātram ekam abhayaṁ pratiṣidhya māyām
tiṣṭhaṁs tayaiva puruṣatvam upetya tasyām
āste bhavān apariśuddha ivātma-tantraḥ

Synonyma

dakṣaḥ — Dakṣa; uvāca — řekl; śuddham — čistý; sva-dhāmni — ve Svém sídle; uparata-akhila — zcela odvrácený; buddhi-avastham — stanovisko mentální spekulace; cit-mātram — čistě duchovní; ekam — jeden jediný; abhayam — beze strachu; pratiṣidhya — vládnoucí; māyām — hmotné energii; tiṣṭhan — v postavení; tayā — s ní (Māyou); eva — jistě; puruṣatvam — dohlížející; upetya — vstupuješ; tasyām — do ní; āste — je přítomná; bhavān — Ty, Vznešený; apariśuddhaḥ — nečisté; iva — jako; ātma-tantraḥ — soběstačný.

Překlad

Dakṣa oslovil Nejvyšší Osobnost Božství: Drahý Pane, jsi transcendentální veškeré mentální spekulaci, čistě duchovní a prostý strachu. Hmotná příroda je vždy pod Tvou vládou. Přestože se zjevuješ v hmotné energii, jsi nepřetržitě na transcendentální úrovni. Hmotné nečistoty se Tě nedotýkají, jelikož jsi zcela soběstačný.

4.7.27

Verš

ṛtvija ūcuḥ
tattvaṁ na te vayam anañjana rudra-śāpāt
karmaṇy avagraha-dhiyo bhagavan vidāmaḥ
dharmopalakṣaṇam idaṁ trivṛd adhvarākhyaṁ
jñātaṁ yad-artham adhidaivam ado vyavasthāḥ

Synonyma

ṛtvijaḥ — kněží; ūcuḥ — řekli; tattvam — pravda; na — ne; te — Tebe, Pane; vayam — my všichni; anañjana — bez hmotného znečištění; rudra — Pán Śiva; śāpāt — jeho kletbou; karmaṇi — k plodonosným činnostem; avagraha — příliš připoutaní; dhiyaḥ — takové inteligence; bhagavan — ó Pane; vidāmaḥ — víš; dharma — náboženství; upalakṣaṇam — představované; idam — to; tri-vṛt — tři části védského poznání; adhvara — oběť; ākhyam — jménem; jñātam — známe; yat — to; artham — za účelem; adhidaivam — uctívání polobohů; adaḥ — toto; vyavasthāḥ — uspořádání.

Překlad

Kněží Pána oslovili: Ó Pane, Jenž jsi transcendentální hmotnému znečištění, kletba, kterou na nás uvalili stoupenci Pána Śivy, způsobila, že jsme přilnuli k plodonosným činnostem. Jsme tudíž pokleslé duše, zapletené do příkazů tří částí Ved pod záminkou provádění obřadů ve jménu yajñi, a nevíme o Tobě vůbec nic. Víme jen, že jsi to Ty, kdo zařídil, aby polobozi dostali svůj podíl.

Význam

Vedy jsou traiguṇya-viṣayā vedāḥ (Bg.2.45). Náruživí studenti Ved velice lpí na védských obřadech — tito veda-vādīni proto nemohou porozumět tomu, že konečným cílem Ved je pochopit Pána Kṛṣṇu, Viṣṇua. Mohou Ho pochopit jen ti, kdo transcendovali védská lákadla na úrovni tří kvalit, neboť Kṛṣṇa není nikdy poznamenaný hmotnými kvalitami. Z tohoto důvodu je Pán Viṣṇu osloven jako anañjana — nedotčený hmotným znečištěním. V Bhagavad-gītě (2.42) Kṛṣṇa odsuzuje nevyzrálé znalce Ved těmito slovy:

yām imāṁ puṣpitāṁ vācaṁ
pravadanty avipaścitaḥ
veda-vāda-ratāḥ pārtha
nānyad astīti vādinaḥ

“Lidé s chabými znalostmi jsou velmi připoutáni ke květnatým slovům Ved a tvrdí, že nic víc ani neexistuje.”

4.7.28

Verš

sadasyā ūcuḥ
utpatty-adhvany aśaraṇa uru-kleśa-durge ’ntakogra-
vyālānviṣṭe viṣaya-mṛga-tṛṣy ātma-gehoru-bhāraḥ
dvandva-śvabhre khala-mṛga-bhaye śoka-dāve ’jña-sārthaḥ
pādaukas te śaraṇada kadā yāti kāmopasṛṣṭaḥ

Synonyma

sadasyāḥ — členové shromáždění; ūcuḥ — pravili; utpatti — opakované zrození a smrt; adhvani — na cestě; aśaraṇe — bez útočiště; uru — veliké; kleśa — nešťastné; durge — v obrovské pevnosti; antaka — ukončení; ugra — strašnými; vyāla — hady; anviṣṭe — zamořené; viṣaya — hmotné štěstí; mṛga-tṛṣi — fata morgána; ātma — tělo; geha — domov; uru — těžké; bhāraḥ — břímě; dvandva — dualit; śvabhre — jámy takzvaného štěstí a neštěstí; khala — dravá; mṛga — zvířata; bhaye — ve strachu z; śoka-dāve — lesní požár nářku; ajña-sa-arthaḥ — v zájmu darebáků; pāda-okaḥ — útočiště Tvých lotosových nohou; te — Tobě; śaraṇa-da — který poskytuješ ochranu; kadā — kdy; yāti — jdou; kāma-upasṛṣṭaḥ — uchváceni všemožnými touhami.

Překlad

Členové shromáždění oslovili Pána: Jsi jediným útočištěm všech trpících v této obrovské pevnosti podmíněné existence, kde čas jako had neustále číhá na příležitost uštknout. Svět je plný jam takzvaného štěstí a neštěstí a dravých zvířat připravených zaútočit. Plameny nářku v něm nikdy nepohasínají a fata morgána falešného štěstí bez ustání láká, ale neposkytuje útočiště. Hlupáci podléhají opakovanému rození a umírání a klesají pod tíhou svých takzvaných povinností. Doba, kdy přijmou útočiště Tvých lotosových nohou, nám není známá.

Význam

Ti, kdo si nejsou vědomi Kṛṣṇy, žijí v nepřetržitém nebezpečí, které popisuje tento verš. Všechny uvedené nepříjemné podmínky jsou však důsledkem jejich zapomnění na Kṛṣṇu. Hnutí pro vědomí Kṛṣṇy je zde proto, aby pomohlo všem těmto zmateným a nešťastným duším. Jedná se tedy o nejdůležitější pomoc celé lidské společnosti. Členové tohoto hnutí jsou největší dobrodinci, neboť následují příklad Pána Caitanyi Mahāprabhua, nejlepšího přítele všech živých bytostí.

4.7.29

Verš

rudra uvāca
tava varada varāṅghrāv āśiṣehākhilārthe
hy api munibhir asaktair ādareṇārhaṇīye
yadi racita-dhiyaṁ māvidya-loko ’paviddhaṁ
japati na gaṇaye tat tvat-parānugraheṇa

Synonyma

rudraḥ uvāca — Pán Śiva pravil; tava — Tvoje; vara-da — ó nejvyšší dobrodinče; vara-aṅghrau — vzácné lotosové nohy; āśiṣā — touhou; iha — v hmotném světě; akhila-arthe — k naplnění; hi api — jistě; munibhiḥ — mudrci; asaktaiḥ — osvobozenými; ādareṇa — pečlivě; arhaṇīye — hodné úcty; yadi — když; racita-dhiyam — upřenou myslí; mā — mne; avidya-lokaḥ — nevědomí lidé; apaviddham — nečistá činnost; japati — vyslovují; na gaṇaye — neocení; tat — to; tvat-para-anugraheṇa — s takovým soucitem, jako máš Ty.

Překlad

Pán Śiva pravil: Drahý Pane, má mysl i vědomí jsou neustále soustředěné na Tvé lotosové nohy, které jsou zdrojem veškerých požehnání a naplněním všech tužeb. Uctívají je všichni velcí osvobození mudrci, neboť jsou vskutku hodné uctívání. Má mysl je upřená na Tvé lotosové nohy a již mě nezneklidňují urážky těch, kdo tvrdí, že mé činnosti jsou nečisté. Jejich obvinění mi nevadí a soucitně jim odpouštím, stejně jako Ty projevuješ Svůj soucit všem živým bytostem.

Význam

Pán Śiva litoval, že se rozzlobil a narušil Dakṣův obětní obřad. Král Dakṣa ho mnoha způsoby urazil, a proto se rozhněval a zmařil celou oběť. Když byl později uspokojen, yajña byla znovu zahájena a on svého chování litoval. V této souvislosti říká, že jeho mysl je upřená na lotosové nohy Nejvyšší Osobnosti Božství, Viṣṇua, a proto ho již nerozrušují ti, kdo kritizují jeho vystupování. Z tohoto Śivova výroku vyplývá, že na hmotné úrovni stále podléháme třem kvalitám hmotné přírody, ale na úrovni vědomí Kṛṣṇy jsme mimo dosah hmotných činností. Proto je důležité, abychom upnuli své vědomí na Kṛṣṇu a nepřetržitě Mu s láskou sloužili. Akce a reakce způsobené třemi kvalitami hmotné přírody se takového oddaného zaručeně nikdy nedotknou. Bhagavad-gītā tuto skutečnost potvrzuje, když říká, že ten, kdo je stálý v transcendentální službě Pánu, překonal všechny hmotné kvality a dosáhl realizace Brahmanu, kdy ho nesužují touhy po hmotných věcech. Śrīmad-Bhāgavatam nám doporučuje být stále ve vědomí Kṛṣṇy a nikdy nezapomenout na náš transcendentální vztah s Pánem. Tím by se měl každý důsledně řídit. Z výroku Pána Śivy vyplývá, že je neustále ve vědomí Kṛṣṇy, a proto je zcela osvobozený od hmotného utrpení. Neochvějné pokračování v cestě vědomí Kṛṣṇy je jediným lékem, který nás může zbavit znečišťujícího vlivu hmotných kvalit.

4.7.30

Verš

bhṛgur uvāca
yan māyayā gahanayāpahṛtātma-bodhā
brahmādayas tanu-bhṛtas tamasi svapantaḥ
nātman-śritaṁ tava vidanty adhunāpi tattvaṁ
so ’yaṁ prasīdatu bhavān praṇatātma-bandhuḥ

Synonyma

bhṛguḥ uvāca — Śrī Bhṛgu řekl; yat — kdo; māyayā — iluzorní energií; gahanayā — nepřekonatelnou; apahṛta — ukradené; ātma-bodhāḥ — poznání o přirozeném postavení; brahma-ādayaḥ — Pán Brahmā a ostatní; tanu-bhṛtaḥ — vtělené živé bytosti; tamasi — v temnotě iluze; svapantaḥ — leží; na — ne; ātman — v živé bytosti; śritam — umístěný v; tava — Tvoje; vidanti — chápou; adhunā — nyní; api — jistě; tattvam — absolutní postavení; saḥ — Ty; ayam — toto; prasīdatu — buď laskavý; bhavān — Vznešený Pane; praṇata-ātma — odevzdaná duše; bandhuḥ — přítel.

Překlad

Śrī Bhṛgu řekl: Drahý Pane, všechny živé bytosti, počínaje Pánem Brahmou, který je z nich nejvyšší, až po obyčejného mravence, podléhají nepřekonatelnému vlivu iluzorní energie, a proto neznají své přirozené postavení. Všichni věří tělesnému pojetí života, a tak jsou zcela zaslepeni temnotou nevědomosti. Nejsou schopni pochopit, že jako Nadduše sídlíš v těle každé živé bytosti, a nemohou porozumět Tvému absolutnímu postavení. Ty jsi však věčný přítel a ochránce všech odevzdaných duší. Buď k nám proto laskavý a odpusť nám, prosím, všechny naše přestupky.

Význam

Bhṛgu Muni si uvědomoval, že všichni přítomní, včetně Brahmy a Pána Śivy, se během Dakṣovy oběti chovali zcela nepřístojně. Zmínkou o Pánu Brahmovi, vládci všech živých bytostí tohoto hmotného světa, chtěl naznačit, že všichni kromě Pána Viṣṇua — i Brahmā a Pán Śiva—žijí v tělesném pojetí a jsou pod vlivem kouzla hmotné energie. To je Bhṛguovo sdělení. Dokud se ztotožňujeme s tělem, je nesmírně těžké pochopit existenci Nadduše nebo Nejvyšší Osobnosti Božství. Bhṛgu si byl vědom toho, že nepřevyšuje Brahmu, a proto připustil, že i on se dopustil mnoha přestupků. Nevědomé bytosti, podmíněné duše, nemají na vybranou a musí přijmout nejisté podmínky hmotné existence. Jedinou pomocí je odevzdat se Viṣṇuovi a stále se modlit o odpuštění. Ve věci osvobození je třeba záviset jen na bezpříčinné milosti Pána a ani v nejmenším se nespoléhat na svou vlastní sílu. To je dokonalé postavení osoby vědomé si Kṛṣṇy. Pán je přítelem všech, ale zvláště přátelský je k odevzdaným duším. Podmíněné duše se proto musí odevzdat Pánovi, a Pán je ochrání, aby již neupadly do zajetí hmotného znečištění.

4.7.31

Verš

brahmovāca
naitat svarūpaṁ bhavato ’sau padārtha-
bheda-grahaiḥ puruṣo yāvad īkṣet
jñānasya cārthasya guṇasya cāśrayo
māyāmayād vyatirikto matas tvam

Synonyma

brahmā uvāca — Pán Brahmā řekl; na — ne; etat — tuto; svarūpam — věčnou podobu; bhavataḥ — Tvou; asau — jiné; pada-artha — poznání; bheda — odlišné; grahaiḥ — získáváním; puruṣaḥ — osoba; yāvat — dokud; īkṣet — chce vidět; jñānasya — poznání; ca — také; arthasya — cíle; guṇasya — prostředků k získávání poznání; ca — také; āśrayaḥ — podstata; māyā-mayāt — od stvoření hmotné energie; vyatiriktaḥ — odlišný; mataḥ — jsi považovaný; tvam — Ty.

Překlad

Pán Brahmā pravil: Můj drahý Pane, ten, kdo se Tě snaží poznat prostřednictvím různých metod získávání poznání, nikdy nepochopí Tvou věčnou podobu. Jelikož zcela transcenduješ hmotné stvoření, není možné Tě pochopit empirickou snahou, neboť je stejně hmotná jako její cíle a prostředky, kterých používá.

Význam

Transcendentální jméno, vlastnosti, činnosti, příslušenství atd. Nejvyšší Osobnosti Božství nelze pochopit hmotnými smysly. Pokusy empirických filozofů pochopit Absolutní Pravdu prostřednictvím spekulace jsou marné, jelikož jak jejich proces porozumění, tak jejich cíle a užité prostředky jsou hmotné. Pán je aprākṛta — mimo hmotný svět. To uznal i velký impersonalista Śaṅkarācārya: nārāyaṇaḥ paro 'vyaktād aṇḍam avyakta-sambhavam. Avyakta, původní příčina hmoty, je mimo hmotný projev a je zdrojem hmotného světa. Nārāyaṇa, Nejvyšší Osobnost Božství, je mimo hmotné stvoření, a nelze Ho proto poznat žádnou hmotnou metodou spekulace. Nejvyšší Osobnost Božství musíme pochopit prostřednictvím transcendentální metody vědomí Kṛṣṇy. Bhagavad-gītā (18.55) to potvrzuje: bhaktyā mām abhijānāti — transcendentální podobu Pána lze pochopit jedině oddanou službou. Rozdíl mezi impersonalisty a personalisty spočívá v tom, že impersonalisté, kteří jsou omezeni svými spekulacemi, se nemohou k Nejvyšší Osobnosti Božství ani přiblížit, zatímco oddaní těší Nejvyšší Osobnost Božství transcendentální láskyplnou službou. Sevonmukhe hi — Pán se Svému oddanému zjevuje na základě jeho služebnického postoje. Materialisté Nejvyššího Pána nepochopí, ani když bude stát přímo před nimi. V Bhagavad-gītě proto Pán Kṛṣṇa tyto materialisty zavrhuje jakožto mūḍhy. Mūḍha znamená “darebák”. Gītā praví, že jen darebáci považují Pána Kṛṣṇu za obyčejného smrtelníka. Nemají ponětí o Jeho postavení ani o Jeho transcendentálních energiích. Impersonalisté si neuvědomují transcendentální moc Pána Kṛṣṇy, a proto se Mu vysmívají. Oddaní Jej však díky své službě znají jako Osobnost Božství. Arjuna v desáté kapitole Bhagavad-gīty také potvrzuje, že poznat Pánovu osobnost je nesmírně obtížné.

4.7.32

Verš

indra uvāca
idam apy acyuta viśva-bhāvanaṁ
vapur ānanda-karaṁ mano-dṛśām
sura-vidviṭ-kṣapaṇair udāyudhair
bhuja-daṇḍair upapannam aṣṭabhiḥ

Synonyma

indraḥ uvāca — král Indra řekl; idam — tato; api — jistě; acyuta — ó Neomylný; viśva-bhāvanam — pro dobro vesmíru; vapuḥ — transcendentální podoba; ānanda-karam — příčina potěšení; manaḥ-dṛśām — pro mysl i oko; sura-vidviṭ — závistiví vůči Tvým oddaným; kṣapaṇaiḥ — potrestáním; ud-āyudhaiḥ — pozdviženými zbraněmi; bhuja-daṇḍaiḥ — pažemi; upapannam — vybavenými; aṣṭabhiḥ — osmi.

Překlad

Král Indra řekl: Ó Pane, Tvá transcendentální podoba s osmi rukama, ve kterých svíráš zbraně, se zjevuje pro dobro celého vesmíru a skýtá potěšení mysli a očím. V této podobě jsi neustále připravený trestat démony, kteří závidí Tvým oddaným.

Význam

Ve zjevených písmech obvykle čteme, že Pán Viṣṇu se zjevuje v podobě, která má čtyři paže. Nyní se však v obětní aréně zjevil s osmi pažemi. Král Indra řekl: “Jsme sice zvyklí vídat Tě ve čtyřruké podobě, ale tato Tvá osmiruká podoba je stejně skutečná jako čtyřruká.” Na prohlášení Pána Brahmy, že pouhým smyslovým vnímáním nelze realizovat transcendentální podobu Pána, Indra odpověděl, že i když není možné vnímat transcendentální podobu Pána hmotnými smysly, přesto můžeme Jeho činnostem a transcendentální podobě porozumět. Nevídané rysy, činnosti a krásu Pána může poznat dokonce i obyčejný člověk. Například v době, kdy bylo Pánu Kṛṣṇovi šest nebo sedm let, za Ním přišli obyvatelé Vṛndāvanu s prosbou, aby je zachránil před ohromnými přívaly deště. Śrī Kṛṣṇa tedy zdvihl kopec Govardhan a držel ho nad nimi na malíčku Své levé ruky po sedm dní. Tento jedinečný Pánův čin by měl přesvědčit i materialisty, kteří chtějí spekulovat, jak jen jim jejich hmotné smysly dovolí. I z hlediska experimentů jsou Pánovy činnosti úžasné. Impersonalisty však o Jeho totožnosti nic nepřesvědčí, neboť studují osobnost Pána srovnáváním se svou vlastní osobností. Jelikož normální člověk v tomto hmotném světě nedokáže zdvihnout horu, nevěří, že by Pán něco takového mohl dokázat. Výroky Śrīmad-Bhāgavatamu považují za jinotaje a snaží se je vykládat svým vlastním způsobem. Velcí ācāryové a učenci, jako je Vyāsadeva a Nārada, však potvrzují, že Pán Śrī Kṛṣṇa skutečně zdvihl kopec Govardhan před očima všech obyvatel Vṛndāvanu. Veškeré činnosti, zábavy a neobvyklé rysy Pána je třeba přijímat takové, jaké jsou, a tímto způsobem můžeme dokonce i ve svém současném postavení Pánu porozumět. Král Indra v tomto případě potvrdil, že osmiruká podoba Pána Viṣṇua je stejně dobrá jako čtyřruká. Není důvod o tom pochybovat.

4.7.33

Verš

patnya ūcuḥ
yajño ’yaṁ tava yajanāya kena sṛṣṭo
vidhvastaḥ paśupatinādya dakṣa-kopāt
taṁ nas tvaṁ śava-śayanābha-śānta-medhaṁ
yajñātman nalina-rucā dṛśā punīhi

Synonyma

patnyaḥ ūcuḥ — manželky vykonavatelů oběti řekly; yajñaḥ — oběť; ayam — tato; tava — Tebe; yajanāya — uctívání; kena — Brahmou; sṛṣṭaḥ — uspořádaná; vidhvastaḥ — zničená; paśupatinā — Pánem Śivou; adya — dnes; dakṣa-kopāt — ze zlosti na Dakṣu; tam — to; naḥ — naše; tvam — Ty; śava-śayana — mrtvá těla; ābha — jako; śānta-medham — nehybná těla obětních zvířat; yajña-ātman — ó vládce oběti; nalina — lotos; rucā — krásný; dṛśā — pohledem Tvých očí; punīhi — posvěť.

Překlad

Manželky kněží, kteří vykonávali obřady, řekly: Drahý Pane, tato oběť byla připravena pod vedením Pána Brahmy. Pán Śiva se však bohužel rozhněval na Dakṣu, zpustošil celé obětiště a obětní zvířata zde leží mrtvá. Z věcí potřebných k yajñi tedy nezbylo vůbec nic. Pohledem Tvých lotosových očí se tato obětní aréna může stát znovu posvátnou.

Význam

Zvířata se obětovala proto, aby dostala nový život — to byl důvod jejich přítomnosti v aréně. Obětováním a oživením zvířete se ověřovala účinnost síly manter. Když Pán Śiva zmařil Dakṣovu yajñu, byla některá ze zvířat bohužel usmrcena. (Jedno z nich muselo obětovat svou hlavu, aby ji dostal Dakṣa.) Všude ležela jejich mrtvá těla, původní obětiště se změnilo na pohřebiště a skutečný význam yajñi se vytratil.

Manželky kněží se proto obrátily na Pána Viṣṇua, nejvyšší cíl obětních obřadů, aby Svou bezpříčinnou milostí pohlédl na obětiště, a umožnil tak pokračování yajñi. Význam těchto veršů je, že zvířata se nemají bezdůvodně zabíjet. Jejich obětování mělo ověřit účinnost manter — pokud byla mantra správně vyslovena, vrátil se obětovanému zvířeti nejen život, ale i mládí. Zvířata se nemají zabíjet, jako to učinil Pán Śiva, aby nahradil Dakṣovu hlavu hlavou kozy. Bývalo příjemné vidět obětování a následné omlazení zvířat, ale v tomto případě byla celá příznivá atmosféra ztracena. Ženy kněží prosily Pána Viṣṇua, aby Svým pohledem zvířata vzkřísil a vrátil celé yajñi její příznivý charakter.

4.7.34

Verš

ṛṣaya ūcuḥ
ananvitaṁ te bhagavan viceṣṭitaṁ
yad ātmanā carasi hi karma nājyase
vibhūtaye yata upasedur īśvarīṁ
na manyate svayam anuvartatīṁ bhavān

Synonyma

ṛṣayaḥ — mudrci; ūcuḥ — modlili se; ananvitam — úžasné; te — Tvoje; bhagavan — ó vlastníku veškerého bohatství; viceṣṭitam — činnosti; yat — které; ātmanā — Svými energiemi; carasi — vykonáváš; hi — jistě; karma — k těmto činnostem; na ajyase — nejsi poután; vibhūtaye — pro její milost; yataḥ — od koho; upaseduḥ — uctívaná; īśvarīm — Lakṣmī, bohyně štěstí; na manyate — nelpíš; svayam — Ty Sám; anuvartatīm — na Své poslušné služebnici (Lakṣmī); bhavān — Ty, Vznešený.

Překlad

Mudrci se modlili: Drahý Pane, Tvé činnosti jsou nekonečně úžasné. Přestože všechno tvoříš Svými různými energiemi, tyto činnosti Tě vůbec nepoutají. Nelpíš ani na bohyni štěstí, kterou i velcí polobozi, jako je Brahmā, uctívají a modlí se o její přízeň.

Význam

V Bhagavad-gītě je řečeno, že Pán Své úžasné činnosti nevykonává proto, že by z nich chtěl něco vytěžit, ani proto, že by je musel vykonávat. Občas jedná, aby dal lidstvu správný příklad, a tyto činnosti jsou úžasné. Pán není k ničemu připoutaný. Na māṁ karmāṇi limpanti—ačkoliv jedná úžasně, na ničem nelpí (Bg. 4.14). Je soběstačný. Je zde dán také příklad, že Lakṣmī, bohyně štěstí, Mu neustále slouží, ale On na ní přesto nelpí. I velcí polobozi, jako je Brahmā, uctívají bohyni štěstí, aby získali její přízeň. Pána však uctívají stovky a tisíce bohyní štěstí, a On přesto nelpí ani na jediné z nich. Velcí mudrci zvláště upozorňují na tuto jedinečnost Pánova vznešeného transcendentálního postavení. Pán není jako obyčejná živá bytost, která je připoutaná k výsledkům svých zbožných činností.

4.7.35

Verš

siddhā ūcuḥ
ayaṁ tvat-kathā-mṛṣṭa-pīyūṣa-nadyāṁ
mano-vāraṇaḥ kleśa-dāvāgni-dagdhaḥ
tṛṣārto ’vagāḍho na sasmāra dāvaṁ
na niṣkrāmati brahma-sampannavan naḥ

Synonyma

siddhāḥ — Siddhové; ūcuḥ — modlili se; ayam — toto; tvat-kathā — Tvoje zábavy; mṛṣṭa — čisté; pīyūṣa — nektaru; nadyām — v řece; manaḥ — mysli; vāraṇaḥ — slon; kleśa — utrpení; dāva-agni — od lesního požáru; dagdhaḥ — planoucí; tṛṣā — žízeň; ārtaḥ — soužený; avagāḍhaḥ — pohroužený; na sasmāra — nevzpomíná si; dāvam — lesní požár či strasti; na niṣkrāmati — neopouští; brahma — Absolutní; sampanna-vat — jako splynutí; naḥ — naše.

Překlad

Siddhové se modlili: Stejně jako slon zapomene na útrapy lesního požáru, když vstoupí do řeky, tak i naše mysli se noří do nektarové řeky Tvých transcendentálních zábav, ó Pane, a jejich touhou je nikdy neopustit tuto transcendentální blaženost, která není o nic menší než požitek ze splynutí s Absolutním.

Význam

Siddhové pocházejí z planety zvané Siddhaloka a jsou obdařeni všemi osmi hmotnými dokonalostmi. Dokonale vládnou osmi druhům jógové dokonalosti, ale z jejich výroku vyplývá, že jsou čistými oddanými a neustále se potápějí do nektarové řeky naslouchání o zábavách Pána (kṛṣṇa-kathā). Prahlāda Mahārāja podobně vysvětluje, že ten, kdo je neustále ponořený do oceánu nektaru popisování Pánových zábav, je osvobozený a nemá žádný strach z hmotné existence. Siddhové prohlašují, že mysl obyčejné osoby je plná různých obav, a dávají příklad slona trpícího v lesním požáru, který zapomene na své utrpení, když se ponoří do chladivé řeky. Stejné je to s těmi, kdo trpí v lesním požáru hmotné existence. Jakmile se ponoří do nektarové řeky vyprávění o zábavách Pána, uleví se jim a zcela zapomenou na veškeré utrpení hmotného světa. Siddhové nemají zájem o plodonosné činnosti, jako je vykonávání obětí a získávání jejich dobrých výsledků. Pouze se noří do transcendentálních rozhovorů o zábavách Pána. To je plně uspokojuje, aniž by se starali o nějaké zbožné či bezbožné činnosti. Ten, kdo má vždy vědomí Kṛṣṇy, nemusí vykonávat žádné oběti a další činnosti, ať už zbožné či bezbožné. Vědomí Kṛṣṇy je samo o sobě dokonalé, jelikož zahrnuje veškeré metody oslavované védskými písmy.

4.7.36

Verš

yajamāny uvāca
svāgataṁ te prasīdeśa tubhyaṁ namaḥ
śrīnivāsa śriyā kāntayā trāhi naḥ
tvām ṛte ’dhīśa nāṅgair makhaḥ śobhate
śīrṣa-hīnaḥ ka-bandho yathā puruṣaḥ

Synonyma

yajamānī — manželka Dakṣi; uvāca — modlila se; su-āgatam — příznivé zjevení; te — Tvoje; prasīda — buď spokojen; īśa — můj milý Pane; tubhyam — Tobě; namaḥ — s úctou se klaním; śrīnivāsa — ó sídlo bohyně štěstí; śriyā — s Lakṣmī; kāntayā — Svou chotí; trāhi — ochraňuj; naḥ — nás; tvām — Tebe; ṛte — bez; adhīśa — ó nejvyšší vládce; na — ne; aṅgaiḥ — s tělesnými údy; makhaḥ — obětní aréna; śobhate — je hezká; śīrṣa-hīnaḥ — bez hlavy; ka-bandhaḥ — pouze s tělem; yathā — jako; puruṣaḥ — osoba.

Překlad

Dakṣova žena se modlila: Můj milý Pane, je naším štěstím, že ses zjevil v této obětní aréně. S úctou se Ti klaním a přeji si, abys byl spokojen. Obětní aréna, kterou nepoctíš Svou přítomností, je stejně nehezká jako tělo bez hlavy.

Význam

Jedno ze jmen Pána Viṣṇua je Yajñeśvara. Bhagavad-gītā říká, že všechny činnosti je třeba vykonávat jako viṣṇu-yajñu, pro potěšení Pána Viṣṇua. Všechny činnosti, jimiž netěšíme Pána, nás poutají k hmotnému světu. Totéž zde říká manželka Dakṣi: “Bez Tvé přítomnosti je veškerá sláva obětního obřadu marná, stejně jako tělo bez hlavy je k ničemu, bez ohledu na to, jak je ozdobené.” Pohlédneme-li na společnost jako na tělo, zjistíme, že ačkoliv je moderní materialistická společnost velice hrdá na svůj pokrok, podobá se nepotřebnému tělu bez hlavy. Bez vědomí Kṛṣṇy, bez pochopení Viṣṇua, Nejvyšší Osobnosti Božství, je jakýkoliv pokrok civilizace bezcenný, bez ohledu na to, jak důmyslný je po hmotné stránce. Hari-bhakti-sudhodaya (3.11) uvádí:

bhagavad-bhakti-hīnasya
jātiḥ śāstraṁ japas tapaḥ
aprāṇasyaiva dehasya
maṇḍanaṁ loka-rañjanam

V rodinách nižších tříd bývá zvykem zdobit zesnulá těla příbuzných a přátel a nést je v procesí. Zdobit mrtvé tělo však nemá význam, neboť životní síla ho již opustila. Urozenost, vážené společenské postavení a pokrok materialistické civilizace bez vědomí Kṛṣṇy se proto přirovnávají k ozdobám na mrtvém těle. Dakṣova manželka se jmenovala Prasūti a byla jednou z dcer Svāyambhuvy Manua. Devahūti, její sestra, byla manželkou Kardamy Muniho a jejím synem se stal Kapiladeva, Osobnost Božství. Prasūti byla tedy tetou Pána Viṣṇua. Z její modlitby je patrná náklonnost — jelikož byla Jeho tetou, prosila o zvláštní přízeň. Významné je také to, že Pán je zde oslavován společně s bohyní štěstí. Kdekoliv probíhá náležité uctívání Pána Viṣṇua, tam přirozeně projevuje svoji přízeň také bohyně štěstí. Pán Viṣṇu je transcendentální, amṛta. Všichni polobozi včetně Brahmy a Pána Śivy vznikli až po stvoření vesmíru, ale Pán Viṣṇu existoval již před stvořením. Z toho důvodu je oslovován jako amṛta. Vaiṣṇavové uctívají Pána Viṣṇua společně s Jeho vnitřní energií. Dakṣova manželka Prasūti Pána žádala, aby přítomné kněží změnil z obyčejných ploduchtivých materialistů, kteří provádějí oběti pro hmotný zisk, na vaiṣṇavy.

4.7.37

Verš

lokapālā ūcuḥ
dṛṣṭaḥ kiṁ no dṛgbhir asad-grahais tvaṁ
pratyag-draṣṭā dṛśyate yena viśvam
māyā hy eṣā bhavadīyā hi bhūman
yas tvaṁ ṣaṣṭhaḥ pañcabhir bhāsi bhūtaiḥ

Synonyma

loka-pālāḥ — vládci různých planet; ūcuḥ — pravili; dṛṣṭaḥ — viděný; kim — zdali; naḥ — námi; dṛgbhiḥ — hmotnými smysly; asat-grahaiḥ — které vyjevují vesmírné stvoření; tvam — Ty; pratyak-draṣṭā — vnitřní svědek; dṛśyate — viděný; yena — kým; viśvam — vesmír; māyā — hmotný svět; hi — protože; eṣā — toto; bhavadīyā — Tvoje; hi — jistě; bhūman — ó vlastníku vesmíru; yaḥ — protože; tvam — Ty; ṣaṣṭhaḥ — šestý; pañcabhiḥ — pěti; bhāsi — zdáš se být; bhūtaiḥ — s prvky.

Překlad

Vládci různých planet promluvili takto: Drahý Pane, co se nás týče, důvěřujeme jen přímému smyslovému vnímání. Nyní si však nejsme jisti, zdali jsme Tě skutečně viděli svými hmotnými smysly, jelikož jejich prostřednictvím lze vnímat jen vesmírný projev. Ty jsi ale nad pěti prvky—jsi šestým prvkem. Vidíme Tě tedy, jako bys byl stvořením hmotného světa.

Význam

Vládci různých planet jsou po hmotné stránce bohatí a nesmírně namyšlení. Takové osoby nedokáží pochopit transcendentální, věčnou podobu Pána. Brahma-saṁhitā praví, že pouze ti, jejichž oči jsou potřené balzámem lásky k Bohu, dokáží Nejvyšší Osobnost Božství vnímat všude a ve všem. Rovněž v modlitbách královny Kuntī (Bhāg. 1.8.26) je řečeno, že Nejvyšší Osobnost Božství mohou vidět jen ti, kdo jsou akiñcana-gocaram, zbaveni hmotné pýchy. Ostatní podléhají iluzi a nemohou na Absolutní Pravdu ani pomyslet.

4.7.38

Verš

yogeśvarā ūcuḥ
preyān na te ’nyo ’sty amutas tvayi prabho
viśvātmanīkṣen na pṛthag ya ātmanaḥ
athāpi bhaktyeśa tayopadhāvatām
ananya-vṛttyānugṛhāṇa vatsala

Synonyma

yoga-īśvarāḥ — velcí mystici; ūcuḥ — řekli; preyān — velmi drazí; na — ne; te — Tebe; anyaḥ — jiný; asti — je; amutaḥ — od toho; tvayi — v Tobě; prabho — drahý Pane; viśva-ātmani — v Nadduši všech živých bytostí; īkṣet — vidí; na — ne; pṛthak — odlišné; yaḥ — kdo; ātmanaḥ — živé bytosti; atha api — o tolik více; bhaktyā — s oddaností; īśa — ó Pane; tayā — s tím; upadhāvatām — těch, kteří uctívají; ananya-vṛttyā — neomylně; anugṛhāṇa — přízeň; vatsala — ó laskavý Pane.

Překlad

Velcí mystici řekli: Drahý Pane, ti, kdo Tě vidí tak, že se nelišíš od nich samotných, a jsou si vědomi Tvé přítomnosti jako Nadduše všech živých bytostí, jsou Ti velmi drazí. A jsi velice příznivě nakloněný těm, kdo zasvětili své životy oddané službě, přijímají Tě jako Pána a sebe považují za Tvé služebníky. Tvá milost k nim je bezmezná.

Význam

Tento verš naznačuje, že monisté a velcí mystici znají Nejvyšší Osobnost Božství jako jednotu. Nejedná se však o mylnou představu, že živá bytost se ve všech ohledech vyrovná Nejvyšší Osobnosti Božství. Monismus, o kterém je zde řeč, se zakládá na čistém poznání. Bhagavad-gītā (7.17) praví: priyo hi jñānino 'tyartham ahaṁ sa ca mama priyaḥ. Pán říká, že ti, kdo jsou pokročilí v transcendentálním poznání a znají vědu o vědomí Kṛṣṇy, jsou Mu nesmírně milí a On je také velice milý jim. Kdo dokonale poznal vědu o Bohu, ví, že živé bytosti představují vyšší energii Pána. V sedmé kapitole Bhagavad-gīty stojí, že hmota představuje nižší a živé bytosti vyšší energii. Jelikož se energie a energetický zdroj od sebe neliší, má energie stejné vlastnosti jako energetický zdroj. Ten, kdo dokonale zná Nejvyššího Pána, Jeho různé energie a své vlastní postavení, je Pánovi nesmírně milý. A ti, kdo třeba ani nejsou obeznámeni s poznáním Nejvyššího Pána, ale s láskou a vírou na Něho stále myslí a uvědomují si, že Pán je veliký a oni jsou Jeho nedílné části a věční služebníci, ti jsou Pánovi dokonce ještě milejší. Pán je zde oslovený jako vatsala, což znamená “ten, kdo je vždy příznivě nakloněný”. Je známý také pod jménem bhakta-vatsala, neboť je vždy nakloněný Svým oddaným. S oslovením jñāni-vatsala se však nikde ve védské literatuře nesetkáme.

4.7.39

Verš

jagad-udbhava-sthiti-layeṣu daivato
bahu-bhidyamāna-guṇayātma-māyayā
racitātma-bheda-mataye sva-saṁsthayā
vinivartita-bhrama-guṇātmane namaḥ

Synonyma

jagat — hmotný svět; udbhava — stvoření; sthiti — udržování; layeṣu — ve zničení; daivataḥ — osud; bahu — mnozí; bhidyamāna — plný různorodosti; guṇayā — hmotnými kvalitami; ātma-māyayā — Jeho hmotnou energií; racita — vytvořené; ātma — v živých bytostech; bheda-mataye — kdo vytvořil různé sklony; sva-saṁsthayā — Svou vnitřní energií; vinivartita — zastavil; bhrama — vzájemné působení; guṇa — hmotných kvalit; ātmane — Jemu v Jeho osobní podobě; namaḥ — klaníme se.

Překlad

S úctou se klaníme Nejvyššímu, Jenž vytváří rozmanité projevy, které umísťuje pod vliv tří kvalit hmotné přírody, aby umožnil jejich tvoření, udržování a ničení. On Sám vnější energii nepodléhá a Jeho osobní podoba nenese žádné stopy rozmanitých projevů hmotných kvalit. Nikdy Jej neovlivňuje mylné pojetí vlastní totožnosti.

Význam

V tomto verši jsou popsány dva zcela odlišné světy. Na jedné straně je tvořený, udržovaný a ničený hmotný svět a na druhé je Pánova vlastní říše. V Pánově říši, v království Boha, rovněž existují kvality. Zde je naznačeno, že Goloka je Pánova osobní říše. I na Goloce existují kvality, ale nejsou rozděleny na tvoření, udržování a ničení. Ve vnější energii Pána je vzájemné působení tří kvalit hmotné přírody příčinou toho, že se vše tvoří, udržuje a ničí. V duchovním světě, království Boha, však nic takového neexistuje, neboť je tam vše věčné, vědomé a blažené. Někteří filozofové naprosto nechápou zjevení Osobnosti Božství v tomto hmotném světě; mají dojem, že když se Nejvyšší Osobnost Božství zjeví, podléhá stejnému vlivu tří kvalit jako všechny ostatní živé bytosti. To je velký omyl. Zde je jasně řečeno (sva-saṁsthayā), že Pán Svou vnitřní energií transcenduje hmotné kvality. V Bhagavad-gītě Kṛṣṇa také říká, že se zjevuje prostřednictvím Své vnitřní energie. Nejvyšší vládne jak vnější, tak vnitřní energii a nikdy se nedostává pod jejich vládu. Naopak, vše podléhá Jemu. Když se Pán rozhodne projevit Své transcendentální jméno, podobu, vlastnosti, zábavy a příslušenství, činí tak pomocí Své vnitřní energie. Různorodost je ve vnější energii ztělesněna mnoha polobohy, počínaje Brahmou a Pánem Śivou. Lidé jsou k nim přitahováni podle toho, jak jsou ovlivněni hmotnými kvalitami. Kdo však dokáže hmotné kvality transcendovat, neochvějně uctívá Nejvyšší Osobnost. Bhagavad-gītā to vysvětluje tak, že kdo je zaměstnán ve službě Pánu, transcenduje různorodost vzájemného působení tří hmotných kvalit. Závěr je, že podmíněné duše jsou ovlivňovány akcemi a reakcemi hmotných kvalit, které vytvářejí různorodost energií. V duchovním světě je však uctíván pouze Nejvyšší Pán a nikdo jiný.

4.7.40

Verš

brahmovāca
namas te śrita-sattvāya
dharmādīnāṁ ca sūtaye
nirguṇāya ca yat-kāṣṭhāṁ
nāhaṁ vedāpare ’pi ca

Synonyma

brahma — zosobněné Vedy; uvāca — řekly; namaḥ — uctivé poklony; te — Tobě; śrita-sattvāya — útočiště kvality dobra; dharma-ādīnām — všeho náboženství a askeze; ca — a; sūtaye — zdroj; nirguṇāya — transcendentální hmotným kvalitám; ca — a; yat — Jehož (Nejvyššího Pána); kāṣṭhām — postavení; na — ne; aham — já; veda — znám; apare — jiní; api — jistě; ca — a.

Překlad

Zosobněné Vedy řekly: S úctou se Ti klaníme, ó Pane, který jsi útočištěm kvality dobra, a tudíž zdrojem všeho náboženství a askeze. Jsi transcendentální všem hmotným kvalitám a nikdo nezná ani Tebe, ani Tvé skutečné postavení.

Význam

Hmotný svět je založen na třech hmotných kvalitách. Pán Viṣṇu dohlíží na kvalitu dobra, která je zdrojem náboženství, poznání, askeze, odříkání či bohatství. Míru, prosperity, poznání a náboženství proto živé bytosti dosahují tehdy, když jsou pod vládou kvality dobra. Jakmile se dostanou pod vliv nižších kvalit hmotné přírody, vášně a nevědomosti, jejich nejistý podmíněný život se stane nesnesitelným. Pán Viṣṇu ve Svém původním postavení je však věčně nirguṇa — zcela transcenduje hmotné kvality. Guṇa znamená “kvalita” a nir znamená “bez”. Tím ovšem není řečeno, že Pán je bez kvalit. Jeho kvality jsou transcendentální a jejich prostřednictvím se zjevuje v tomto hmotném světě a projevuje Své zábavy. Studentům Ved, jakož i významným polobohům v čele s Brahmou a Śivou, jsou tyto pozitivní, transcendentální kvality neznámé. Jen oddaní je mohou poznat takové, jaké jsou. Bhagavad-gītā jasně říká, že ten, kdo se věnuje oddané službě, je schopen pochopit transcendentální postavení Nejvyššího Pána. Kdo je na úrovni kvality dobra, dokáže částečně proniknout do transcendentálního pochopení, ale Bhagavad-gītā radí, že je třeba překonat i kvalitu dobra. Védské principy jsou založeny na třech kvalitách přírody. Je nutné, abychom tyto tři hmotné kvality překonali, a pak můžeme dosáhnout čistého a jednoduchého duchovního života.

4.7.41

Verš

agnir uvāca
yat-tejasāhaṁ susamiddha-tejā
havyaṁ vahe svadhvara ājya-siktam
taṁ yajñiyaṁ pañca-vidhaṁ ca pañcabhiḥ
sviṣṭaṁ yajurbhiḥ praṇato ’smi yajñam

Synonyma

agniḥ — bůh ohně; uvāca — řekl; yat-tejasā — Jehož září; aham — já; su-samiddha-tejāḥ — zářivý jako planoucí oheň; havyam — obětiny; vahe — přijímám; su-adhvare — v oběti; ājya-siktam — smíšené s přečištěným máslem; tam — to; yajñiyam — ochránce oběti; pañca-vidham — pět; ca — a; pañcabhiḥ — pěti; su-iṣṭam — uctívaný; yajurbhiḥ — védskými hymny; praṇataḥ — s úctou se klaním; asmi — já; yajñam — Yajñovi (Viṣṇuovi).

Překlad

Bůh ohně pravil: Drahý Pane, s úctou se Ti klaním, protože Tvou milostí zářím jako planoucí oheň a přijímám v obřadech obětiny smíšené s přečištěným máslem. Podle Yajur Vedy zastupuje pět druhů obětin Tvé různé energie. Jsi uctíván pěti druhy védských hymnů a oběť jako taková je ztělesněním Tebe Samotného, Nejvyšší Osobnosti Božství.

Význam

Bhagavad-gītā jasně říká, že yajña se má vykonávat pro Pána Viṣṇua. Mezi tisíci slavnými, transcendentálními jmény Pána Viṣṇua je také jméno Yajña. Vše je třeba dělat pro potěšení Yajñi, Viṣṇua, neboť jiné činnosti nás přivedou jen do otroctví. Yajñu je nutné vykonat přesně podle védských hymnů. Upaniṣady například ustanovují, že k vykonání yajñi je třeba oheň a obětní oltář, je nutné, aby byl úplněk, aby se yajña konala během čtyřměsíčního období zvaného cāturmāsya a aby bylo k dispozici obětní zvíře a nápoj soma. Dále je nutné předzpěvovat zvláštní hymny, které se skládají ze čtyř písmen a jsou uvedené ve Vedách. Jeden pokyn zní: āśrāvayeti catur-akṣaraṁ astu śrauṣaḍ iti catur-akṣaraṁ yajeti dvābhyāṁ ye yajām ahaḥ. Předzpěvování manter, které pocházejí z textů śruti a smṛti, je výhradně určené k uspokojení Pána Viṣṇua. Konat yajñi a následovat pravidla určená pro čtyři společenské třídy a čtyři duchovní stavy je doporučené pro osvobození hmotně podmíněného člověka, připoutaného k smyslovému požitku. Viṣṇu Purāṇa praví, že obětování ve prospěch Viṣṇua postupně vede k osvobození. Cílem života by tedy měla být spokojenost Pána Viṣṇua. To je yajña. Každý, kdo má vědomí Kṛṣṇy, zasvětil svůj život tomu, aby uspokojil Kṛṣṇu, původ všech podob Viṣṇua, a každodenním uctíváním a obětováním prasādam se stává tím nejlepším vykonavatelem yajñi. Śrīmad-Bhāgavatam jasně uvádí, že v současném věku Kali lze úspěšně vykonávat jen jedinou yajñu: yajñaiḥ saṅkīrtana-prāyaiḥ — nejlepší obětí je zpívat Hare Kṛṣṇa, Hare Kṛṣṇa, Kṛṣṇa Kṛṣṇa, Hare Hare / Hare Rāma, Hare Rāma, Rāma Rāma, Hare Hare. Tato yajña se obětuje před podobou Pána Caitanyi, podobně jako jiné yajñi se obětují před podobou Pána Viṣṇua. Tyto pokyny nalezneme v jedenáctém zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu. Vykonávání saṅkīrtana-yajñi navíc potvrzuje, že Pán Caitanya Mahāprabhu je Samotný Viṣṇu. Stejně jako se v dávných dobách při Dakṣově yajñi zjevil Pán Viṣṇu, v současném věku se zjevil Pán Caitanya, aby přijal naši saṅkīrtana-yajñu.

4.7.42

Verš

devā ūcuḥ
purā kalpāpāye sva-kṛtam udarī-kṛtya vikṛtaṁ
tvam evādyas tasmin salila uragendrādhiśayane
pumān śeṣe siddhair hṛdi vimṛśitādhyātma-padaviḥ
sa evādyākṣṇor yaḥ pathi carasi bhṛtyān avasi naḥ

Synonyma

devāḥ — polobozi; ūcuḥ — pravili; purā — v minulosti; kalpa-apāye — při zničení na konci kalpy; sva-kṛtam — vzniklé samo o sobě; udarī-kṛtya — pohlcené ve Tvém břiše; vikṛtam — důsledek; tvam — Ty; eva — jistě; ādyaḥ — původní; tasmin — v této; salile — vodě; uraga-indra — na Śeṣovi; adhiśayane — na lůžku; pumān — osobnost; śeṣe — odpočívá; siddhaiḥ — osvobozenými dušemi (Sanakou a ostatními); hṛdi — v srdci; vimṛśita — meditace o; adhyātma-padaviḥ — cesta filozofické spekulace; saḥ — On; eva — jistě; adya — nyní; akṣṇoḥ — oběma očima; yaḥ — kdo; pathi — na cestě; carasi — pohybuješ se; bhṛtyān — služebníky; avasi — ochraňuj; naḥ — nás.

Překlad

Polobozi pravili: Drahý Pane, když v minulosti nastalo zničení, zachoval jsi veškeré energie hmotného projevu. Všichni obyvatelé vyšších planetárních systémů, zastoupení osvobozenými dušemi, jako je Sanaka, o Tobě tehdy meditovali prostřednictvím filozofické spekulace. Jsi proto původní osoba, odpočívající na lůžku v podobě hada Śeṣi ve vodách zkázy. My všichni jsme Tvoji služebníci a dnes Tě vidíme na vlastní oči. Prosíme Tě, ochraňuj nás.

Význam

Zničení, o kterém je v tomto verši řeč, je částečné zničení, k němuž dochází na nižších planetách vesmíru, když Pán Brahmā uléhá ke spánku. Vyšší planetární systémy, od Maharloky, Janaloky a Tapoloky výše, nejsou během tohoto zničení zaplavené. Z této sloky vyplývá, že Pán je stvořitel — energie tvoření se projevují z Jeho těla a po zničení je Pán uchová ve Svém břiše.

Skutečnost, že se v této sloce polobozi prohlašují za Pánovy služebníky (bhṛtyān) a prosí Ho, aby je chránil, svědčí o tom, že nejsou nezávislí, ale závisejí na ochraně Pána Viṣṇua. Bhagavad-gītā proto odsuzuje uctívání polobohů jako zbytečné a jasně prohlašuje, že polobohy vzývají pouze lidé, kteří se pomátli na rozumu. Touží-li někdo po splnění hmotných přání, nemusí vzývat polobohy, ale může se obrátit přímo na Pána Viṣṇua. Ti, kdo uctívají polobohy, nejsou příliš inteligentní. Polobozi zde navíc říkají: “Jsme Tvoji věční služebníci.” Služebníci neboli oddaní Pána se příliš nezajímají o plodonosné činnosti, vykonávání předepsaných yajñí či mentální spekulaci. S láskou a důvěrou všemi svými činnostmi upřímně slouží Nejvyšší Osobnosti Božství a Pán je Osobně opatruje. Pán Kṛṣṇa v Bhagavad-gītě říká: “Odevzdej se Mi a Já tě ochráním před všemi hříšnými reakcemi.” Hmotný svět je tak uspořádán, že se všichni musíme dopouštět hříchů, ať už vědomě či nevědomě. Dokud svůj život nezasvětíme Pánu Viṣṇuovi, budeme nuceni za všechny tyto hříchy trpět. Kdo se však Pánu odevzdá a zasvětí svůj život Jeho službě, dostává od Něho přímou ochranu. Nemusí se již bát utrpení za své hříchy a ztratí také jakoukoliv vědomou či nevědomou touhu hřešit.

4.7.43

Verš

gandharvā ūcuḥ
aṁśāṁśās te deva marīcy-ādaya ete
brahmendrādyā deva-gaṇā rudra-purogāḥ
krīḍā-bhāṇḍaṁ viśvam idaṁ yasya vibhūman
tasmai nityaṁ nātha namas te karavāma

Synonyma

gandharvāḥ — Gandharvové; ūcuḥ — řekli; aṁśa-aṁśāḥ — nedílné části Tvého těla; te — Tvého; deva — drahý Pane; marīci-ādayaḥ — Marīci a velcí mudrci; ete — tito; brahma-indra-ādyāḥ — v čele s Brahmou a Indrou; deva-gaṇāḥ — polobozi; rudra-purogāḥ — s Pánem Śivou jako vůdcem; krīḍā-bhāṇḍam — hračka; viśvam — celé stvoření; idam — toto; yasya — Jehož; vibhūman — Nejvyšší Všemohoucí; tasmai — Jemu; nityam — vždy; nātha — ó Pane; namaḥ — uctivé poklony; te — Tobě; karavāma — vzdáváme.

Překlad

Gandharvové řekli: Drahý Pane, všichni polobozi, jako je Pán Śiva, Pán Brahmā, Indra a Marīci, a všichni velcí mudrci jsou jen nedílnými částmi Tvého těla. Jsi Nejvyšší Všemohoucí, pro Něhož je celé stvoření pouhou hračkou. Vždy Tě přijímáme jako Nejvyšší Osobnost Božství a se vší úctou se Ti klaníme.

Význam

V Brahma-saṁhitě je řečeno, že Kṛṣṇa je Nejvyšší Osobnost Božství. Existují mnozí bohové, od Brahmy, Pána Śivy, Indry a Candry až po vládce na nižších planetárních systémech, jako jsou prezidenti, ministři, předsedové a králové. Vlastně každý si o sobě může myslet, že je Bůh. Všichni v hmotném světě tíhnou k tomuto pyšnému a falešnému postoji. Viṣṇu je ve skutečnosti Nejvyšším Pánem, ale i Jeho ještě někdo převyšuje. Viṣṇu je totiž úplná část části Kṛṣṇy. To zde vyjadřuje slovo aṁśāṁśāḥ, označující nedílnou část nedílné části. V Caitanya-caritāmṛtě jsou podobné verše, které uvádějí, že nedílné části Nejvyššího Pána se dále expandují do dalších nedílných částí. Śrīmad-Bhāgavatam učí o existenci mnoha podob Pána Viṣṇua a také mnoha podob živých bytostí. Podobám Viṣṇua se říká svāṁśa, částečné projevy, a živé bytosti se nazývají vibhinnāṁśa. Brahmā, Indra a ostatní polobozi dosáhli svých vysokých postavení prostřednictvím zbožných činností a askeze, ale Viṣṇu, Kṛṣṇa, je vládcem všech. V Caitanya-caritāmṛtě je řečeno: ekale īśvara kṛṣṇa, āra saba bhṛtya — pouze Kṛṣṇa je Nejvyšší Osobnost Božství; všichni ostatní — dokonce i expanze viṣṇu-tattva a přirozeně všechny živé bytosti—jsou Jeho služebníci. Baladeva je první expanze Kṛṣṇy a také On slouží Pánu, o obyčejných živých bytostech ani nemluvě. Všichni byli původně stvořeni proto, aby sloužili Kṛṣṇovi. Gandharvové zde potvrzují, že i když se polobozi mohou považovat za svrchované vládce, skutečnost je jiná — svrchovaným vládcem je Kṛṣṇa. Śrīmad-Bhāgavatam praví: kṛṣṇas tu bhagavān svayam — “Kṛṣṇa je jediný Nejvyšší Pán.” Uctíváním Kṛṣṇy tedy současně uctíváme i všechny Jeho nedílné části, stejně jako zaléváním kořene stromu dáváme vodu jeho větvím, listům a květům.

4.7.44

Verš

vidyādharā ūcuḥ
tvan-māyayārtham abhipadya kalevare ’smin
kṛtvā mamāham iti durmatir utpathaiḥ svaiḥ
kṣipto ’py asad-viṣaya-lālasa ātma-mohaṁ
yuṣmat-kathāmṛta-niṣevaka udvyudasyet

Synonyma

vidyādharāḥ — Vidyādharové; ūcuḥ — řekli; tvat-māyayā — Tvou vnější energií; artham — lidské tělo; abhipadya — poté, co obdržela; kalevare — v těle; asmin — tomto; kṛtvā — mylně ztotožňující; mama — moje; aham — já; iti — takto; durmatiḥ — neznalá osoba; utpathaiḥ — špatnými cestami; svaiḥ — svým vlastnictvím; kṣiptaḥ — pomatená; api — i; asat — dočasné; viṣaya-lālasaḥ — štěstí v předmětech smyslového vnímání; ātma-moham — klamná představa těla jako sebe samého; yuṣmat — o Tobě; kathā — náměty; amṛta — nektar; niṣevakaḥ — vychutnává; ut — z dálky; vyudasyet — může být vysvobozen.

Překlad

Vidyādharové řekli: Drahý Pane, lidská životní podoba je určená k dosažení nejvyšší dokonalosti. Živá bytost se však pod vlivem māyi, Tvé vnější energie, mylně ztotožňuje s tělem a hmotnou energií a snaží se nalézt štěstí v hmotném požitku. Je svedena na scestí a neustále usiluje o dočasné, iluzorní štěstí. Tvé transcendentální skutky jsou ale tak mocné, že každý, kdo o nich naslouchá a kdo je opěvuje, může být z iluze vysvobozen.

Význam

Lidská životní podoba se nazývá arthada, neboť toto tělo umožňuje vtělené duši dosáhnout nejvyšší dokonalosti. Prahlāda Mahārāja řekl, že navzdory své dočasnosti může být tělo jedinečným prostředkem pro dosažení nejvyššího úspěchu. V postupné evoluci od nižších forem života k vyšším je lidská podoba velkým darem. Māyā je ale tak silná, že i když jsme dostali tento cenný dar lidského těla, přejeme si spíše dočasné hmotné štěstí a zapomínáme na skutečný cíl života. Přitahují nás věci, které nemají trvání, počínaje samotným dočasným tělem. Jedinou možností, jak se vysvobodit z tohoto hrozného stavu, je věnovat se transcendentálnímu zpívání a poslouchání svatého jména Nejvyššího Pána: Hare Kṛṣṇa, Hare Kṛṣṇa, Kṛṣṇa Kṛṣṇa, Hare Hare / Hare Rāma, Hare Rāma, Rāma Rāma, Hare Hare. Slova yuṣmat-kathāmṛta-niṣevakaḥ znamenají “ti, kdo vychutnávají nektar námětů o Tobě, Pane”. Existují dvě knihy vyprávění, které se zvláště týkají Kṛṣṇových slov a činností. Bhagavad-gītā zaznamenává pokyny Pána Kṛṣṇy a Śrīmad-Bhāgavatam obsahuje výhradně náměty o Kṛṣṇovi a Jeho oddaných. Nalezneme v nich skutečný nektar Kṛṣṇových slov. Ti, kdo šíří poselství těchto dvou védských textů, dokáží velmi rychle ukončit iluzorní stav podmíněné existence, kterou nám vnucuje māyā. Podstatou iluzorního stavu je, že podmíněná duše nepátrá po své duchovní totožnosti. Místo toho soustřeďuje veškerou pozornost na vnější tělo, které existuje pouhý okamžik a bude zničeno, jakmile nastane jeho čas. Živá bytost se pak bude muset přestěhovat do dalšího těla a žít v úplně jiném prostředí. Vlivem māyi se i v něm bude cítit spokojená. Toto kouzlo māyi se nazývá āvaraṇātmikā śakti, protože je tak silné, že živá bytost je spokojená i v sebeodpornějších podmínkách. Dokáže být šťastná dokonce i tehdy, když se narodí jako červ, který žije ve vnitřnostech mezi výkaly a močí. Takový je zahalující vliv māyi. Lidské tělo nám dává možnost pochopit svou situaci a je veliké neštěstí promarnit tuto příležitost. Způsobem, jak se vysvobodit z iluze māyi, je věnovat pozornost námětům o Kṛṣṇovi. Pán Caitanya učil, že není nutné měnit své současné postavení — stačí naslouchat o Kṛṣṇovi ze správných, autoritativních zdrojů. Pán Caitanya každému doporučoval šířit Kṛṣṇovo poselství. Říkal: “Staňte se všichni duchovními učiteli. Povězte každému, koho potkáte, o Kṛṣṇovi a Kṛṣṇových pokynech.” Mezinárodní společnost pro vědomí Kṛṣṇy má tento cíl. Nechceme po nikom, aby nejprve opustil své postavení, a potom přišel mezi nás. Místo toho vyzýváme každého, aby šel s námi a zpíval Hare Kṛṣṇa, Hare Kṛṣṇa, Kṛṣṇa Kṛṣṇa, Hare Hare / Hare Rāma, Hare Rāma, Rāma Rāma, Hare Hare, protože víme, že když bude člověk zpívat a poslouchat náměty o Kṛṣṇovi, pocítí změnu — uvidí nové světlo a jeho život bude úspěšný.

4.7.45

Verš

brāhmaṇā ūcuḥ
tvaṁ kratus tvaṁ havis tvaṁ hutāśaḥ svayaṁ
tvaṁ hi mantraḥ samid-darbha-pātrāṇi ca
tvaṁ sadasyartvijo dampatī devatā
agnihotraṁ svadhā soma ājyaṁ paśuḥ

Synonyma

brāhmaṇāḥ — brāhmaṇové; ūcuḥ — pravili; tvam — Ty; kratuḥ — oběť; tvam — Ty; haviḥ — obětování přečištěného másla; tvam — Ty; huta-āśaḥ — oheň; svayam — zosobněný; tvam — Ty; hi — pro; mantraḥ — védské hymny; samit-darbha-pātrāṇi — palivo, tráva kuśa a obětní nádoby; ca — a; tvam — Ty; sadasya — členové shromáždění; ṛtvijaḥ — kněží; dampatī — hlavní vykonavatel oběti se svou ženou; devatā — polobozi; agni-hotram — posvátný obřad ohně; svadhā — obětování předkům; somaḥ — rostlina soma; ājyam — přečištěné máslo; paśuḥ — obětní zvíře.

Překlad

Brāhmaṇové řekli: Drahý Pane, jsi zosobněnou obětí. Jsi obětováním přečištěného másla a jsi ohněm, jsi obětním zpěvem védských hymnů, palivem, plameny, trávou kuśa a obětními nádobami. Jsi kněžími, kteří vykonávají yajñu, jsi polobohy v čele s Indrou a jsi obětním zvířetem. Vše, co je obětováno, jsi Ty nebo Tvá energie.

Význam

Zde nacházíme částečné vysvětlení všudypřítomnosti Pána Viṣṇua. Viṣṇu Purāṇa dává příklad, že stejně jako oheň kolem sebe z jednoho místa šíří světlo a teplo do všech stran, tak i vše, s čím se setkáváme v hmotném či duchovním světě, je pouze projev různých energií vycházejících z Nejvyšší Osobnosti Božství. Brāhmaṇové říkají, že Pán Viṣṇu je všechno — oheň, obětování, přečištěné máslo, obětní nástroje, obětiště a tráva kuśa. Pán je vším. Tento verš také potvrzuje, že vykonávání saṅkīrtana-yajñi v tomto věku má stejnou duchovní hodnotu jako jiné yajñi v jiných věcích. Zpíváme-li Hare Kṛṣṇa, Hare Kṛṣṇa, Kṛṣṇa Kṛṣṇa, Hare Hare / Hare Rāma, Hare Rāma, Rāma Rāma, Hare Hare, nemusíme obstarávat příslušenství pro předepsané obětní obřady, doporučené ve Vedách. Při zpívání svatých jmen, Hare a Kṛṣṇa, je Hare Kṛṣṇova energie a Kṛṣṇa je viṣṇu-tattva. Dohromady jsou vším. V současné době na člověka tvrdě doléhá vliv Kali-yugy a obstarat vše potřebné pro vykonávání obřadů přesně podle pokynů Ved již není možné. Pokud však člověk zpívá Hare Kṛṣṇa, rozumí se, že provádí veškeré druhy yajñi, protože kolem nás neexistuje nic než Hare (energie Kṛṣṇy) a Kṛṣṇa. Mezi Kṛṣṇou a Jeho energiemi není rozdíl. Vše je projevem Jeho energií a z toho plyne, že vše je Kṛṣṇa. Musíme se pouze na vše dívat ve vědomí Kṛṣṇy, a pak budeme na úrovni osvobození. To, že Kṛṣṇa je vším, by nás však nemělo vést k mylnému závěru, že Kṛṣṇa postrádá osobní totožnost. Svou nepředstavitelnou energií dokáže být současně nade vším a ve všem. To potvrzuje devátá kapitola Bhagavad-gīty. Kṛṣṇa se rozprostírá jako všechno v celém stvoření, a přesto On Sám není tím vším. Podle filozofického výkladu doporučovaného Pánem Caitanyou je Kṛṣṇa současně totožný a odlišný.

4.7.46

Verš

tvaṁ purā gāṁ rasāyā mahā-sūkaro
daṁṣṭrayā padminīṁ vāraṇendro yathā
stūyamāno nadal līlayā yogibhir
vyujjahartha trayī-gātra yajña-kratuḥ

Synonyma

tvam — Ty; purā — v minulosti; gām — Zemi; rasāyāḥ — z vody; mahā-sūkaraḥ — inkarnace obrovského kance; daṁṣṭrayā — na Svých klech; padminīm — lotos; vāraṇa-indraḥ — slon; yathā — jako; stūyamānaḥ — uctěný modlitbami; nadan — vydávající zvuk; līlayā — velice snadno; yogibhiḥ — velkými mudrci, jako je Sanaka a další; vyujjahartha — vyzdvihl; trayī-gātra — ó zosobněná védská moudrosti; yajña-kratuḥ — v podobě oběti.

Překlad

Drahý Pane, ó zosobněná védská moudrosti! V minulém věku, v dávných dobách, jsi v inkarnaci velkého kance vyzdvihl Zemi z vody se stejnou lehkostí, s jakou slon utrhne v jezeře lotosový květ. Transcendentální zvuk, který jsi v podobě obrovského kance vydával, byl přijatý jako obřadní hymnus. Velcí mudrci, jako je Sanaka, o něm meditovali a oslavovali Tě modlitbami.

Význam

Významné je slovo trayī-gātra, které znamená, že Vedy jsou transcendentální podoba Pána. Každý, kdo se věnuje uctívání Božstev, podoby Pána v chrámu, studuje Vedy čtyřiadvacet hodin denně. Zdobením Božstev Rādhy a Kṛṣṇy v chrámu člověk podrobně studuje védské pokyny. I začátečník v procesu uctívání Božstev je v přímém spojení ze závěry védského poznání. Potvrzuje to Bhagavad-gītā (15.15): vedaiś ca sarvair aham eva vedyaḥ — účelem Ved je pochopit Jeho, Kṛṣṇu. Kdo Kṛṣṇovi přímo slouží a uctívá Ho, pochopil všechny pravdy Ved.

4.7.47

Verš

sa prasīda tvam asmākam ākāṅkṣatāṁ
darśanaṁ te paribhraṣṭa-sat-karmaṇām
kīrtyamāne nṛbhir nāmni yajñeśa te
yajña-vighnāḥ kṣayaṁ yānti tasmai namaḥ

Synonyma

saḥ — stejná osoba; prasīda — buď spokojen; tvam — Ty; asmākam — s námi; ākāṅkṣatām — kteří očekávali; darśanam — audienci; te — Tvou; paribhraṣṭa — neúspěšné; sat-karmaṇām — jejichž vykonávání oběti; kīrtyamāne — zpívané; nṛbhiḥ — osobami; nāmni — Tvé svaté jméno; yajña-īśa — ó Pane oběti; te — Tvoje; yajña-vighnāḥ — překážky; kṣayam — zničení; yānti — dosáhnou; tasmai — Tobě; namaḥ — uctivé poklony.

Překlad

Drahý Pane! Očekávali jsme Tě, neboť jsme nedokázali vykonat yajñi podle pravidel védských obřadů. Modlíme se k Tobě, abys byl s námi spokojen. Pouhým zpěvem Tvého svatého jména lze překonat všechny překážky. Vzdáváme Ti v Tvé přítomnosti uctivé poklony.

Význam

Bráhmanští kněží pevně doufali, že nyní, v přítomnosti Pána Viṣṇua, se jim podaří oběť zdárně vykonat. Důležitý je jejich výrok: “Pouhým zpěvem Tvého svatého jména lze překonat všechny překážky, ale nyní jsi tu Osobně.” Žáci a stoupenci Pána Śivy narušili Dakṣovu yajñu a brāhmaṇové jim to také nepřímo vytkli. Jelikož však brāhmaṇy vždy chrání Pán Viṣṇu, nemohli Śivovi následovníci jejich obětní činnosti zastavit. Známé rčení praví, že chce-li Kṛṣṇa někoho ochránit, nikdo mu nemůže ublížit, a chce-li naopak Kṛṣṇa někoho zabít, nikdo ho nezachrání. Názorný je příklad Rāvaṇy. Rāvaṇa byl velký oddaný Pána Śivy, ale když se Pán Rāmacandra rozhodl, že ho zabije, Pán Śiva ho nedokázal ochránit. Chce-li někdo ubližovat oddaným Kṛṣṇy, Kṛṣṇa je za každých okolností ochrání, i kdyby musel čelit polobohům, jako je Pán Śiva nebo Pán Brahmā. Když se ale Kṛṣṇa rozhodne nějakou osobu zabít, jako v případě Rāvaṇy a Hiraṇyakaśipua, nepomůže jí ani ten největší polobůh.

4.7.48

Verš

maitreya uvāca
iti dakṣaḥ kavir yajñaṁ
bhadra rudrābhimarśitam
kīrtyamāne hṛṣīkeśe
sanninye yajña-bhāvane

Synonyma

maitreyaḥ — Maitreya; uvāca — řekl; iti — takto; dakṣaḥ — Dakṣa; kaviḥ — s očištěným vědomím; yajñam — oběť; bhadra — ó Viduro; rudra-abhimarśitam — zničená Vīrabhadrou; kīrtya-māne — oslavovaný; hṛṣīkeśe — Hṛṣīkeśa (Pán Viṣṇu); sanninye — připravil nové zahájení; yajña-bhāvane — ochránce oběti.

Překlad

Śrī Maitreya pravil: Když všichni přítomní oslavili Pána Viṣṇua, připravil Dakṣa, jehož vědomí bylo nyní čisté, nové zahájení yajñi, kterou stoupenci Pána Śivy předtím zničili.

4.7.49

Verš

bhagavān svena bhāgena
sarvātmā sarva-bhāga-bhuk
dakṣaṁ babhāṣa ābhāṣya
prīyamāṇa ivānagha

Synonyma

bhagavān — Pán Viṣṇu; svena — se Svým; bhāgena — podílem; sarva-ātmā — Nadduše všech živých bytostí; sarva-bhāga-bhuk — poživatel výsledků všech obětí; dakṣam — Dakṣu; babhāṣe — oslovil; ābhāṣya — obrátil se na; prīyamāṇaḥ — spokojený; iva — jako; anagha — ó bezhříšný Viduro.

Překlad

Maitreya pokračoval: Můj drahý Viduro, jenž jsi bez hříchu, Pán Viṣṇu je ve skutečnosti poživatelem výsledků všech obětí. Jelikož je však Nadduší všech živých bytostí, byl uspokojen přijetím pouze svého podílu obětiny. Poté se přívětivě obrátil na Dakṣu.

Význam

Bhagavad-gītā (5.29) praví: bhoktāraṁ yajña-tapasām — Pán Viṣṇu, Kṛṣṇa, je nejvyšším poživatelem výsledků obětí a askeze; konečným cílem všeho, co činíme, je Viṣṇu. Kdo to neví, žije v iluzi. Viṣṇu je Nejvyšší Osobnost Božství, a přirozeně tedy nemá v ničem nouzi. Nic nepotřebuje, je naprosto spokojený a dokonale soběstačný. Přesto však přijímá obětování yajñi ze Svého přátelství ke všem živým bytostem. Když obdržel Svou část obětiny, zdál se být velice spokojen. O tom rovněž hovoří Bhagavad-gītā (9.26): patraṁ puṣpaṁ phalaṁ toyaṁ yo me bhaktyā prayacchati — obětuje-li oddaný s láskou a oddaností byť i jen malý lístek, květinku či trochu vody, Pán jeho dary s potěšením přijímá. Kṛṣṇa je sice soběstačný a od nikoho nic nepotřebuje, ale přesto přijímá takové dary, protože jakožto Nadduše je velice přátelský ke všem živým bytostem. Navíc se zde uvádí, že si nedělá nároky na podíl ostatních. Určitý podíl na oběti je vyhrazen polobohům, Pánu Śivovi, Pánu Brahmovi a další podíl Pánu Viṣṇuovi. Pán Viṣṇu je se svým podílem zcela spokojen a nesnaží se získat podíl ostatních. Nepřímo naznačil, že Dakṣův pokus odepřít Pánu Śivovi jeho podíl Jej nepotěšil. Maitreya oslovil Viduru jako osobu bez hříchu, protože Vidura byl ryzí vaiṣṇava a nikdy nespáchal přestupek proti žádnému polobohu. Přestože vaiṣṇava přijímá Viṣṇua jako Nejvyššího, nemá sklony urážet polobohy. Naopak — vzdává jim náležitou úctu. Pán Śiva je pro něho například tím největším vaiṣṇavou. Pro vaiṣṇavu nepřipadá v úvahu urážet polobohy a polobozi jsou vaiṣṇavům rovněž příznivě nakloněni, jelikož vaiṣṇavové jsou bezchybní oddaní Pána Viṣṇua.

4.7.50

Verš

śrī-bhagavān uvāca
ahaṁ brahmā ca śarvaś ca
jagataḥ kāraṇaṁ param
ātmeśvara upadraṣṭā
svayan-dṛg aviśeṣaṇaḥ

Synonyma

śrī-bhagavān — Pán Viṣṇu; uvāca — řekl; aham — Já; brahmā — Brahmā; ca — a; śarvaḥ — Pán Śiva; ca — a; jagataḥ — hmotného projevu; kāraṇam — příčina; param — nejvyšší; ātma-īśvaraḥ — Nadduše; upadraṣṭā — svědek; svayam-dṛk — soběstačný; aviśeṣaṇaḥ — bez rozdílu.

Překlad

Pán Viṣṇu pravil: Brahmā, Pán Śiva a Já jsme nejvyšší příčinou hmotného projevu. Já jsem Nadduší, soběstačným svědkem. Z neosobního hlediska však mezi Brahmou, Pánem Śivou a Mnou neexistuje rozdíl.

Význam

Pán Brahmā se narodil z transcendentálního těla Pána Viṣṇua a Pán Śiva se narodil z těla Brahmy. Pán Viṣṇu je tedy nejvyšší příčinou. Vedy také praví, že na začátku byl jen Viṣṇu, Nārāyaṇa; neexistoval ani Brahmā, ani Śiva. I Śaṅkarācārya to potvrdil: nārāyaṇaḥ paraḥ. Nārāyaṇa neboli Pán Viṣṇu je původní osobnost, zatímco Brahmā a Śiva jsou projeveni až po stvoření. Pán Viṣṇu je také ātmeśvara, Nadduše všech. Veškeré činnosti probíhají pod Jeho vnitřním vedením. Úvodní sloka Śrīmad-Bhāgavatamu například praví, že Pán Brahmā jako první obdržel poznání zevnitř, přímo od Viṣṇua (tene brahma hṛdā).

V Bhagavad-gītě (10.2) Pán Kṛṣṇa uvádí (ahaṁ ādir hi devānām), že Pán Viṣṇu, Kṛṣṇa, je původem všech polobohů, včetně Pána Brahmy a Pána Śivy. Na jiném místě také říká (Bg.10.8): ahaṁ sarvasya prabhavaḥ — “Vše pochází ze Mne.” To zahrnuje i všechny polobohy. Vedānta-sūtra podobně prohlašuje: janmādy asya yataḥ a v Upaniṣadách nalezneme výrok: yato vā imāni bhūtāni jāyante. Vše vychází z Pána Viṣṇua, vše je Jím udržováno a nakonec je vše Jeho energií zničeno. Energie, které z Viṣṇua vycházejí, svými akcemi a reakcemi způsobují jak stvoření, tak i zničení celého vesmíru. Pán je tedy zároveň příčinou i důsledkem. Vše, co vidíme, je vzájemné působení Jeho energií, a jelikož Pán je původem všech energií, je současně příčinou i důsledkem. Vše je současně odlišné a totožné. Je řečeno, že vše je Brahman — sarvaṁ khalv idaṁ brahma. Z nejvyššího pohledu neexistuje nic než Brahman, a Pán Brahmā ani Pán Śiva se tedy od Něho neliší.

4.7.51

Verš

ātma-māyāṁ samāviśya
so ’haṁ guṇamayīṁ dvija
sṛjan rakṣan haran viśvaṁ
dadhre saṁjñāṁ kriyocitām

Synonyma

ātma-māyām — Moje energie; samāviśya — vešel; saḥ — Sám; aham — já; guṇa-mayīm — složená z kvalit hmotné přírody; dvi-ja — ó dvojzrozený Dakṣo; sṛjan — tvořím; rakṣan — udržuji; haran — ničím; viśvam — vesmírný projev; dadhre — způsobuji zrození; saṁjñām — pojmenovaný; kriyā-ucitām — podle činností.

Překlad

Pán pokračoval: Můj milý Dvijo Dakṣo, jsem původní Osobnost Božství, ale za účelem stvoření, udržování a zničení tohoto vesmírného projevu jednám prostřednictvím Své hmotné energie. Podle různých druhů Mých činností existují různá jména Mých představitelů.

Význam

Bhagavad-gītā (7.5) říká: jīva-bhūtāṁ mahā-bāho. Celý svět je energie pramenící ze svrchovaného zdroje, Osobnosti Božství, Pána, který — jak Bhagavad-gītā dále uvádí — jedná prostřednictvím vyšší a nižší energie. Vyšší energii tvoří živé bytosti, nedílné části Nejvyššího Pána. Protože se jedná o Jeho části, neliší se od Něho — energie emanující z Pána se od Pána neliší. V hmotném světě se však tyto části, živé bytosti, nacházejí v různých kvalitách hmotné přírody a v různých podobách. Celkem existuje 8 400 000 životních druhů. Stejná živá bytost jedná pod vlivem různých kvalit hmotné přírody. Bytosti mají různá těla, ale původně, na počátku stvoření, existoval jen Pán Viṣṇu. Brahmā je projeven kvůli tomu, aby jeho prostřednictvím mohlo dojít ke stvoření, a Pán Śiva je zde za účelem zničení. Co se týče duchovního vstupu do hmotného světa, všichni tvorové jsou nedílnými částmi Nejvyššího Pána, ale jsou pokryti různými hmotnými kvalitami a mají různá jména. Pán Brahmā a Pán Śiva jsou guṇa-avatārové — kvalitativní inkarnace Viṣṇua. Samotný Viṣṇu se stará o kvalitu dobra a z tohoto hlediska je rovněž kvalitativní inkarnací jako Pán Śiva a Pán Brahmā. Na různé projevy se vztahují různá jména, ale původ je jen jeden.

4.7.52

Verš

tasmin brahmaṇy advitīye
kevale paramātmani
brahma-rudrau ca bhūtāni
bhedenājño ’nupaśyati

Synonyma

tasmin — On; brahmaṇi — Nejvyšší Brahman; advitīye — jediný, bez druhého; kevale — jeden; parama-ātmani — Nadduše; brahma-rudrau — Brahmā i Śiva; ca — a; bhūtāni — živé bytosti; bhedena — odděleni; ajñaḥ — nedokonale obeznámený; anupaśyati — myslí si.

Překlad

Pán pokračoval: Ten, kdo nemá skutečné poznání, pokládá Brahmu a Śivu za nezávislé nebo dokonce považuje za nezávislé všechny živé bytosti.

Význam

Živé bytosti včetně Brahmy nejsou nezávisle oddělené, ale počítají se mezi okrajovou energii Nejvyššího Pána. Nejvyšší Pán je Nadduše všech bytostí, včetně Pána Brahmy a Pána Śivy, a každého řídí v činnostech kvalit hmotné přírody. Nikdo nemůže jednat bez svolení Pána, a proto se — nepřímo — od Nejvyšší Osoby nikdo neliší; rozhodně ne Brahmā a Rudra, inkarnace hmotných kvalit vášně a nevědomosti.

4.7.53

Verš

yathā pumān na svāṅgeṣu
śiraḥ-pāṇy-ādiṣu kvacit
pārakya-buddhiṁ kurute
evaṁ bhūteṣu mat-paraḥ

Synonyma

yathā — jako; pumān — osoba; na — ne; sva-aṅgeṣu — svého vlastního těla; śiraḥ-pāṇi-ādiṣu — mezi hlavou, rukama a dalšími částmi těla; kvacit — někdy; pārakya-buddhim — rozlišování; kurute — dělat; evam — takto; bhūteṣu — mezi živými bytostmi; mat-paraḥ — Můj oddaný.

Překlad

Kdo jen trochu uvažuje, nepokládá hlavu a další části těla za oddělené. Stejně tak Můj oddaný nedělá rozdíl mezi Viṣṇuem, Jenž je všeprostupující Osobností Božství, a čímkoliv nebo kýmkoliv jiným.

Význam

Když jedna část těla onemocní, stará se o ni celé tělo. Podobně jednotný pohled oddaného se projevuje v jeho soucitu ke všem podmíněným duším. Bhagavad-gītā (5.18) uvádí: paṇḍitāḥ sama-darśinaḥ — učený člověk vidí stejně podmíněný život každého. Oddaný je soucitný ke každé podmíněné duši bez rozdílu, a z toho důvodu se mu říká apārakya-buddhi. Ví, že každá živá bytost je nedílnou částí Nejvyššího Pána, a proto všem káže o vědomí Kṛṣṇy, aby mohli být šťastní. Je-li určitá část těla nemocná, celé tělo na ni soustředí svoji pozornost. Podobně se oddaný stará o každého, kdo zapomněl na Kṛṣṇu a je uvězněný v hmotném vědomí. Stejný pohled oddaného se projevuje v jeho snaze přivést všechny živé bytosti zpátky domů, zpátky k Bohu.

4.7.54

Verš

trayāṇām eka-bhāvānāṁ
yo na paśyati vai bhidām
sarva-bhūtātmanāṁ brahman
sa śāntim adhigacchati

Synonyma

trayāṇām — tří; eka-bhāvānām — s jednou podstatou; yaḥ — kdo; na paśyati — nevidí; vai — jistě; bhidām — oddělenost; sarva-bhūta-ātmanām — Nadduše všech živých bytostí; brahman — ó Dakṣo; saḥ — on; śāntim — mír; adhigacchati — realizuje.

Překlad

Pán pokračoval: Míru dosáhne jen ten, kdo zná Brahman a nepokládá Brahmu, Viṣṇua, Śivu či ostatní živé bytosti za oddělené od Nejvyššího. Jiní ho dosáhnout nemohou.

Význam

V tomto verši jsou velice důležitá dvě slova: trayāṇām označuje “tři” — Pána Brahmu, Pána Śivu a Pána Viṣṇua — a bhidām znamená “odlišní”. Jsou tři, a tím pádem jsou oddělení, ale současně jsou jeden. To je filozofie současné jednoty a odlišnosti, která se nazývá acintya-bhedābheda-tattva. Brahma-saṁhitā dává příklad současné jednoty a odlišnosti mléka a jogurtu — v obou případech se jedná o mléko, ale jogurt je mléko, které je biologicky přeměněné. Aby člověk dosáhl opravdového míru, musí vidět všechny věci a všechny bytosti včetně Pána Brahmy a Pána Śivy tak, že se neliší od Nejvyšší Osobnosti Božství. Nikdo není nezávislý. Všichni jsme expanzemi Pána — jednotní v různorodosti. Existují různorodé projevy, ale zároveň jsou jednotné ve Viṣṇuovi. Vše je expanzí Viṣṇuovy energie.

4.7.55

Verš

maitreya uvāca
evaṁ bhagavatādiṣṭaḥ
prajāpati-patir harim
arcitvā kratunā svena
devān ubhayato ’yajat

Synonyma

maitreyaḥ — Maitreya; uvāca — pravil; evam — takto; bhagavatā — Nejvyšší Osobností Božství; ādiṣṭaḥ — poučený; prajāpati-patiḥ — čelný představitel všech Prajāpatiů; harim — Hariho; arcitvā — poté, co uctil; kratunā — obětními obřady; svena — svými; devān — polobohy; ubhayataḥ — odděleně; ayajat — uctil.

Překlad

Mudrc Maitreya pravil: Dakṣa, čelný představitel všech Prajāpatiů, jehož Pán Viṣṇu takto názorně poučil, uctil Nejvyšší Osobnost Božství. Když ukončil uctívání Viṣṇua předepsanými obětními obřady, uctil odděleně Pána Brahmu a Pána Śivu.

Význam

Nejprve se musí vše obětovat Pánu Viṣṇuovi a poté se Jeho prasādam nabídne všem polobohům. Tato zásada se dodnes dodržuje v Jagannāthově chrámu v Purī. Okolo hlavního Jagannāthova chrámu je rozmístěna řada dalších chrámů, ve kterých se uctívají různí polobozi, a prasādam neboli to, co bylo nejprve obětováno Jagannāthovi, se poté rozdává polobohům. Prostřednictvím prasādam Pána Viṣṇua se uctívá například božstvo zvané Bhagālin a také ve známém chrámu Bhuvaneśvary, který je zasvěcen Pánu Śivovi, se Viṣṇuovo neboli Jagannāthovo prasādam nabízí božstvu Pána Śivy. Pro vaiṣṇavy je tento postup pravidlem. Vaiṣṇava nikým nepohrdá, ani nepatrným mravencem — ke každému se chová s patřičnou úctou podle jeho individuálního postavení. Středem všech obětí je ovšem vždy Kṛṣṇa, Viṣṇu, Nejvyšší Osobnost Božství. Vysoce realizovaný oddaný vidí vše ve spojení s Kṛṣṇou a nic nevidí jako nezávislé na Kṛṣṇovi. To je jeho jednotný pohled.

4.7.56

Verš

rudraṁ ca svena bhāgena
hy upādhāvat samāhitaḥ
karmaṇodavasānena
somapān itarān api
udavasya sahartvigbhiḥ
sasnāv avabhṛthaṁ tataḥ

Synonyma

rudram — Pána Śivu; ca — a; svena — vlastním; bhāgena — podílem; hi — jelikož; upādhāvat — uctil; samāhitaḥ — se soustředěnou myslí; karmaṇā — vykonáním; udavasānena — ukončením; soma-pān — polobohy; itarān — jiné; api — i; udavasya — po skončení; saha — spolu; ṛtvigbhiḥ — s kněžími; sasnau — vykoupal se; avabhṛtham — koupel zvaná avabhṛtha; tataḥ — poté.

Překlad

Dakṣa se vší vážností uctil Pána Śivu a věnoval mu jeho vyhrazený podíl z výsledku yajñi. Po ukončení obětních činností uspokojil zbývající polobohy a ostatní přítomné. Poté, co s kněžími splnil všechny tyto povinnosti, vykoupal se a cítil se dokonale spokojen.

Význam

Pán Rudra, Śiva, byl náležitě uctěn svým podílem z výsledku yajñi. Yajña je Viṣṇu a veškeré prasādam obětované Viṣṇuovi se potom nabízí všem, včetně Pána Śivy. Śrīdhara Svāmī komentuje slova svena bhāgena stejným způsobem — zbytky z yajñi jsou rozdány všem polobohům a ostatním přítomným.

4.7.57

Verš

tasmā apy anubhāvena
svenaivāvāpta-rādhase
dharma eva matiṁ dattvā
tridaśās te divaṁ yayuḥ

Synonyma

tasmai — jemu (Dakṣovi); api — i; anubhāvena — uctíváním Nejvyššího Pána; svena — vlastním; eva — jistě; avāpta-rādhase — dosáhl dokonalosti; dharme — v náboženství; eva — jistě; matim — inteligenci; dattvā — dali; tridaśāḥ — polobozi; te — ti; divam — na nebeské planety; yayuḥ — odešli.

Překlad

Tak Dakṣa obřadním vykonáním oběti pro spokojenost Nejvyššího Pána Viṣṇua dosáhl cesty náboženství. Navíc mu všichni polobozi před odchodem dali požehnání, aby jeho zbožnost ještě vzrostla.

Význam

Ačkoliv byl Dakṣa v náboženských zásadách značně pokročilý, přesto očekával požehnání polobohů. Velkolepá oběť, provedená Dakṣou, tedy šťastně skončila.

4.7.58

Verš

evaṁ dākṣāyaṇī hitvā
satī pūrva-kalevaram
jajñe himavataḥ kṣetre
menāyām iti śuśruma

Synonyma

evam — takto; dākṣāyaṇī — Dakṣova dcera; hitvā — poté, co se vzdala; satī — Satī; pūrva-kalevaram — svého předešlého těla; jajñe — narodila se; himavataḥ — Himaláje; kṣetre — manželce; menāyām — zvané Menā; iti — takto; śuśruma — slyšel jsem.

Překlad

Maitreya pravil: Slyšel jsem, že poté, co Dākṣāyaṇī (Dakṣova dcera) opustila tělo, které jí dal Dakṣa, narodila se v himalájském království jako dcera Meny. Vyslechl jsem to z autorizovaných zdrojů.

Význam

Menā je známá také jako Menakā a je manželkou krále Himalájí.

4.7.59

Verš

tam eva dayitaṁ bhūya
āvṛṅkte patim ambikā
ananya-bhāvaika-gatiṁ
śaktiḥ supteva pūruṣam

Synonyma

tam — jeho (Pána Śivu); eva — jistě; dayitam — milovaného; bhūyaḥ — znovu; āvṛṅkte — přijala; patim — za svého manžela; ambikā — Ambikā, Satī; ananya-bhāvā — bez připoutanosti k jiným; eka-gatim — jeden cíl; śaktiḥ — energie ženského rodu (okrajová a vnější); suptā — dřímající; iva — jakoby; pūruṣam — osoba mužského rodu (Pán Śiva jako zástupce Nejvyššího Pána).

Překlad

Ambikā (bohyně Durgā), známá jako Dākṣāyaṇī (Satī), znovu přijala Pána Śivu za svého manžela, stejně jako různé energie Nejvyšší Osobnosti Božství jednají během nového stvoření.

Význam

Jedna z védských manter praví: parāsya śaktir vividhaiva śrūyate — Nejvyšší Osobnost Božství vlastní rozmanité energie. Śakti je ženského rodu, zatímco Pán je puruṣa, osoba mužského rodu. Povinností ženy je sloužit svrchovanému puruṣovi. Bhagavad-gītā označuje všechny živé bytosti jako okrajovou energii Nejvyššího Pána, a povinností všech je tedy sloužit této Nejvyšší Osobě. V hmotném světě představuje Durgā jak vnější, tak i okrajovou energii a Pán Śiva zastupuje Nejvyšší Osobu. Spojení Pána Śivy a Ambiky neboli Durgy je věčné. Satī nemohla přijmout za manžela nikoho jiného než Pána Śivu. To, jakým způsobem se Pán Śiva znovu oženil s Durgou jakožto Himavatī, dcerou Himalájí, a jak se jim narodil Kārttikeya, tvoří další dlouhý příběh.

4.7.60

Verš

etad bhagavataḥ śambhoḥ
karma dakṣādhvara-druhaḥ
śrutaṁ bhāgavatāc chiṣyād
uddhavān me bṛhaspateḥ

Synonyma

etat — tento; bhagavataḥ — o vlastníkovi veškerého bohatství; śambhoḥ — o Śambhuovi (Pánu Śivovi); karma — příběh; dakṣa-adhvara-druhaḥ — který zničil Dakṣovu oběť; śrutam — byl vyslechnutý; bhāgavatāt — od velkého oddaného; śiṣyāt — od žáka; uddhavāt — od Uddhavy; me — mnou; bṛhaspateḥ — Bṛhaspatiho.

Překlad

Maitreya řekl: Můj milý Viduro, tento příběh o Dakṣově yajñi, kterou zničil Pán Śiva, jsem slyšel od Uddhavy, velkého oddaného a žáka Bṛhaspatiho.

4.7.61

Verš

idaṁ pavitraṁ param īśa-ceṣṭitaṁ
yaśasyam āyuṣyam aghaugha-marṣaṇam
yo nityadākarṇya naro ’nukīrtayed
dhunoty aghaṁ kaurava bhakti-bhāvataḥ

Synonyma

idam — tato; pavitram — čistá; param — nejvyšší; īśa-ceṣṭitam — zábava Nejvyššího Pána; yaśasyam — sláva; āyuṣyam — dlouhý život; agha-ogha-marṣaṇam — zničení hříchů; yaḥ — kdo; nityadā — neustále; ākarṇya — po vyslechnutí; naraḥ — osoba; anukīrtayet — má vyprávět; dhunoti — očišťuje; agham — hmotné znečištění; kaurava — ó potomku Kurua; bhakti-bhāvataḥ — s vírou a oddaností.

Překlad

Závěrem velký mudrc Maitreya pravil: Ó synu Kurua! Ten, kdo s vírou a oddaností vyslechne a znovu přednese tento příběh o Dakṣově yajñi, kterou řídil Viṣṇu, Nejvyšší Osobnost Božství, se zbaví veškerého znečištění hmotné existence. O tom není pochyb.

Význam

Takto končí Bhaktivedantovy výklady k sedmé kapitole čtvrtého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Dakṣa koná oběť”.

KAPITOLA OSMÁ

Dhruva Mahārāja opouští domov a odchází do lesa

4.8.1

Verš

maitreya uvāca
sanakādyā nāradaś ca
ṛbhur haṁso ’ruṇir yatiḥ
naite gṛhān brahma-sutā
hy āvasann ūrdhva-retasaḥ

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — Maitreya pravil; sanaka-ādyāḥ — ti, které vedl Sanaka; nāradaḥ — Nārada; ca — a; ṛbhuḥ — Ṛbhu; haṁsaḥ — Haṁsa; aruṇiḥ — Aruṇi; yatiḥ — Yati; na — ne; ete — ti všichni; gṛhān — doma; brahma-sutāḥ — synové Brahmy; hi — jistě; āvasan — žili; ūrdhva-retasaḥ — v přísném celibátu.

Překlad

Velký mudrc Maitreya pravil: Čtyři moudří Kumārové (v čele se Sanakou), Nārada, Ṛbhu, Haṁsa, Aruṇi a Yati, což byli všichni synové Brahmy, se nevydali cestou rodinného života, ale naopak žili v přísném celibátu. Stali se z nich ūrdhva-retā neboli naiṣṭhika-brahmacārīni.

Význam

Systém brahmacarya existuje již od narození Brahmy. Jistí jedinci, zejména muži, se zříkají rodinného života. Nedovolují, aby jejich semeno směřovalo dolů, ale namísto toho je zdvíhají směrem k mozku. Proto se nazývají ūrdhva-retasaḥ, “ti, kteří zdvíhají”. Semeno je nesmírně vzácnou látkou, neboť yogī, který jógovými cvičeními pozdvihne semeno až k mozku, dokáže úžasné věci; jeho paměť se velice zbystří a prodlouží se mu život. Je schopný se dlouhodobě věnovat různým druhům askeze a dosáhnout nejvyšší dokonalosti — může vstoupit dokonce i do duchovního světa. Čtyři mudrci — Sanaka, Sanandana, Sanātana a Sanat-kumāra — jsou spolu s Nāradou a řadou dalších významných osobností názorným příkladem takových brahmacārīnů.

Slova naite gṛhān hy āvasan poukazují na to, že tyto osobnosti neměly domov. Gṛha znamená “domov” a také “manželka”. Ve skutečnosti “domov” neznamená pokoj či dům; “domov” znamená manželka. Ten, kdo žije s manželkou, má svůj domov. Sannyāsī či brahmacārī může sice žít v domě, ale není to jeho domov, neboť nemá manželku a nikdy nevypouští semeno. Vypouštět semeno může pouze muž, který žije v domácnosti se svou manželkou a hodlá s ní mít děti. Od počátku stvoření existují brahmacārīni, kteří neplodí potomstvo. V předešlých kapitolách jsme se dozvěděli o potomcích Pána Brahmy, kteří se narodili Manuově dceři Prasūti. Její dcerou byla Dākṣāyaṇī neboli Satī, hlavní hrdinka příběhu o Dakṣově yajñi. Nyní se Maitreya věnuje vyprávění o potomcích Brahmových synů. Brahmā měl mnoho synů, z nichž Nārada a brahmacārīni v čele se Sanakou se nikdy neoženili, a není tudíž možné mluvit o jejich potomcích.

4.8.2

Verš

mṛṣādharmasya bhāryāsīd
dambhaṁ māyāṁ ca śatru-han
asūta mithunaṁ tat tu
nirṛtir jagṛhe ’prajaḥ

Synonyma

mṛṣā — Mṛṣā; adharmasya — Bezbožnost; bhāryā — manželka; āsīt — byla; dambham — Přetvářka; māyām — Podvod; ca — a; śatru-han — ó ničiteli nepřátel; asūta — zplozeni; mithunam — spojením; tat — to; tu — ale; nirṛtiḥ — Nirṛti; jagṛhe — vzal; aprajaḥ — bezdětný.

Překlad

Pán Brahmā měl dalšího syna zvaného Bezbožnost, jehož manželka se jmenovala Faleš. Z jejich spojení vzešli dva démoni — první se jmenoval Dambha, Přetvářka, a druhý Māyā, Podvod. Opatroval je bezdětný démon zvaný Nirṛti.

Význam

Bezbožnost, Adharma, je také Brahmův syn, který se oženil s vlastní sestrou Mṛṣou, Falší. Jedná se o první případ sexu mezi sourozenci. Tento nepřirozený pohlavní vztah je v lidské společnosti možný jedině tam, kde je Adharma, Bezbožnost. Brahmā na počátku stvoření neplodil jen světce, jako je Sanaka, Sanātana a Nārada, ale i démony, k nimž patří Nirṛti, Adharma, Dambha a Mṛṣā. Vše stvořil Brahmā na samotném počátku. Nārada se narodil jako Nārada proto, že ve svém minulém životě žil zbožně ve společnosti světců. I ostatní se narodili s různými vlohami podle svých zásluh. Zákon karmy působí život za životem, a když nastane nové stvoření, dostává živá bytost svou karmu z minulého stvoření. Ačkoliv byli všichni původně synové Brahmy, významné kvalitativní inkarnace Nejvyšší Osobnosti Božství, narodili se vzhledem ke své karmě s různými schopnostmi.

4.8.3

Verš

tayoḥ samabhaval lobho
nikṛtiś ca mahā-mate
tābhyāṁ krodhaś ca hiṁsā ca
yad duruktiḥ svasā kaliḥ

Synonyma

tayoḥ — tito dva; samabhavat — narodili se; lobhaḥ — Chamtivost; nikṛtiḥ — Prohnanost; ca — a; mahā-mate — ó velká duše; tābhyām — z nich; krodhaḥ — Hněv; ca — a; hiṁsā — Závist; ca — a; yat — z nich; duruktiḥ — Hrubá řeč; svasā — sestra; kaliḥ — Kali.

Překlad

Maitreya řekl Vidurovi: Ó velká duše, ze spojení Dambhy a Māyi pochází Chamtivost a Prohnanost, Nikṛti. Z jejich poměru vznikl Hněv (Krodha) a Závist (Hiṁsā), jejichž potomky byli Kali a jeho sestra Hrubá řeč (Durukti).

4.8.4

Verš

duruktau kalir ādhatta
bhayaṁ mṛtyuṁ ca sattama
tayoś ca mithunaṁ jajñe
yātanā nirayas tathā

Synonyma

duruktau — s Durukti; kaliḥ — Kali; ādhatta — zplodil; bhayam — Strach; mṛtyum — Smrt; ca — a; sat-tama — nejctnostnější; tayoḥ — z těchto dvou; ca — a; mithunam — spojením; jajñe — vzešla; yātanā — Krutá bolest; nirayaḥ — Peklo; tathā — také.

Překlad

Ó nejctnostnější mezi muži, ze spojení Kaliho a Hrubé řeči pochází Smrt (Mṛtyu) a Strach (Bhīti). Smrt a Strach spolu zplodili Krutou bolest (Yātanu) a Peklo (Nirayu).

4.8.5

Verš

saṅgraheṇa mayākhyātaḥ
pratisargas tavānagha
triḥ śrutvaitat pumān puṇyaṁ
vidhunoty ātmano malam

Synonyma

saṅgraheṇa — souhrnně; mayā — mnou; ākhyātaḥ — je vysvětlena; pratisargaḥ — příčina zkázy; tava — tvoje; anagha — ó čistý; triḥ — třikrát; śrutvā — slyšel; etat — tento popis; pumān — kdo; puṇyam — zbožnost; vidhunoti — smyje; ātmanaḥ — z duše; malam — nečistotu.

Překlad

Drahý Viduro, stručně jsem ti popsal příčiny zkázy. Kdo tento popis třikrát vyslechne, dosáhne zbožnosti a smyje ze své duše nečistoty hříchů.

Význam

Ke stvoření dochází na základě dobra, zatímco zničení nastává kvůli bezbožnosti. Tak probíhá hmotné stvoření a zničení. Zde je uvedeno, že příčinou zkázy je Adharma, Bezbožnost. Ze spojení Bezbožnosti s Falší vzešli nejdříve Přetvářka a Podvod, poté Chamtivost, Prohnanost, Hněv, Závist, Hádka, Hrubá řeč, Smrt, Strach, Krutá bolest a konečně Peklo. Všichni tito potomci Bezbožnosti představují zkázu. Když zbožný člověk uslyší o těchto příčinách zkázy, pocítí k nim nenávist, a tím vzroste jeho zbožnost. Zbožnost se vztahuje k procesu očisty srdce. Pán Caitanya učil, že musíme setřít prach ze zrcadla mysli — to je začátek cesty osvobození. Zde nacházíme stejný pokyn. Malam znamená “znečištění”. Musíme se naučit pohrdat všemi příčinami zkázy, počínaje bezbožností a podvodem, a potom budeme moci pokročit ve zbožném životě. Možnost dosažení vědomí Kṛṣṇy se zlepší a již nebudeme podléhat opakované zkáze. Náš současný život znamená opakované zrození a smrt. Pokud však hledáme osvobození, můžeme být od opakovaného utrpení zachráněni.

4.8.6

Verš

athātaḥ kīrtaye vaṁśaṁ
puṇya-kīrteḥ kurūdvaha
svāyambhuvasyāpi manor
harer aṁśāṁśa-janmanaḥ

Synonyma

atha — nyní; ataḥ — poté; kīrtaye — budu vyprávět; vaṁśam — dynastie; puṇya-kīrteḥ — proslavená svou ctností; kuru-udvaha — ó nejlepší mezi Kuruovci; svāyambhuvasya — Svāyambhuvy; api — i; manoḥ — Manua; hareḥ — Osobnosti Božství; aṁśa — úplná expanze; aṁśa — část; janmanaḥ — narodil se.

Překlad

Maitreya pokračoval: Ó nejlepší mezi Kuruovci, nyní ti budu vyprávět o potomcích Svāyambhuvy Manua, který se narodil z části úplné expanze Nejvyšší Osobnosti Božství.

Význam

Pán Brahmā je mocná expanze Nejvyšší Osobnosti Božství. Ačkoliv je v kategorii jīva-tattva, je zplnomocněn přímo Pánem, a proto je považován za Jeho úplnou expanzi. Když někdy nelze najít bytost, která by plnila povinnosti Brahmy, přebírá tuto funkci Nejvyšší Pán Samotný. Brahmā je úplná expanze Nejvyšší Osobnosti Božství a Svāyambhuva Manu je jeho vlastní syn. Velký mudrc Maitreya nyní započal vyprávění o potomcích Svāyambhuvy Manua, proslavených svou zbožností. Před tím hovořil o Brahmových bezbožných potomcích (představitelích hněvu, závisti, hrubé řeči, hádky, strachu a smrti), a proto bude v následujících slokách záměrně popisovat životní příběh Dhruvy Mahārāje, nejzbožnějšího krále tohoto vesmíru.

4.8.7

Verš

priyavratottānapādau
śatarūpā-pateḥ sutau
vāsudevasya kalayā
rakṣāyāṁ jagataḥ sthitau

Synonyma

priyavrata — Priyavrata; uttānapādau — Uttānapāda; śatarūpā-pateḥ — královny Śatarūpy a jejího manžela Manua; sutau — dva synové; vāsudevasya — Nejvyšší Osobnosti Božství; kalayā — úplnou expanzí; rakṣāyām — pro ochranu; jagataḥ — světa; sthitau — pro udržování.

Překlad

Svāyambhuva Manu zplodil se svou ženou Śatarūpou dva syny—Uttānapādu a Priyavratu. Oba byli potomci úplné expanze Vāsudeva, Nejvyšší Osobnosti Božství, a dokázali proto vládnout celému vesmíru a ochraňovat jeho obyvatelstvo.

Význam

Králové Uttānapāda a Priyavrata byli zplnomocněni Nejvyšší Osobností Božství. Nebyli tedy na stejné úrovni jako velký král Ṛṣabha, který byl Nejvyšší Pán Samotný.

4.8.8

Verš

jāye uttānapādasya
sunītiḥ surucis tayoḥ
suruciḥ preyasī patyur
netarā yat-suto dhruvaḥ

Synonyma

jāye — ze dvou manželek; uttānapādasya — krále Uttānapādy; sunītiḥ — Sunīti; suruciḥ — Suruci; tayoḥ — z nich; suruciḥ — Suruci; preyasī — velmi drahá; patyuḥ — svého muže; na itarā — druhá ne; yat — jejíž; sutaḥ — syn; dhruvaḥ — Dhruva.

Překlad

Král Uttānapāda měl dvě královny — Sunīti a Suruci. Suruci měl velmi rád, ale Sunīti, jejíž syn se jmenoval Dhruva, si příliš neoblíbil.

Význam

Velký mudrc Maitreya začíná své vyprávění o zbožných činnostech králů. Priyavrata byl prvním synem Svāyambhuvy Manua a Uttānapāda druhým, ale Maitreya začíná u Dhruvy Mahārāje, Uttānāpadova syna, protože Dhruva Mahārāja byl dokonale zbožný. Popis života Dhruvy Mahārāje je velice přitažlivý pro všechny oddané, neboť z jeho zbožných činností se může každý poučit, jak se odpoutat od hmotného vlastnictví a přísnou askezí zdokonalit svou oddanou službu. Poslechem vyprávění o zbožném Dhruvovi můžeme prohloubit svoji víru v Boha a spojit se přímo s Nejvyšší Osobností Božství. Takto lze velmi brzy dosáhnout transcendentální úrovně oddané služby. Popis askeze Dhruvy Mahārāje může okamžitě vyvolat v srdcích naslouchajících sklony k oddané službě.

4.8.9

Verš

ekadā suruceḥ putram
aṅkam āropya lālayan
uttamaṁ nārurukṣantaṁ
dhruvaṁ rājābhyanandata

Synonyma

ekadā — jednou; suruceḥ — královny Suruci; putram — syna; aṅkam — na klín; āropya — posadil; lālayan — když hladil; uttamam — Uttamu; na — ne; ārurukṣantam — který se snažil vylézt; dhruvam — Dhruvu; rājā — král; abhyanandata — vítal.

Překlad

Král Uttānapāda jednou laskal na svém klíně Uttamu, Surucina syna. Dhruva Mahārāja se také pokoušel vylézt na králův klín, ale král tím nebyl příliš nadšený.

4.8.10

Verš

tathā cikīrṣamāṇaṁ taṁ
sapatnyās tanayaṁ dhruvam
suruciḥ śṛṇvato rājñaḥ
serṣyam āhātigarvitā

Synonyma

tathā — tak; cikīrṣamāṇam — malý Dhruva, který se snažil vylézt; tam — na něho; sa-patnyāḥ — její spolumanželky (Sunīti); tanayam — syn; dhruvam — Dhruva; suruciḥ — královna Suruci; śṛṇvataḥ — když slyšela; rājñaḥ — krále; sa-īrṣyam — se závistí; āha — řekla; atigarvitā — příliš pyšná.

Překlad

Když se malý Dhruva Mahārāja snažil dostat na otcův klín, jeho nevlastní matku Suruci posedla závist a s velkou pýchou začala hovořit tak, aby ji král slyšel.

Význam

Král přál pochopitelně oběma synům, Uttamovi i Dhruvovi, a chtěl je vzít oba na svůj klín. Byl však natolik nakloněný Suruci, že si i přes své otcovské cítění netroufal laskat Dhruvu tak jako jejího syna Uttamu. Suruci znala královu slabost, a začala se proto pyšně chlubit, jakou k ní král pociťuje lásku. Ženy mívají takové sklony — když zjistí, že si je manžel oblíbil a že mu jsou zvláště milé, často toho zneužijí. K tomu dochází i v tak vznešené společnosti, jakou představuje rodina Svāyambhuvy Manua. Z toho lze tedy usoudit, že povaha žen je všude stejná.

4.8.11

Verš

na vatsa nṛpater dhiṣṇyaṁ
bhavān āroḍhum arhati
na gṛhīto mayā yat tvaṁ
kukṣāv api nṛpātmajaḥ

Synonyma

na — ne; vatsa — mé drahé dítě; nṛpateḥ — krále; dhiṣṇyam — místo k sezení; bhavān — ty sám; āroḍhum — usednout; arhati — zasloužíš si; na — ne; gṛhītaḥ — vzal; mayā — mnou; yat — jelikož; tvam — ty; kukṣau — v lůně; api — ačkoliv; nṛpa-ātmajaḥ — syn krále.

Překlad

Královna Suruci promluvila k Dhruvovi Mahārājovi: Mé drahé dítě, nezasloužíš si sedět na trůnu nebo králově klíně. Jistěže jsi také synem krále, ale jelikož ses nenarodil z mého lůna, nepřísluší ti sedět na klíně tvého otce.

Význam

Královna Dhruvovi Mahārājovi pyšně oznámila, že nesmí usednout na trůn či klín krále, přestože je králův syn. Tato výsada podle ní patřila jen tomu, kdo se narodil z jejího lůna. Suruci Dhruvu nepřímo upozornila, že i když měl za otce krále, narodil se z lůna jiné královny, a byl proto považován za nemanželského syna.

4.8.12

Verš

bālo ’si bata nātmānam
anya-strī-garbha-sambhṛtam
nūnaṁ veda bhavān yasya
durlabhe ’rthe manorathaḥ

Synonyma

bālaḥ — dítě; asi — jsi; bata — ovšem; na — ne; ātmānam — mé vlastní; anya — jiné; strī — ženy; garbha — lůno; sambhṛtam — zrozený; nūnam — nicméně; veda — zkus pochopit; bhavān — ty; yasya — koho; durlabhe — nedosažitelná; arthe — věc; manaḥ-rathaḥ — žádostivý.

Překlad

Milé dítě, neuvědomuješ si, že ses nenarodil z mého lůna, ale z lůna jiné matky. Proto věz, že tvůj pokus je odsouzen k nezdaru. Toužíš po něčem, čeho nemůžeš nikdy dosáhnout.

Význam

Dhruva Mahārāja byl malé dítě a přirozeně svého tatínka miloval. Nevěděl, že mezi matkami existuje nějaký rozdíl. Královna Suruci na tento rozdíl poukázala a podotkla, že je příliš malý, než aby o tom mohl něco vědět. To byl další příklad její pýchy.

4.8.13

Verš

tapasārādhya puruṣaṁ
tasyaivānugraheṇa me
garbhe tvaṁ sādhayātmānaṁ
yadīcchasi nṛpāsanam

Synonyma

tapasā — askezí; ārādhya — když uspokojíš; puruṣam — Nejvyšší Osobnost Božství; tasya — Jeho; eva — jedině; anugraheṇa — milostí; me — mém; garbhe — v lůně; tvam — ty; sādhaya — umístíš; ātmānam — sebe; yadi — pokud; icchasi — toužíš; nṛpa-āsanam — na královský trůn.

Překlad

Chceš-li sedět na královském trůně, musíš se nejprve podrobit přísné askezi a uspokojit Nejvyšší Osobnost Božství, Nārāyaṇa. Když si svým uctíváním získáš Jeho přízeň, budeš se muset v dalším životě narodit v mém lůně.

Význam

Suruci Dhruvovi Mahārājovi nepřímo naznačila, že chce-li něčeho dosáhnout, musí změnit tělo. Tak velká byla její závist. Řekla, že Dhruva musí nejprve zemřít a pak se narodit z jejího lůna — jen tak bude moci vystoupit na otcův trůn.

4.8.14

Verš

maitreya uvāca
mātuḥ sapatnyāḥ sa durukti-viddhaḥ
śvasan ruṣā daṇḍa-hato yathāhiḥ
hitvā miṣantaṁ pitaraṁ sanna-vācaṁ
jagāma mātuḥ prarudan sakāśam

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — velký mudrc Maitreya řekl; mātuḥ — jeho matky; sa-patnyāḥ — spolumanželky; saḥ — on; durukti — tvrdými slovy; viddhaḥ — zasažený; śvasan — těžce dýchal; ruṣā — zlostí; daṇḍa-hataḥ — udeřený holí; yathā — jako; ahiḥ — had; hitvā — vzdal se; miṣantam — jen přehlížel; pitaram — jeho otec; sanna-vācam — beze slova; jagāma — odešel; mātuḥ — ke své matce; prarudan — s pláčem; sakāśam — blízko.

Překlad

Mudrc Maitreya pokračoval: Drahý Viduro, Dhruvy Mahārāje se tvrdá slova jeho nevlastní matky hluboce dotkla a rozčilením začal dýchat těžce jako had udeřený holí. Když viděl, že otec nic nenamítá a jen mlčky přihlíží, okamžitě opustil palác a utíkal ke své matce.

4.8.15

Verš

taṁ niḥśvasantaṁ sphuritādharoṣṭhaṁ
sunītir utsaṅga udūhya bālam
niśamya tat-paura-mukhān nitāntaṁ
sā vivyathe yad gaditaṁ sapatnyā

Synonyma

tam — jeho; niḥśvasantam — těžce dýchal; sphurita — třásly se; adhara-oṣṭham — horní a dolní ret; sunītiḥ — královna Sunīti; utsaṅge — na klín; udūhya — zdvihla; bālam — svého syna; niśamya — když vyslechla; tat-paura-mukhāt — z úst ostatních obyvatel; nitāntam — celé vylíčení situace; sā — ona; vivyathe — zarmoutila se; yat — to, co; gaditam — vyslovené; sa-patnyā — její spolumanželkou.

Překlad

Když Dhruva Mahārāja přiběhl k matce, usedavě plakal a rty se mu třásly zlostí. Královna Sunīti ho vzala na klín a obyvatelé paláce, kteří slyšeli Surucina ostrá slova, ji o všem podrobně informovali. Tak i Sunīti přemohl velký zármutek.

4.8.16

Verš

sotsṛjya dhairyaṁ vilalāpa śoka-
dāvāgninā dāva-lateva bālā
vākyaṁ sapatnyāḥ smaratī saroja-
śriyā dṛśā bāṣpa-kalām uvāha

Synonyma

sā — ona; utsṛjya — pozbyla; dhairyam — trpělivosti; vilalāpa — naříkala; śoka-dāva-agninā — v plamenech smutku; dāva-latā iva — jako spálené listy; bālā — žena; vākyam — slova; sa-patnyāḥ — vyslovená její spolumanželkou; smaratī — vzpomínala; saroja-śriyā — obličej půvabný jako lotos; dṛśā — pohledem; bāṣpa-kalām — s pláčem; uvāha — řekla.

Překlad

Tato událost přesáhla meze její trpělivosti a Sunīti vzplanula, jako kdyby se ocitla v lesním požáru. Horoucně naříkala a ve svém zármutku vypadala jako spálený list. Když si připomínala slova své spolumanželky, její jasný lotosový obličej zaplavily slzy. V tomto rozpoložení začala hovořit.

Význam

Bědující člověk se cítí jako list spálený v lesním požáru. Sunīti byla právě v takovém stavu. Její obličej, krásný jako lotosový květ, vyschl vlivem požáru způsobeného ostrými slovy její spolumanželky.

4.8.17

Verš

dīrghaṁ śvasantī vṛjinasya pāram
apaśyatī bālakam āha bālā
māmaṅgalaṁ tāta pareṣu maṁsthā
bhuṅkte jano yat para-duḥkhadas tat

Synonyma

dīrgham — těžce; śvasantī — dýchala; vṛjinasya — nebezpečí; pāram — zmírnění; apaśyatī — nenacházela; bālakam — synovi; āha — řekla; bālā — žena; mā — nechť není; amaṅgalam — nepříznivý osud; tāta — můj drahý synu; pareṣu — jiným; maṁsthāḥ — touha; bhuṅkte — utrpení; janaḥ — osoba; yat — která; para-duḥkhadaḥ — způsobuje jiným utrpení; tat — ta.

Překlad

I ona těžce dýchala a nevěděla, jak zmírnit vzniklou bolest. Když nenacházela žádnou pomoc, řekla svému synovi: Můj milý synu, nepřej nikomu nic zlého. Ten, kdo ubližuje ostatním, za to sám trpí.

4.8.18

Verš

satyaṁ surucyābhihitaṁ bhavān me
yad durbhagāyā udare gṛhītaḥ
stanyena vṛddhaś ca vilajjate yāṁ
bhāryeti vā voḍhum iḍaspatir mām

Synonyma

satyam — pravda; surucyā — královnou Suruci; abhihitam — řečená; bhavān — tobě; me — mě; yat — jelikož; durbhagāyāḥ — nešťastné; udare — v lůně; gṛhītaḥ — narodil ses; stanyena — kojený mlékem; vṛddhaḥ ca — vyrostl jsi; vilajjate — stydí se; yām — někomu; bhāryā — manželka; iti — takto; vā — nebo; voḍhum — přijmout; iḍaḥ-patiḥ — král; mām — mě.

Překlad

Sunīti řekla: Můj milý chlapče, vše, co ti Suruci řekla, je pravda. Král, tvůj otec, se za mě stydí a nepovažuje mě ani za služku, natož za svoji manželku. Skutečnost je taková, že tě porodila nešťastná žena a vyrostl jsi kojený mlékem z jejího prsu.

4.8.19

Verš

ātiṣṭha tat tāta vimatsaras tvam
uktaṁ samātrāpi yad avyalīkam
ārādhayādhokṣaja-pāda-padmaṁ
yadīcchase ’dhyāsanam uttamo yathā

Synonyma

ātiṣṭha — konej; tat — to; tāta — můj milý synu; vimatsaraḥ — bez závisti; tvam — tobě; uktam — řečené; samātrā api — tvou nevlastní matkou; yat — cokoliv; avyalīkam — to vše je pravda; ārādhaya — začni uctívat; adhokṣaja — Transcendence; pāda-padmam — lotosové nohy; yadi — jestliže; icchase — toužíš; adhyāsanam — sedět společně; uttamaḥ — s tvým nevlastním bratrem; yathā — stejně jako.

Překlad

Milý chlapče, slova tvé nevlastní matky Suruci byla tvrdá a neúprosná, ale pravdivá. Chceš-li usednout na stejný trůn jako tvůj nevlastní bratr Uttama, vzdej se závisti a neprodleně se snaž splnit její pokyny. Bez meškání začni uctívat lotosové nohy Nejvyšší Osobnosti Božství.

Význam

Tvrdá slova Suruci byla pravdivá, neboť bez přízně Pána, Nejvyšší Osobnosti Božství, nelze v životě ničeho dosáhnout. Člověk míní a Bůh mění. Sunīti, matka Dhruvy Mahārāje, souhlasila s radou své spolumanželky, aby Dhruva začal uctívat Nejvyšší Osobnost Božství. Surucina slova byla pro Dhruvu Mahārāje nepřímým požehnáním, neboť díky nim se stal velkým oddaným.

4.8.20

Verš

yasyāṅghri-padmaṁ paricarya viśva-
vibhāvanāyātta-guṇābhipatteḥ
ajo ’dhyatiṣṭhat khalu pārameṣṭhyaṁ
padaṁ jitātma-śvasanābhivandyam

Synonyma

yasya — Jehož; aṅghri — nohy; padmam — lotosové; paricarya — uctíval; viśva — vesmíru; vibhāvanāya — pro stvoření; ātta — obdržel; guṇa-abhipatteḥ — pro získání potřebných předpokladů; ajaḥ — nezrozený (Pán Brahmā); adhyatiṣṭhat — získal; khalu — bezesporu; pārameṣṭhyam — nejvyšší postavení ve vesmíru; padam — postavení; jita-ātma — ten, kdo si podrobil mysl; śvasana — ovládnutím životního vzduchu; abhivandyam — hoden uctívání.

Překlad

Sunīti pokračovala: Nejvyšší Pán je tak mocný, že pouhým uctíváním Jeho lotosových nohou obdržel tvůj praděd, Pán Brahmā, potřebnou způsobilost pro stvoření vesmíru. Přestože je Brahmā nezrozený a je vládcem všeho tvorstva, své vysoké postavení získal jen díky milosti Nejvyšší Osobnosti Božství, Pána, Jehož i velcí yogīni uctívají ovládáním mysli a životního vzduchu (prāṇy).

Význam

Sunīti uvádí příklad Pána Brahmy, praděda Dhruvy Mahārāje. Pán Brahmā sice patří do kategorie živých bytostí, ale svou askezí získal milost Nejvyššího Pána a dosáhl vysokého postavení stvořitele tohoto vesmíru. K úspěchu v jakémkoliv snažení však nestačí jen přísná askeze — je třeba také záviset na milosti Nejvyšší Osobnosti Božství. O tom se Dhruva Mahārāja dozvěděl již od své nevlastní matky a nyní mu to potvrzuje i jeho vlastní matka Sunīti.

4.8.21

Verš

tathā manur vo bhagavān pitāmaho
yam eka-matyā puru-dakṣiṇair makhaiḥ
iṣṭvābhipede duravāpam anyato
bhaumaṁ sukhaṁ divyam athāpavargyam

Synonyma

tathā — podobně; manuḥ — Svāyambhuva Manu; vaḥ — tvůj; bhagavān — ctihodný; pitāmahaḥ — děd; yam — komu; eka-matyā — s neochvějnou oddaností; puru — velkolepé; dakṣiṇaiḥ — milodary; makhaiḥ — vykonáváním obětí; iṣṭvā — uctíváním; abhipede — dosáhl; duravāpam — těžce dosažitelné; anyataḥ — jinými prostředky; bhaumam — hmotné; sukham — štěstí; divyam — nebeské; atha — poté; āpavargyam — osvobození.

Překlad

Sunīti řekla svému synovi: Tvůj děd Svāyambhuva Manu vykonával velkolepé oběti, při kterých rozdal obrovské množství milodarů. S neochvějnou vírou a oddaností tak uctíval a uspokojil Nejvyšší Osobnost Božství. Tímto jednáním dosáhl dokonalé úrovně hmotného štěstí a poté i osvobození, kterého nelze dosáhnout uctíváním polobohů.

Význam

Měřítkem životního úspěchu je hmotné štěstí v tomto životě a osvobození v příštím. Toho lze dosáhnout jedině milostí Nejvyšší Osobnosti Božství. Slova eka-matyā označují soustředění mysli výhradně na Nejvyššího Pána. V Bhagavad-gītě je tentýž postup vyjádřený slovy ananya-bhāk. “To, co není možné získat z jiného zdroje,” je zmíněno i zde. “Jiným zdrojem” se myslí uctívání polobohů. Zvláště se zdůrazňuje, že Manu získal své bohatství díky neochvějné víře v transcendentální službu Pánu. Ten, kdo svoji mysl rozptyluje uctíváním mnoha polobohů, od kterých si slibuje hmotné štěstí, postrádá inteligenci. Nejvyššího Pána může uctívat ten, kdo chce hmotné štěstí, i ten, kdo touží po osvobození. Každý tak dosáhne svého životního cíle.

4.8.22

Verš

tam eva vatsāśraya bhṛtya-vatsalaṁ
mumukṣubhir mṛgya-padābja-paddhatim
ananya-bhāve nija-dharma-bhāvite
manasy avasthāpya bhajasva pūruṣam

Synonyma

tam — Jeho; eva — také; vatsa — drahý chlapče; āśraya — přijmi útočiště; bhṛtya-vatsalam — Nejvyšší Osobnosti Božství, Pána, který je nesmírně vlídný ke Svým oddaným; mumukṣubhiḥ — i lidmi, kteří touží po osvobození; mṛgya — mají být vyhledány; pada-abja — lotosové nohy; paddhatim — systém; ananya-bhāve — neochvějně; nija-dharma-bhāvite — ve svém původním postavení; manasi — do mysli; avasthāpya — umísti; bhajasva — pokračuj v oddané službě; pūruṣam — Nejvyšší Osobnosti.

Překlad

Drahý hochu, i ty se musíš uchýlit k Osobnosti Božství, Nejvyššímu Pánu, který je nesmírně vlídný ke Svým oddaným. Ten, kdo usiluje o vysvobození z koloběhu zrození a smrti, se vždy v oddané službě uchyluje k Jeho lotosovým nohám. Až se vykonáváním svých předepsaných povinností očistíš, umísti Nejvyššího Pána, Osobnost Božství, do svého srdce a bez odchýlení Mu neustále služ.

Význam

Královna Sunīti zde svému synovi vysvětluje systém bhakti-yogy, standardní způsob realizace Boha. Každý může dále vykonávat své přirozené povinnosti a současně si v srdci uchovávat Nejvyšší Osobnost Božství. Totéž řekl Pán Arjunovi v Bhagavad-gītě: “Bojuj a mysli přitom na Mě.” Každý upřímný člověk, který usiluje o dokonalost ve vědomí Kṛṣṇy, by si měl vzít tento pokyn k srdci. V této souvislosti královna Sunīti poučila svého syna, že Pán, Nejvyšší Osobnost Božství, je bhṛtya-vatsala, velmi laskavý ke svým oddaným. Řekla: “Přiběhl jsi ke mně s pláčem, jelikož tě tvá nevlastní matka urazila, ale já ti nemohu nijak pomoci. Kṛṣṇa je však ke Svým oddaným tak laskavý, že když půjdeš za Ním, Jeho láskyplné a něžné chování překoná laskavost miliónů matek, jako jsem já. Kṛṣṇa dokáže oddaného zbavit utrpení, když všechno ostatní zklame.” Královna Sunīti také zdůrazňuje, že přistoupit k Nejvyšší Osobnosti Božství není snadné, ale velcí mudrci, kteří jsou pokročilí v duchovní realizaci, se o to neustále snaží. Naznačila rovněž, že Dhruva Mahārāja je ještě malý, pětiletý chlapec a není schopen se očistit postupem karma-kāṇḍa. Bhakti-yoze se však může věnovat i dítě mladší pěti let. Bhakti-yoga očistí každého bez ohledu na věk — to je její jedinečnost. Sunīti Dhruvovi radila, aby neuctíval polobohy a vyhnul se i všem ostatním metodám. Jednoduše se měl odevzdat Nejvyšší Osobnosti Božství, čímž dosáhne veškeré dokonalosti. Je-li Nejvyšší Pán ustanoven v srdci, vše začíná být snadné a úspěch na sebe nenechá dlouho čekat.

4.8.23

Verš

nānyaṁ tataḥ padma-palāśa-locanād
duḥkha-cchidaṁ te mṛgayāmi kañcana
yo mṛgyate hasta-gṛhīta-padmayā
śriyetarair aṅga vimṛgyamāṇayā

Synonyma

na anyam — nikdo jiný; tataḥ — proto; padma-palāśa-locanāt — od Nejvyššího Pána s lotosovýma očima; duḥkha-chidam — ten, kdo dokáže zmírnit potíže druhých; te — tvé; mṛgayāmi — hledám; kañcana — kdokoliv jiný; yaḥ — kdo; mṛgyate — hledá; hasta-gṛhīta-padmayā — s lotosovým květem v ruce; śriyā — bohyně štěstí; itaraiḥ — jinými; aṅga — drahý chlapče; vimṛgyamāṇayā — ten, kdo je uctívaný.

Překlad

Milý Dhruvo, pokud vím, kromě Nejvyššího Pána, Jehož oči jsou jako okvětní lístky lotosu, neexistuje nikdo, kdo by dokázal zmírnit tvé neštěstí. Mnoho polobohů, jako je Brahmā, usiluje o požehnání bohyně štěstí, ale ona sama, s lotosovým květem v ruce, je neustále připravena sloužit Nejvyšší Osobnosti Božství.

Význam

Sunīti zde hovoří o rozdílu mezi požehnáním polobohů a požehnáním Nejvyšší Osobnosti Božství. Hlupáci tvrdí, že lze uctívat kohokoliv a výsledek bude vždy stejný, ale to není pravda. V Bhagavad-gītě je řečeno, že polobozi dávají dočasná požehnání určená pro méně inteligentní lidi. Polobozi jsou materialisticky podmíněné duše, a přestože mají vysoká postavení, jejich požehnání nemohou být trvalá. Trvalým požehnáním je duchovní požehnání, neboť duše je věčná. Bhagavad-gītā také říká, že polobohy uctívají jen ti, kdo pozbyli inteligence. Proto Sunīti svému synovi radí, aby pro zmírnění svých potíží nehledal přízeň polobohů, ale vyhledal přímo Nejvyšší Osobnost Božství.

Hmotná bohatství ovládá Nejvyšší Osobnost Božství Svými různými energiemi a zvláště prostřednictvím bohyně štěstí. Každý, kdo touží po hmotném bohatství, se proto uchází o její přízeň. Uctívají ji i vysoce postavení polobozi, ale samotná bohyně štěstí, Mahā-Lakṣmī, se neustále snaží potěšit Nejvyšší Osobnost Božství. Přízeň bohyně štěstí tedy automaticky získáme uctíváním Nejvyššího Pána. Dhruva Mahārāja v tomto stádiu svého života toužil po hmotném bohatství a jeho matka mu správně poradila, že i tak je lépe uctívat Nejvyššího Pána, a nikoliv polobohy.

Čistý oddaný Pána nežádá o požehnání v podobě hmotného polepšení si, ale jak říká Bhagavad-gītā, zbožný člověk se na Pána obrací i pro hmotná požehnání. Ten, kdo uctívá Nejvyšší Osobnost Božství pro hmotný zisk, se ve společnosti Pána postupně očistí, zbaví se všech hmotných tužeb a dosáhne duchovní úrovně. Dokud není na duchovní úrovni, nemůže plně transcendovat veškeré hmotné znečištění.

Sunīti, Dhruvova matka, byla prozíravá, a proto svému synovi radila, aby uctíval jen Nejvyšší Osobnost Božství a nikoho jiného. O Pánovi se zde říká, že má lotosové oči (padma-palāśa-locanāt). Unavený člověk se pohledem na lotosový květ zbaví své únavy, a stejně tak pohled na lotosový obličej Nejvyšší Osobnosti Božství osvobozuje od zármutku. Lotosový květ je také symbolem v ruce Pána Viṣṇua, jakož i bohyně štěstí. Ten, kdo uctívá bohyni štěstí a Pána Viṣṇua společně, získává veškeré hmotné i duchovní bohatství. Pán je také někdy popisován jako śiva-viriñci-nutam, což znamená, že i Pán Śiva a Pán Brahmā se klaní lotosovým nohám Nārāyaṇa, Nejvyšší Osobnosti Božství.

4.8.24

Verš

maitreya uvāca
evaṁ sañjalpitaṁ mātur
ākarṇyārthāgamaṁ vacaḥ
sanniyamyātmanātmānaṁ
niścakrāma pituḥ purāt

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — velký mudrc Maitreya řekl; evam — tak; sañjalpitam — spolu hovořili; mātuḥ — od matky; ākarṇya — slyšel; artha-āgamam — užitečná; vacaḥ — slova; sanniyamya — ovládal; ātmanā — myslí; ātmānam — vlastní já; niścakrāma — vykročil; pituḥ — otce; purāt — z domu.

Překlad

Velký mudrc Maitreya pokračoval: Pokyny Sunīti, matky Dhruvy Mahārāje, byly určeny pro dosažení jeho vytouženého cíle. S rozvahou, inteligencí a pevným odhodláním proto Dhruva opustil otcův dům.

Význam

Matka i syn bědovali nad tím, že Dhruva Mahārāja byl svou nevlastní matkou tak ponížen a že Dhruvův otec proti tomu nic nepodnikl. Samotný nářek však nic nespraví — musí se nalézt způsob, jak ho utišit. Matka i syn se tudíž rozhodli pro jediné možné řešení všech hmotných problémů — odevzdat se lotosovým nohám Pána. Zde je řečeno, že Dhruva Mahārāja opustil královské město a odešel na odlehlé místo, aby tam vyhledal Nejvyšší Osobnost Božství. I Prahlāda Mahārāja učil, že ten, kdo usiluje o vnitřní mír, se musí zbavit všeho znečištění rodinného života a odejít do lesa přijmout útočiště u Nejvyššího Pána. Gauḍīya-vaiṣṇavové se uchylují do lesa Vṛndy neboli Vṛndāvanu. Každý, kdo přijme útočiště Vṛndāvanu pod záštitou Vṛndāvaneśvarī, Śrīmatī Rādhārāṇī, snadno vyřeší všechny problémy svého života.

4.8.25

Verš

nāradas tad upākarṇya
jñātvā tasya cikīrṣitam
spṛṣṭvā mūrdhany agha-ghnena
pāṇinā prāha vismitaḥ

Synonyma

nāradaḥ — velký mudrc Nārada; tat — to; upākarṇya — slyšel; jñātvā — a poznal; tasya — jeho (Dhruvy Mahārāje); cikīrṣitam — činnosti; sṛṣṭvā — dotekem; mūrdhani — hlavy; agha-ghnena — jež dokáže odstranit všechny hříchy; pāṇinā — rukou; prāha — pravil; vismitaḥ — udivený.

Překlad

Když to vše zaslechl velký mudrc Nārada, užasl nad Dhruvovým jednáním. Vyhledal ho, dotkl se jeho hlavy svou všemocnou rukou a začal hovořit.

Význam

Nārada nebyl přítomen, když Dhruva Mahārāja a jeho matka Sunīti hovořili o událostech v paláci. Můžeme se tedy ptát, jak tyto věci mohl slyšet? Odpověď zní, že Nārada je trikāla-jña — je tak mocný, že stejně jako Nadduše, Nejvyšší Osobnost Božství, dokáže vidět minulost, budoucnost i přítomnost všech. Nārada poznal sílu Dhruvova odhodlání, a proto mu přišel pomoci. Celou situaci lze pochopit tak, že Pán, Nejvyšší Osobnost Božství, je v srdci každého, a když vidí, že živá bytost má vážný zájem o oddanou službu, pošle jí Svého představitele. Takto tedy za Dhruvou Mahārājem poslal Nāradu. Caitanya-caritāmṛta to vysvětluje: guru-kṛṣṇa-prasāde pāya bhakti-latā-bīja — k oddané službě se přichází milostí duchovního mistra a Kṛṣṇy. Kṛṣṇa, Nadduše, věděl o Dhruvově odhodlání, a proto k němu okamžitě poslal Svého představitele, Nāradu, aby ho zasvětil.

4.8.26

Verš

aho tejaḥ kṣatriyāṇāṁ
māna-bhaṅgam amṛṣyatām
bālo ’py ayaṁ hṛdā dhatte
yat samātur asad-vacaḥ

Synonyma

aho — jak podivuhodná je; tejaḥ — síla; kṣatriyāṇām — kṣatriyů; māna-bhaṅgam — poškození prestiže; amṛṣyatām — neschopni snášet; bālaḥ — pouhé dítě; api — ačkoliv; ayam — toto; hṛdā — k srdci; dhatte — vzal si; yat — to, co; sa-mātuḥ — nevlastní matky; asat — trpká; vacaḥ — slova.

Překlad

Jak obdivuhodní jsou mocní kṣatriyové, kteří nesnesou sebemenší poškození své cti! Tento chlapec je pouhé dítě, a přesto pro něho byla ostrá slova jeho nevlastní matky neúnosná.

Význam

Bhagavad-gīta uvádí vlastnosti kṣatriyů, z nichž jsou velmi důležité ctižádost a neohroženost (kṣatriya nikdy neprchá z boje). Je zjevné, že Dhruva Mahārāja měl výrazně kšatrijskou krev. Je-li v rodinách brāhmaṇů, kṣatriyů a vaiṣyů dodržována tradice, zdědí synové a vnuci povahu svých předků. Védská civilizace proto klade velký důraz na očistný obřad, saṁskāru. Jestliže lidé tato rodinná opatření zanedbají, poklesnou na nižší úroveň života.

4.8.27

Verš

nārada uvāca
nādhunāpy avamānaṁ te
sammānaṁ vāpi putraka
lakṣayāmaḥ kumārasya
saktasya krīḍanādiṣu

Synonyma

nāradaḥ uvāca — velký mudrc Nārada řekl; na — ne; adhunā — právě nyní; api — ačkoliv; avamānam — urážka; te — tobě; sammānam — vzdávat úctu; vā — nebo; api — jistě; putraka — můj drahý chlapče; lakṣayāmaḥ — vidím; kumārasya — chlapci jako ty; saktasya — lpějí; krīḍana-ādiṣu — na sportování a hrách.

Překlad

Velký mudrc Nārada řekl Dhruvovi: Můj drahý hochu, jsi ještě malý chlapec, jehož zábavou je hra a sport. Proč se tě tak dotýkají slova urážející tvou čest?

Význam

Napomeneme-li dítě a řekneme mu, že je hlupák nebo darebák, obvykle se zasměje a nebere to příliš vážně. Podobně ho nenadchnou ani slova chvály. Dhruva Mahārāja však reagoval jako opravdový kṣatriya a nedokázal se smířit s urážkou své kšatrijské cti z úst své nevlastní matky.

4.8.28

Verš

vikalpe vidyamāne ’pi
na hy asantoṣa-hetavaḥ
puṁso moham ṛte bhinnā
yal loke nija-karmabhiḥ

Synonyma

vikalpe — střídání; vidyamāne api — i když existuje; na — ne; hi — jistě; asantoṣa — nespokojenost; hetavaḥ — způsobuje; puṁsaḥ — osob; moham ṛte — mimo iluzi; bhinnāḥ — oddělené; yat loke — v tomto světě; nija-karmabhiḥ — svou vlastní prací.

Překlad

Můj milý Dhruvo, i když cítíš, že byla uražena tvá čest, přesto nemáš důvod k nespokojenosti. Tento druh nespokojenosti je jen dalším projevem iluzorní energie. Každou živou bytost ovlivňují její předešlé činy, a proto je život co do požitku a utrpení tak různorodý.

Význam

Vedy praví, že živá bytost není nikdy znečištěna a ovlivněna stykem s hmotou. Protože se však zapletla do plodonosných činností, dostává různá hmotná těla. Když člověk pochopí, že je svou podstatou čistě duchovní a nemá nic společného s požitkem ani utrpením, je považován za osvobozeného. Bhagavad-gītā (18.54) to potvrzuje: brahma-bhūtaḥ prasannātmā — ten, kdo dosáhl transcendentální úrovně, nemá nic, kvůli čemu by naříkal ani po čem by toužil. Nārada Ṛṣi chtěl nejprve Dhruvu Mahārāje upozornit, že je jen dítě. Nebylo důvodu, aby se ho dotkla slova chvály či pohany. A pokud byl na takové úrovni, že byl schopen porozumět urážce a pochvale, pak to měl použít ve svém životě — měl vědět, že úcta i potupa jsou způsobeny jen karmou, minulými činnostmi. Člověk by tedy za žádných okolností neměl ničeho litovat ani se z něčeho radovat.

4.8.29

Verš

parituṣyet tatas tāta
tāvan-mātreṇa pūruṣaḥ
daivopasāditaṁ yāvad
vīkṣyeśvara-gatiṁ budhaḥ

Synonyma

parituṣyet — člověk by měl být spokojen; tataḥ — proto; tāta — drahý chlapče; tāvat — k této; mātreṇa — vlastnosti; pūruṣaḥ — osoba; daiva — osudem; upasāditam — udělené; yāvat — jako; vīkṣya — vidět; īśvara-gatim — cesta Nejvyššího; budhaḥ — ten, kdo je inteligentní.

Překlad

Jednání Nejvyšší Osobnosti Božství je podivuhodné a úžasné. Inteligentní člověk by to měl uznat a spokojit se se vším dobrým i zlým, co ho svrchovanou vůlí Pána potká.

Význam

Velký mudrc Nārada Dhruvovi Mahārājovi vysvětluje, že je třeba být za všech okolností spokojený. Inteligentní osoba si musí uvědomit, že kvůli našemu tělesnému pojetí života jsme vystaveni utrpení a požitku. Za inteligentního je považován ten, kdo je na transcendentální úrovni, mimo tělesné pojetí života. Zvláště oddaný přijímá všechny neúspěchy ve svém životě jako dary Nejvyššího Pána. Když se ocitne v nějakém neštěstí, přijímá to jako milost Boha a tělem, myslí a inteligencí se Pánovi opakovaně klaní. Inteligentní člověk by tedy měl být vždy spokojený a záviset na Pánově milosti.

4.8.30

Verš

atha mātropadiṣṭena
yogenāvarurutsasi
yat-prasādaṁ sa vai puṁsāṁ
durārādhyo mato mama

Synonyma

atha — proto; mātrā — svou matkou; upadiṣṭena — poučený; yogena — mystickou meditací; avarurutsasi — chceš se povýšit; yat-prasādam — Jehož milost; saḥ — to; vai — zajisté; puṁsām — živých bytostí; durārādhyaḥ — velmi těžko uskutečnitelné; mataḥ — názor; mama — můj.

Překlad

Rozhodl ses na pokyn své matky podstoupit mystický proces meditace, abys získal Pánovu milost. Podle mne však taková askeze není pro obyčejného člověka možná. Uspokojit Nejvyšší Osobnost Božství je velice obtížné.

Význam

Cesta bhakti-yogy je snadná, ale současně složitá. Śrī Nārada Muni, nejvyšší duchovní mistr, zkouší Dhruvu Mahārāje, zdali je dostatečně odhodlaný vykonávat oddanou službu. To je postup pro přijetí žáka. Velký mudrc Nārada přišel na pokyn Nejvyšší Osobnosti Božství, aby Dhruvu zasvětil, ale přesto nejprve zkouší jeho odhodlanost. Pro upřímného oddaného je oddaná služba velmi snadná, ale pro toho, kdo není odhodlaný a upřímný, je velmi obtížná.

4.8.31

Verš

munayaḥ padavīṁ yasya
niḥsaṅgenoru-janmabhiḥ
na vidur mṛgayanto ’pi
tīvra-yoga-samādhinā

Synonyma

munayaḥ — velcí mudrci; padavīm — cesta; yasya — jejichž; niḥsaṅgena — odpoutaností; uru-janmabhiḥ — po mnoha zrozeních; na — nikdy; viduḥ — pochopili; mṛgayantaḥ — hledali; api — jistě; tīvra-yoga — tvrdá askeze; samādhinā — v tranzu.

Překlad

Nārada Muni pokračoval: Mnoho mystických yogīnů nedosáhlo dokonalé realizace Boha ani po mnoha životech všemožné askeze, trvalého tranzu a odpoutanosti od hmotného znečištění.

4.8.32

Verš

ato nivartatām eṣa
nirbandhas tava niṣphalaḥ
yatiṣyati bhavān kāle
śreyasāṁ samupasthite

Synonyma

ataḥ — proto; nivartatām — zadrž; eṣaḥ — toto; nirbandhaḥ — odhodlání; tava — tvé; niṣphalaḥ — bezvýsledné; yatiṣyati — pokus se v budoucnu; bhavān — ty; kāle — časem; śreyasām — možnosti; samupasthite — naskytnou se.

Překlad

Milý chlapče, z tohoto důvodu bys o to neměl ani usilovat — tvá snaha je předem odsouzena k nezdaru. Vrať se raději domů. Až vyrosteš, Pán ti Svou milostí umožní následovat tuto cestu mystické realizace.

Význam

K duchovní dokonalosti se zpravidla lidé dostávají až na konci života, který naplnili duchovní činností. Vedy dělí lidský život na čtyři části. Nejprve je člověk brahmacārīnem a věnuje se studiu védské moudrosti pod autoritativním vedením duchovního mistra. Poté se stane hospodářem a plní své rodinné povinnosti v souladu s védskými zásadami. Pak se z hospodáře stane vānaprastha, a když dosáhne zralosti, zřekne se života hospodáře i vānaprasthy a přijme sannyās, kdy se úplně odevzdá oddané službě Pánu.

Lidé obvykle považují dětství za čas her a zábav, mládí je pro ně časem milostných dobrodružství a věnovat se oddané službě či mystické yoze má podle nich smysl, až když je člověk starý a blíží se jeho smrt. Upřímný oddaný je však jiného názoru. Velký mudrc Nārada hovoří zdánlivě odrazujícím způsobem, protože chce vědět, zdali je Dhruva Mahārāja skutečně upřímný. S oddanou službou je třeba začít v kterémkoliv životním stádiu, ale než duchovní mistr svého nastávajícího žáka zasvětí, musí nejprve zjistit míru jeho odhodlanosti.

4.8.33

Verš

yasya yad daiva-vihitaṁ
sa tena sukha-duḥkhayoḥ
ātmānaṁ toṣayan dehī
tamasaḥ pāram ṛcchati

Synonyma

yasya — kdokoliv; yat — to, co; daiva — osudem; vihitam — předurčené; saḥ — taková osoba; tena — tím; sukha-duḥkhayoḥ — štěstí nebo neštěstí; ātmānam — vlastní já; toṣayan — spokojený; dehī — vtělená duše; tamasaḥ — z temnoty; pāram — na druhou stranu; ṛcchati — přejde.

Překlad

Člověk se má snažit být spokojený v každé situaci, ať ve štěstí či v neštěstí, neboť vše je předurčené svrchovanou vůlí. Ten, kdo dokáže být za všech okolností vyrovnaný, snadno překoná temnotu nevědomosti.

Význam

Hmotný život se skládá ze zbožných a bezbožných plodonosných činností. Každý čin mimo oddanou službu má za následek hmotné štěstí a neštěstí. Těšíme-li se nyní z takzvaného hmotného štěstí, znamená to, že se zmenšují výsledky našich zbožných činů. A trpíme-li, rozumí se, že se zmenšují následky našich bezbožných, hříšných činů. Neměli bychom lpět na podmíněném štěstí a neštěstí, jejichž příčinou jsou minulé zbožné či bezbožné činnosti. Chceme-li se povznést nad tuto nevědomost, musíme za každou situací vidět vůli Pána a přijímat ji tak. Jestliže se odevzdáme Nejvyšší Osobnosti Božství, přetneme pouta hmotné existence.

4.8.34

Verš

guṇādhikān mudaṁ lipsed
anukrośaṁ guṇādhamāt
maitrīṁ samānād anvicchen
na tāpair abhibhūyate

Synonyma

guṇa-adhikāt — kdo je kvalifikovanější; mudam — potěšení; lipset — má cítit; anukrośam — soucit; guṇa-adhamāt — kdo je méně kvalifikovaný; maitrīm — přátelství; samānāt — se sobě rovným; anvicchet — má si přát; na — ne; tāpaiḥ — útrapami; abhibhūyate — je dotčen.

Překlad

Každý by se měl chovat tímto způsobem: Potká-li kvalifikovanějšího člověka, než je sám, měl by z toho mít radost, s méně kvalifikovaným by měl mít soucit a se sobě rovným navázat přátelství. Kdo se řídí těmito pravidly, toho nikdy neovlivní trojí utrpení hmotné existence.

Význam

Setká-li se obyčejný člověk s někým kvalifikovanějším, obvykle mu začne závidět, setká-li se s méně kvalifikovaným, vysmívá se mu a před sobě rovným se vychloubá. Tyto postoje jsou příčinou hmotného utrpení. Velký mudrc Nārada proto oddaným vysvětluje pravidla dokonalého chování. Namísto toho, abychom kvalifikovanějšímu záviděli, měli bychom se radovat z jeho společnosti. Místo abychom méně kvalifikovaného ponižovali, měli bychom k němu být soucitní a snažit se zlepšit jeho postavení. A když se setkáme se sobě rovným, neměli bychom se před ním pyšně vychloubat, ale chovat se k němu jako k příteli. Je třeba mít také soucit s obyčejnými lidmi, kteří trpí kvůli zapomnění na Kṛṣṇu. Následováním těchto pokynů můžeme být šťastní i v tomto hmotném světě.

4.8.35

Verš

dhruva uvāca
so ’yaṁ śamo bhagavatā
sukha-duḥkha-hatātmanām
darśitaḥ kṛpayā puṁsāṁ
durdarśo ’smad-vidhais tu yaḥ

Synonyma

dhruvaḥ uvāca — Dhruva Mahārāja řekl; saḥ — to; ayam — tato; śamaḥ — vyrovnanost mysli; bhagavatā — Tebou, ó Vznešený; sukha-duḥkha — štěstí a neštěstí; hata-ātmanām — ti, kdo jsou ovlivněni; darśitaḥ — projevené; kṛpayā — milostí; puṁsām — lidí; durdarśaḥ — těžko vnímatelné; asmat-vidhaiḥ — osobami, jako jsme my; tu — ale; yaḥ — vše, co jsi řekl.

Překlad

Dhruva Mahārāja řekl: Můj drahý Pane Nāradajī, vše, co jsi tak laskavě vyložil o dosažení klidu mysli, je nesporně velice důležité pro ty, jejichž srdce je rozrušené hmotným štěstím a neštěstím. Já jsem však v zajetí nevědomosti a mé srdce zůstává touto filozofií nedotčené.

Význam

Existují různé kategorie lidí. Ti, kteří nemají žádné hmotné touhy, se nazývají akāmī. Touhy jsou buď hmotné, nebo duchovní, ale nějaké musí vždy existovat. Hmotné touhy se rodí, když chceme uspokojovat své vlastní smysly. O tom, kdo je ochotný obětovat vše pro uspokojení Nejvyšší Osobnosti Božství, lze říci, že má duchovní touhy. Dhruva nepřijal Nāradovy pokyny, jelikož se pro ně cítil nekvalifikovaný — nechtěl se vzdát hmotných žádostí, jak tyto pokyny přikazovaly. Nikde však není řečeno, že člověk s hmotnými touhami nesmí uctívat Nejvyšší Osobnost Božství. To je nejdůležitější ponaučení z Dhruvova života. Dhruva se otevřeně přiznal, že má srdce plné hmotných tužeb. Cítil se hluboce uražen krutými slovy své nevlastní matky, zatímco duchovně pokročilí lidé jsou lhostejní vůči chvále či pohaně.

Bhagavad-gītā praví, že skutečně duchovně pokročilí lidé se nezajímají o duality tohoto hmotného světa. Dhruva Mahārāja však nic nepředstíral a otevřeně řekl, že nepřekonal dualitu hmotného štěstí a neštěstí. Věděl, že Nāradovo poučení bylo důležité, ale přesto je nemohl přijmout. Vyvstává otázka, zda je člověk, kterého ovlivňují hmotné žádosti, způsobilý uctívat Nejvyšší Osobnost Božství. Odpověď zní, že Pána může uctívat každý. I ten, kdo má mnoho hmotných přání, by měl rozvíjet vědomí Kṛṣṇy a uctívat Śrī Kṛṣṇu, Nejvyššího Pána, který je tak milostivý, že plní přání všech. V průběhu tohoto vyprávění vyjde najevo, že nikdo není z uctívání Nejvyšší Osobnosti Božství vyloučen, přestože může mít nesčetné hmotné touhy.

4.8.36

Verš

athāpi me ’vinītasya
kṣāttraṁ ghoram upeyuṣaḥ
surucyā durvaco-bāṇair
na bhinne śrayate hṛdi

Synonyma

atha api — proto; me — moje; avinītasya — nepříliš pokorné; kṣāttram — kšatrijské chování; ghoram — netolerantní; upeyuṣaḥ — dosáhl; surucyāḥ — královny Suruci; durvacaḥ — krutých slov; bāṇaiḥ — šípy; na — ne; bhinne — probodané; śrayate — vězí; hṛdi — v srdci.

Překlad

Drahý pane, jsem velice troufalý, když nepřijímám tvé pokyny, ale není to má vina. Jelikož jsem se narodil jako kṣatriya, krutá slova mé nevlastní matky Suruci mi probodla srdce. Nemohu v něm proto uchovat tvé cenné rady.

Význam

Srdce či mysl jsou jako hliněná nádoba — když praskne, nelze ji již nikdy vrátit do původního stavu. Tento příklad dává Dhruva Mahārāja Nāradovi Munimu. Říká, že krutá slova jeho nevlastní matky ho zasáhla do srdce jako šípy a natolik ho poznamenala, že toužil jen po jediném — odčinit její urážku. Protože se narodil z lůna Sunīti, opomíjené královny Mahārāje Uttānapādy, byl podle Suruci nezpůsobilý sedět nejen na trůnu, ale i na králově klíně. Jinými slovy, Suruci Dhruvovi Mahārājovi upírala právo být prohlášen za krále. Dhruva Mahārāja se proto rozhodl stát se králem důležitější planety, než je planeta Pána Brahmy, nejvyššího ze všech polobohů.

Dhruva Mahārāja Nāradovi nepřímo připomíná existenci čtyř druhů lidí s rozdílnou povahou — brāhmaṇů, kṣatriyů, vaiṣyů a śūdrů. Povaha jedné skupiny nepřísluší jiné skupině. Filozofický nadhled, o kterém se Nārada Muni zmiňoval, byl příznačný pro brāhmaṇu, ale pro kṣatriyu se vůbec nehodil. Dhruva otevřeně přiznává, že postrádá bráhmanskou pokoru, a nemůže proto filozofii Nārady Muniho přijmout.

Výroky Dhruvy Mahārāje poukazují na to, že není-li dítě vychováváno s ohledem na své vrozené sklony, nemůže svou povahu rozvinout. Povinností duchovních mistrů a učitelů bylo rozeznat vrozené sklony svých svěřenců a náležitě je zaměstnat v činnostech, které odpovídaly jejich mentalitě. Dhruva Mahārāja již dostal kšatrijskou výchovu, a nemohl tedy přijmout bráhmanskou filozofii.

V Americe můžeme názorně vidět tuto neslučitelnost kšatrijské a bráhmanské mentality. Mladí Američané, zvyklí na život śūdrů, nejsou vůbec schopni bojovat. Když jsou povoláni do armády, odmítají nastoupit, jelikož postrádají kšatrijskou mentalitu. To je příčinou velkého znepokojení ve společnosti. To, že chlapci nemají mentalitu kṣatriyů, neznamená, že jsou trénováni v rozvoji bráhmanských vlastností — vyrůstají jako śūdrové a vlivem znechucení se z nich stávají hippies. Když se však připojí k hnutí pro vědomí Kṛṣṇy, které v Americe začalo, učí se žít jako praví brāhmaṇové, ačkoliv byli původně na nejnižší úrovni života śūdrů. Jelikož je hnutí pro vědomí Kṛṣṇy otevřené pro všechny, bráhmanské vlastnosti mohou získat i obyčejní lidé

To je největší potřeba současnosti, neboť opravdoví brāhmaṇové a kṣatriyové dnes neexistují. Kromě malého množství vaiśyů jsou dnes všichni śūdrové. Rozdělení společnosti na třídu brāhmaṇů, kṣatriyů, vaiśyů a śūdrů je vysoce vědecké. Brāhmaṇové jsou hlavou lidské společnosti, kṣatriyové jejími pažemi, vaiśyové představují její břicho a śūdrové jsou její nohy. Naše současná společnost má jen nohy a břicho, ale postrádá paže a hlavu. Výsledkem je všeobecný chaos. Je proto nezbytné do této pokleslé společnosti znovu zavést bráhmanské vlastnosti, aby se mohla pozvednout na nejvyšší úroveň duchovního vědomí.

4.8.37

Verš

padaṁ tri-bhuvanotkṛṣṭaṁ
jigīṣoḥ sādhu vartma me
brūhy asmat-pitṛbhir brahmann
anyair apy anadhiṣṭhitam

Synonyma

padam — postavení; tri-bhuvana — tři světy; utkṛṣṭam — nejlepší; jigīṣoḥ — chci; sādhu — poctivou; vartma — cestu; me — mně; brūhi — prosím sděl; asmat — našimi; pitṛbhiḥ — předky, otcem a dědem; brahman — ó velký brāhmaṇo; anyaiḥ — jinými; api — ani; anadhiṣṭhitam — nebylo dosažené.

Překlad

Ó učený brāhmaṇo, chci mít postavení, jaké ještě nikdy nikdo ve všech třech světech nezískal, ani můj otec či děd. Když dovolíš, chtěl bych tě požádat o radu, jakou poctivou cestou se mám vydat, abych dosáhl svého životního cíle.

Význam

Dhruva Mahārāja odmítl přijmout bráhmanský pokyn Nārady Muniho. Co tedy od Nārady očekával? Ještě dříve, než se na to Nārada Muni zeptal, vyjevil Dhruva Mahārāja své srdce. Jeho otec vládl celému světu a jeho praděd, Pán Brahmā, byl stvořitelem vesmíru. Dhruva Mahārāja si přál vlastnit ještě lepší království, než měli jeho otec, děd i praděd — otevřeně přiznal, že chce takové království, kterému se nevyrovná nic ve třech světech (vyšším, středním a nižším planetárním systému). Toužil po významnějším postavení, než má Pán Brahmā, nejmocnější osobnost našeho vesmíru. Chtěl využít přítomnosti Nārady Muniho, největšího oddaného Pána Kṛṣṇy, neboť věděl, že získá-li od něho požehnání či radu, jistě bude moci dosáhnout svého cíle. Jeho touha mít vyšší postavení než Pán Brahmā byla prakticky nesplnitelná, ale když oddaný potěší Nejvyšší Osobnost Božství, i nemožné se stává možným.

Dhruva Mahārāja říká, že chce znát poctivý způsob dosažení svého cíle. Nehodlal získat vysoké postavení za každou cenu, ale jen za předpokladu, že mu ho Kṛṣṇa nabídne. To je postoj oddaného. I když touží po hmotném zisku, je ochoten ho přijmout jedině tehdy, když mu ho Kṛṣṇa nabídne. Dhruva Mahārāja litoval, že musel odmítnout pokyny Nārady Muniho. Poprosil ho proto, aby k němu byl milostivý a ukázal mu cestu ke splnění jeho tužeb.

4.8.38

Verš

nūnaṁ bhavān bhagavato
yo ’ṅgajaḥ parameṣṭhinaḥ
vitudann aṭate vīṇāṁ
hitāya jagato ’rkavat

Synonyma

nūnam — jistě; bhavān — důstojný pane; bhagavataḥ — Pána; yaḥ — ten, který; aṅga-jaḥ — zrozený z těla; parameṣṭhinaḥ — Pána Brahmy; vitudan — hraješ; aṭate — cestuješ všude; vīṇām — hudební nástroj; hitāya — pro blaho; jagataḥ — světa; arka-vat — jako Slunce.

Překlad

Drahý pane, jsi důstojným synem Pána Brahmy. Cestuješ všude pro blaho obyvatel celého vesmíru a hraješ přitom na vīṇu, svůj hudební nástroj. Jsi jako Slunce, které se pohybuje vesmírem pro dobro všech živých bytostí.

Význam

Dhruva Mahārāja byl sice jen dítě, ale doufal v požehnání, které by mu zajistilo bohatší království, než měli jeho předkové. Byl rád, že se setkal s tak významnou osobností, jakou je Nārada, který dává světlo celému světu — je jako Slunce, které se pohybuje vesmírem, aby požehnalo obyvatele všech planet. Jediným zájmem Nārady Muniho je učit každého, jak se stát oddaným Nejvyšší Osobnosti Božství. To je nejušlechtilejší forma dobročinnosti. Dhruva Mahārāja mu naprosto důvěřoval a byl si jistý, že mu Nārada Muni může jeho přání splnit, přestože je tak výjimečné.

Příklad se Sluncem je velmi důležitý, neboť Slunce laskavě rozdává své paprsky všude a všem bez rozdílu. Dhruva Mahārāja požádal Nāradu Muniho, aby mu projevil svou milost a splnil jeho touhu. Poukázal přitom na to, že Nārada cestuje vesmírem pro dobro všech podmíněných duší. Dhruva Mahārāja byl odhodlán splnit svou touhu stůj co stůj, a za tím účelem také opustil svůj domov a palác.

4.8.39

Verš

maitreya uvāca
ity udāhṛtam ākarṇya
bhagavān nāradas tadā
prītaḥ pratyāha taṁ bālaṁ
sad-vākyam anukampayā

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — mudrc Maitreya pokračoval; iti — takto; udāhṛtam — řečené; ākarṇya — vyslechl; bhagavān nāradaḥ — velká osobnost Nārada; tadā — tím; prītaḥ — potěšený; pratyāha — odpověděl; tam — mu; bālam — chlapci; sat-vākyam — dobrou radu; anukampayā — soucitný.

Překlad

Mudrc Maitreya pokračoval: Když velký světec Nārada Muni vyslechl Dhruvu Mahārāje, slitoval se nad ním, a aby projevil svou bezpříčinnou milost, dal mu znamenitou radu.

Význam

Velký mudrc Nārada je nejvyšším duchovním mistrem, a jeho jedinou činností je tedy činit to největší dobro každému, s kým se setká. Dhruva Mahārāja byl ovšem jen dítě a jeho touha tomu odpovídala. Přesto se nad ním Nārada Muni slitoval a pro jeho dobro pronesl tyto verše.

4.8.40

Verš

nārada uvāca
jananyābhihitaḥ panthāḥ
sa vai niḥśreyasasya te
bhagavān vāsudevas taṁ
bhaja taṁ pravaṇātmanā

Synonyma

nāradaḥ uvāca — velký mudrc Nārada řekl; jananyā — tvou matkou; abhihitaḥ — popsaná; panthāḥ — cesta; saḥ — která; vai — jistě; niḥśreyasasya — konečný cíl života; te — pro tebe; bhagavān — Nejvyšší Osobnost Božství; vāsudevaḥ — Kṛṣṇa; tam — Jemu; bhaja — služ; tam — na Něho; pravaṇa-ātmanā — plně zaměř svou mysl.

Překlad

Velký mudrc Nārada Dhruvovi Mahārājovi řekl: Tvá matka Sunīti ti správně poradila, že se máš vydat cestou oddané služby Nejvyšší Osobnosti Božství. Musíš se zcela pohroužit do oddané služby Pánu.

Význam

Dhruva Mahārāja chtěl získat ještě významnější sídlo, než má Pán Brahmā. Pán Brahmā je považován za nejvýznamnější osobnost ve vesmíru, neboť vládne všem polobohům. Dhruva Mahārāja si však přál ještě významnější království, a to nemohl získat uctíváním žádného poloboha. Bhagavad-gītā praví, že všechna požehnání polobohů jsou dočasná. Nārada Muni podpořil Sunītinu radu, aby Dhruva Mahārāja uctíval Kṛṣṇu neboli Vāsudeva. Když Kṛṣṇa něco dává, vždy to předčí očekávání oddaného. Sunīti i Nārada Muni věděli, že požadavky Dhruvy Mahārāje nemohl splnit žádný polobůh, a oba mu proto doporučili, aby následoval cestu oddané služby Pánu Kṛṣṇovi.

O Nāradovi je zde řečeno, že je bhagavān, protože stejně jako Nejvyšší Osobnost Božství může dát požehnání komukoliv. Jelikož byl s Dhruvou Mahārājem spokojen, mohl mu okamžitě dát vše, po čem toužil. To však není úlohou duchovního mistra. Duchovní mistr žáka zaměstnává v oddané službě podle pokynů śāster. Kṛṣṇa také stál po boku Arjuny a mohl mu dát prostředky k vítězství nad nepřáteli i bez bitvy, ale neudělal to — naopak Arjunu požádal, aby bojoval. Stejným způsobem Nārada Muni vybídl Dhruvu Mahārāje, aby pro dosažení vytouženého cíle podstoupil výcvik v oddané službě.

4.8.41

Verš

dharmārtha-kāma-mokṣākhyaṁ
ya icchec chreya ātmanaḥ
ekaṁ hy eva hares tatra
kāraṇaṁ pāda-sevanam

Synonyma

dharma-artha-kāma-mokṣa — čtyři principy: náboženství, hospodářský rozvoj, uspokojování smyslů a osvobození; ākhyam — zvané; yaḥ — kdo; icchet — touží; śreyaḥ — cíl života; ātmanaḥ — vlastního já; ekam hi eva — jen jeden; hareḥ — Nejvyšší Osobnosti Božství; tatra — v tom; kāraṇam — příčina; pāda-sevanam — uctívání lotosových nohou.

Překlad

Touží-li někdo po plodech čtyř principů lidského života (náboženství, hospodářského rozvoje, uspokojování smyslů a nakonec osvobození), musí se zapojit do oddané služby Nejvyšší Osobnosti Božství. Uctívání lotosových nohou Nejvyššího Pána zaručuje splnění všech těchto přání.

Význam

V Bhagavad-gītě je řečeno, že polobozi mohou dát svá požehnání jen se svolením Nejvyšší Osobnosti Božství. Když se tedy koná oběť ve prospěch nějakého poloboha, Nejvyšší Pán je přítomný jako nārāyaṇa-śilā či śālagrāma-śilā, aby dohlížel na její vykonávání. Bez Jeho svolení nemohou dát polobozi nikomu žádné požehnání. Nārada Muni proto říká, že na Nejvyšší Osobnost Božství je nutné se obrátit i co se týče náboženství, hospodářského rozvoje, smyslového požitku a osvobození, modlit se u Pánových lotosových nohou a žádat o vyplnění přání—to je skutečná inteligence. Inteligentní člověk nikdy neuctívá polobohy, ale obrací se přímo na Nejvyšší Osobnost Božství, zdroj všech požehnání.

V Bhagavad-gītě Pán Śrī Kṛṣṇa prohlásil, že rituály nejsou skutečným náboženstvím. Opravdové náboženství znamená odevzdat se lotosovým nohám Pána. Kdo je zcela odevzdaný lotosovým nohám Pána, se o hospodářský rozvoj nestará. Oddaný zaměstnaný ve službě Pánu o nic nepřichází ani co se týče uspokojování smyslů. Pokud si přeje uspokojovat své smysly, Kṛṣṇa mu jeho touhu splní. A co se týče osvobození — každý, kdo se plně věnuje oddané službě Pánu, je již osvobozen, a nemusí se tedy snažit o osvobození nezávisle.

Nārada Muni proto Dhruvovi Mahārājovi doporučil, aby přijal útočiště u Vāsudeva, Pána Kṛṣṇy, a dělal vše, co mu poradila jeho matka. To mu pomůže ke splnění jeho přání. Nārada zde zvláště zdůrazňuje, že oddaná služba Pánu je jediná cesta. Jinými slovy, i když je člověk plný hmotných tužeb, může pokračovat v oddané službě Pánu a všechna jeho přání se mu splní.

4.8.42

Verš

tat tāta gaccha bhadraṁ te
yamunāyās taṭaṁ śuci
puṇyaṁ madhuvanaṁ yatra
sānnidhyaṁ nityadā hareḥ

Synonyma

tat — to; tāta — milý synu; gaccha — jdi; bhadram — hodně štěstí; te — tobě; yamunāyāḥ — Yamuny; taṭam — břeh; śuci — očištěný; puṇyam — posvátný; madhu-vanam — jménem Madhuvan; yatra — kde; sānnidhyam — být blíže; nityadā — stále; hareḥ — Nejvyšší Osobnosti Božství.

Překlad

Milý chlapče, nechť je ti osud příznivý. Vydej se ke břehu Yamuny, kde se nachází posvátný les Madhuvan. Tam se podrob očistě. Již jen tím, že tam půjdeš, se přiblížíš k Pánu, Nejvyšší Osobnosti Božství, který je na tomto místě věčně přítomen.

Význam

Jak Nārada Muni, tak matka Sunīti Dhruvovi doporučovali, aby uctíval Nejvyšší Osobnost Božství. Nārada Muni mu zde navíc říká, že na břehu Yamuny v lese Madhuvanu je posvátné místo, kde by měl začít s meditací a uctíváním, neboť tam může velice rychle dosáhnout kýžených výsledků.

Poutní místa mají svoji jedinečnou atmosféru, která je nesmírně prospěšná pro rychlý duchovní pokrok oddaného. Pán Kṛṣṇa žije všude, ale přesto Jej lze snadněji poznat na posvátných poutních místech, jelikož tam žijí velcí světci. Pán Śrī Kṛṣṇa říká, že je všude tam, kde Jeho oddaní opěvují Jeho slavné transcendentální činnosti. V Indii je mnoho posvátných poutních míst, mezi nimiž jsou zvláště významná Badarī-nārāyaṇa, Dvārakā, Rāmeśvara a Jagannātha Purī. To jsou čtyři posvátné dhāmy. Slovo dhām označuje místo, na kterém se lze bezprostředně stýkat s Nejvyšším Pánem. Na cestě k Nejvyšší Osobnosti Božství do Badarī-nārāyaṇu musí člověk projít Hardwarem. Existuje řada dalších poutních míst, jako Prayāg (Allahabad), Mathurā a samozřejmě Vṛndāvan, který je z nich nejdůležitější. Začátečník by se měl snažit žít na těchto posvátných místech a oddaně tam sloužit. Pokročilý oddaný jako Nārada Muni, který se věnuje kázání, však může Pánu sloužit kdekoliv — občas navštěvuje dokonce i pekelné planety. Jelikož je Nārada Muni pohroužený v nesmírně zodpovědných činnostech oddané služby, pekelné podmínky na něj nemají vliv. Nārada zde prohlašuje, že Madhuvan, který dodnes existuje ve vṛndāvanské oblasti, v mathurském okrese, je místem nejposvátnějším. Ještě nyní tam žijí mnozí světci, kteří s láskou a oddaností slouží Pánu.

Ve vṛndāvanské oblasti je dvanáct lesů a Madhuvan je jedním z nich. Těchto dvanáct lesů navštěvují poutníci z celé Indie. Na východním břehu Yamuny je pět lesů: Bhadravan, Bilvavan, Lauhavan, Bhāṇḍīravan a Mahāvan. Na západním břehu je jich sedm: Madhuvan, Tālavan, Kumudavan, Bahulāvan, Kāmyavan, Khadiravan a Vṛndāvan. V těchto dvanácti lesech je řada ghāṭů, míst určených ke koupání. Zde je jejich seznam: (1) Avimukta, (2) Adhirūḍha, (3) Guhya-tīrtha, (4) Prayāga-tīrtha, (5) Kanakhala, (6) Tinduka-tīrtha, (7) Sūrya-tīrtha, (8) Vaṭasvāmī, (9) Dhruva-ghāṭ (u něhož rostou ovocné stromy s nádhernými květy a plody, je slavný tím, že tam na vyvýšeném místě Dhruva Mahārāja podstupoval tvrdou askezi), (10) Ṛṣi-tīrtha, (11) Mokṣa-tīrtha, (12) Budha-tīrtha, (13) Gokarṇa, (14) Kṛṣṇagaṅgā, (15) Vaikuṇṭha, (16) Asi-kuṇḍa, (17) Catuḥ-sāmudrika-kūpa, (18) Akrūra-tīrtha (ghāt, kde se vykoupali Kṛṣṇa a Balarāma spolu s Akrūrou, který je vezl na voze do Mathury), (19) Yājñika-vipra-sthāna, (20) Kubjā-kūpa, (21) Raṅga-sthala, (22) Mañcha-sthala, (23) Mallayuddha-sthāna a (24) Daśāśvamedha.

4.8.43

Verš

snātvānusavanaṁ tasmin
kālindyāḥ salile śive
kṛtvocitāni nivasann
ātmanaḥ kalpitāsanaḥ

Synonyma

snātvā — po koupeli; anusavanam — třikrát; tasmin — v té; kālindyāḥ — v řece Kālindī (Yamuně); salile — ve vodách; śive — velmi příznivých; kṛtvā — konej; ucitāni — patřičné; nivasan — sezení; ātmanaḥ — sebe; kalpita-āsanaḥ — když si připravíš místo k sezení.

Překlad

Nārada Muni řekl: Drahý hochu, třikrát denně se koupej v řece Yamuně, známé jako Kālindī, protože její voda je velmi příznivá, posvátná a čistá. Po koupeli proveď nezbytné úkony podle usměrňujících zásad aṣṭāṅga-yogy a poté se s vyrovnaností usaď na svém āsanu (sedátku).

Význam

Z tohoto výroku je jasné, že Dhruva Mahārāja již znal metodu osmistupňové yogy, zvané aṣṭāṅga-yoga. Tato metoda je vysvětlená v naší knize Bhagavad-gītā — taková, jaká je, v šesté kapitole nazvané “Sāṅkhya-yoga” (verše 11-14). Pomocí aṣṭāṅga-yogy se cvičí uklidnění mysli a její soustředění na podobu Pána Viṣṇua, jak bude popsáno v následujících slokách. Jasně se zde říká, že aṣṭāṅga-yoga není pouhé tělesné cvičení, ale metoda soustředění mysli na podobu Viṣṇua. Před usednutím na āsan, který Bhagavad-gītā rovněž popisuje, je třeba se třikrát denně důkladně vykoupat v čisté či posvátné vodě. Yamunā je jednou z těchto přirozeně čistých řek a každý, kdo se v ní bude třikrát denně koupat, se nepochybně zevně velmi očistí. Nārada Muni tedy Dhruvovi Mahārājovi doporučil, aby se odebral ke břehům Yamuny a podstoupil vnější očistu, což je nedílná součást postupného procesu mystické yogy.

4.8.44

Verš

prāṇāyāmena tri-vṛtā
prāṇendriya-mano-malam
śanair vyudasyābhidhyāyen
manasā guruṇā gurum

Synonyma

prāṇāyāmena — pomocí dechových cvičení; tri-vṛtā — třemi doporučenými způsoby; prāṇa-indriya — životní vzduch a smysly; manaḥ — mysl; malam — nečistota; śanaiḥ — postupně; vyudasya — vzdát se; abhidhyāyet — medituj o; manasā — v mysli; guruṇā — nerozrušené; gurum — nejvyšším duchovním mistrovi, Kṛṣṇovi.

Překlad

Až usedneš na āsan, provozuj tři druhy dechových cvičení, a tak postupně ovládni životní vzduch, mysl a smysly. Zbav se veškerého hmotného znečištění a s velkou trpělivostí začni meditovat o Nejvyšší Osobnosti Božství.

Význam

Tato sloka souhrnně popisuje celý jógový systém a zvláště klade důraz na dechová cvičení, která jsou určena k uklidnění mysli. Mysl je od přírody vrtkavá a neustále těká z místa na místo, ale prostřednictvím dechových cvičení ji lze uklidnit. Co však bylo možné před milióny lety, v dobách Dhruvy Mahārāje, dnes neplatí. V současnosti existuje jen jedna metoda uklidnění mysli — upřít ji přímo na lotosové nohy Pána zpíváním svatého jména. Zpíváním mantry Hare Kṛṣṇa se můžeme ihned soustředit na transcendentální zvukovou vibraci a myslet na lotosové nohy Pána. Velmi rychle se pak dostaneme do stavu duchovního tranzu neboli samādhi. Nejvyšší Osobnost Božství se od Svého jména neliší, a proto ten, kdo zpívá Pánova jména, na Pána neustále myslí.

Dhruva Mahārāja dostal od Nārady pokyn meditovat o nejvyšším guruovi, nejvyšším duchovním mistrovi. Kṛṣṇa je nejvyšší duchovní mistr, caitya-guru neboli Nadduše, která sídlí v srdci každého. Pomáhá nám z nitra (viz Bhagavad-gītā) a posílá nám duchovního mistra, který pomáhá zvenčí. Duchovní mistr je vnějším projevem caitya-gurua, duchovního mistra sídlícího v našem srdci.

Postup, jehož pomocí se lze zbavit myšlenek na hmotné věci, se nazývá pratyāhāra — osvobození od všech hmotných myšlenek a zaměstnání. Slovo abhidhyāyet naznačuje, že úspěšná meditace má za předpoklad naprostou soustředěnost mysli. Meditace znamená myslet na Pána v našem nitru. Ať už se toho dosáhne aṣṭāṅga-yogou nebo metodou, kterou śāstry zvláště doporučují pro náš současný věk — neustálým zpíváním svatého jména Pána — v obou případech je konečný cíl stejný: meditovat o Nejvyšší Osobnosti Božství.

4.8.45

Verš

prasādābhimukhaṁ śaśvat
prasanna-vadanekṣaṇam
sunāsaṁ subhruvaṁ cāru-
kapolaṁ sura-sundaram

Synonyma

prasāda-abhimukham — neustále připravený udělit Svou bezpříčinnou milost; śaśvat — vždy; prasanna — přívětivá; vadana — ústa; īkṣaṇam — pohled; su-nāsam — krásně stavěný nos; su-bhruvam — nádherně ozdobené obočí; cāru — půvabné; kapolam — čelo; sura — polobozi; sundaram — pohledný.

Překlad

(Následuje popis podoby Pána.) Pánův obličej je vždy velice krásný a laskavý. Oddaným, kteří se na Něho dívají, se Pán jeví jako stále spokojený a je neustále připravený jim udělit Svá požehnání. Jeho oči, krásně zdobené obočí, zvednutý nos a široké čelo — to vše je velmi půvabné. Je mnohem krásnější než všichni polobozi.

Význam

Zde je vysvětleno, jak meditovat o podobě Pána. Neosobní meditace je neautorizovaný moderní výmysl — žádný védský text ji nedoporučuje. Meditace, kterou doporučuje Bhagavad-gītā, musí být mat-paraḥ — “zaměřena na Mne” (na Kṛṣṇu). Veškeré podoby Viṣṇua se vztahují k podobě Pána Kṛṣṇy, neboť Pán Kṛṣṇa je původní Viṣṇu. Existují lidé, kteří se snaží meditovat o neosobním Brahmanu, popisovaném v Bhagavad-gītě slovem avyakta, “neprojevený” nebo “neosobní”. Pán však poznamenává, že cesta neosobní realizace je velice těžká, protože na neosobní rys Pána se nemůže nikdo soustředit. Je třeba se soustředit na Pánovu podobu, jak je zde popsána v souvislosti s meditací Dhruvy Mahārāje. Později se dozvíme, jak Dhruva Mahārāja završil tento druh meditace a dosáhl úspěchu v yoze.

4.8.46

Verš

taruṇaṁ ramaṇīyāṅgam
aruṇoṣṭhekṣaṇādharam
praṇatāśrayaṇaṁ nṛmṇaṁ
śaraṇyaṁ karuṇārṇavam

Synonyma

taruṇam — mladý; ramaṇīya — přitažlivý; aṅgam — všechny části těla; aruṇa-oṣṭha — rty narůžovělé jako vycházející slunce; īkṣaṇa-adharam — stejně takové oči; praṇata — ten, kdo se odevzdal; āśrayaṇam — útočiště odevzdaných; nṛmṇam — dokonalá transcendentální krása; śaraṇyam — ten, komu se můžeme s důvěrou odevzdat; karuṇā — milostivý jako; arṇavam — oceán.

Překlad

Nārada Muni pokračoval: Pán je věčně mladý a není nic, co by narušovalo dokonalou krásu každé části Jeho těla. Jeho oči a rty jsou narůžovělé jako vycházející slunce. Je neustále připravený poskytnout útočiště odevzdané duši a každý, kdo má to štěstí na Něho pohlédnout, cítí naprosté uspokojení. Pán je oceánem milosti, a odevzdaná duše se Mu proto může svěřit s naprostou důvěrou.

Význam

Každý se musí odevzdat někomu nadřízenému. To je neustále přítomný aspekt našeho života. V současnosti se snažíme odevzdat společnosti, národu, rodině, státu či vládě. Odevzdání se tady existuje, ale není dokonalé. Osoba či zřízení, kterému se odevzdáváme, je nedokonalé, stejně jako naše odevzdanost s mnoha vedlejšími motivy. V hmotném světě nikdo neposkytuje dokonalé útočiště a nikdo se nikomu plně neodevzdává, aniž by k tomu byl donucen. Pánovi se však odevzdáváme dobrovolně a s láskou a Pán si také zaslouží veškerou důvěru. Pohled na Jeho překrásnou podobu v plném rozkvětu mládí nás automaticky inspiruje, abychom se Mu odevzdali.

Nāradův popis podoby Pána není výplodem představivosti. Podobu Pána lze realizovat prostřednictvím parampary, učednické posloupnosti. Stoupenci māyāvādské filozofie sice tvrdí, že si musíme podobu Pána vymyslet, ale Nārada Muni nic takového neříká. Jeho popis podoby Pána pochází z autoritativních zdrojů. On sám je autoritou; může cestovat na Vaikuṇṭhaloky a vidět Pána tváří v tvář. Jeho popis tělesných rysů Pána tedy v žádném případě není výmyslem. Malíři v hnutí Hare Kṛṣṇa, kteří ilustrovali naše knihy, dostali o podobě Pána přesné pokyny. Jejich obrazy nejsou imaginární. Popis Pánovy podoby se přenáší učednickou posloupností, tak jako v případě Nārady Muniho. Nārada Muni může Pána vidět a popisovat Jeho tělesné rysy. Jeho popisy jsou tedy zcela věrohodné, a jsou-li znázorněné malbou, nejedná se o malířovu představivost.

4.8.47

Verš

śrīvatsāṅkaṁ ghana-śyāmaṁ
puruṣaṁ vana-mālinam
śaṅkha-cakra-gadā-padmair
abhivyakta-caturbhujam

Synonyma

śrīvatsa-aṅkam — znak Śrīvatsa na hrudi Pána; ghana-śyāmam — temně modrý; puruṣam — Nejvyšší Osoba; vana-mālinam — s květinovou girlandou; śaṅkha — lasturou; cakra — diskem; gadā — kyjem; padmaiḥ — lotosovým květem; abhivyakta — projevený; catuḥ-bhujam — se čtyřmi pažemi.

Překlad

Hruď Pána zdobí znak Śrīvatsa, sídlo bohyně štěstí. Odstín Jeho pleti je temně modrý. Pán je osoba, je ověnčen květinovou girlandou a je věčně projevený se čtyřmi pažemi, ve kterých drží (počínaje levou dolní rukou) lasturu, disk, kyj a lotosový květ.

Význam

Slovo puruṣam je velmi důležité. Pán není nikdy ženského rodu — je vždy muž (puruṣa). Impersonalista, který si představuje ženskou podobu Pána, je na omylu. Pán se samozřejmě, pokud je to třeba, může zjevit i jako žena. Jeho věčné postavení je však puruṣa, neboť původně je osobou mužského rodu. Jeho ženský rys představují bohyně štěstí — Lakṣmī, Rādhārāṇī, Sītā a další. Všechny jsou Jeho oddanými služebnicemi — nejsou Nejvyšší, jak si falešně představují impersonalisté. Pán Kṛṣṇa má ve Své podobě Nārāyaṇa vždy čtyři paže. Tuto čtyřrukou podobu Nārāyaṇa projevil na Kuruovském bitevním poli, když si Arjuna přál vidět Jeho vesmírnou podobu. Někteří oddaní sice tvrdí, že Kṛṣṇa je inkarnací Nārāyaṇa, ale závěry bhāgavatské školy jasně říkají, že Nārāyaṇa je projevem Kṛṣṇy.

4.8.48

Verš

kirīṭinaṁ kuṇḍalinaṁ
keyūra-valayānvitam
kaustubhābharaṇa-grīvaṁ
pīta-kauśeya-vāsasam

Synonyma

kirīṭinam — Pána zdobí helmice s drahokamy; kuṇḍalinam — s náušnicemi z perel; keyūra — náhrdelník s drahokamy; valaya-anvitam — náramky z drahokamů; kaustubha-ābharaṇa-grīvam — Jeho krk zdobí drahokam Kaustubha; pīta-kauśeya-vāsasam — je oblečen do žlutých hedvábných šatů.

Překlad

Celé tělo Vāsudeva, Nejvyšší Osobnosti Božství, je ozdobené. Má cennou helmici, náhrdelníky a náramky, vše posázené drahokamy. Kolem krku má zavěšený drahokam Kaustubha a je oblečen do žlutých hedvábných šatů.

4.8.49

Verš

kāñcī-kalāpa-paryastaṁ
lasat-kāñcana-nūpuram
darśanīyatamaṁ śāntaṁ
mano-nayana-vardhanam

Synonyma

kāñcī-kalāpa — malé zvonky; paryastam — kolem pasu; lasat-kāñcana-nūpuram — Jeho nohy jsou ozdobené zlatými rolničkami na kotnících; darśanīya-tamam — nadevše krásná podoba; śāntam — vyrovnaný, klidný a tichý; manaḥ-nayana-vardhanam — pohled na Něho těší oči i mysl.

Překlad

Pán má kolem pasu zlaté zvonky a Jeho lotosové nohy jsou ozdobené zlatými rolničkami na kotnících. Má nádhernou, velice přitažlivou postavu. Je vždy naprosto vyrovnaný, klidný a tichý a pohled na Něho těší oči i mysl.

4.8.50

Verš

padbhyāṁ nakha-maṇi-śreṇyā
vilasadbhyāṁ samarcatām
hṛt-padma-karṇikā-dhiṣṇyam
ākramyātmany avasthitam

Synonyma

padbhyām — Svýma lotosovýma nohama; nakha-maṇi-śreṇyā — světlem nehtů podobných drahokamům; vilasadbhyām — zářící lotosové nohy; samarcatām — ti, kdo je uctívají; hṛt-padma-karṇikā — okvětní lůžko lotosu srdce; dhiṣṇyam — nachází se; ākramya — chápou; ātmani — v srdci; avasthitam — umístěný.

Překlad

Opravdoví yogīni meditují o transcendentální podobě Pána, Jenž stojí na květu lotosu jejich srdcí. Nehty na Jeho lotosových nohou září jako třpytivé drahokamy.

4.8.51

Verš

smayamānam abhidhyāyet
sānurāgāvalokanam
niyatenaika-bhūtena
manasā varadarṣabham

Synonyma

smayamānam — Pánův úsměv; abhidhyāyet — o němž je třeba meditovat; sa-anurāga-avalokanam — ten, kdo hledí na oddané s velkou náklonností; niyatena — takto, pravidelně; eka-bhūtena — velmi pozorně; manasā — v mysli; vara-da-ṛṣabham — je třeba meditovat o největším dárci požehnání.

Překlad

Pán se vždy usmívá a oddaný by Jej měl stále vidět v této podobě, jak milostivě hledí na Svého oddaného. Tímto způsobem se má ten, kdo medituje, dívat na Nejvyšší Osobnost Božství, dárce všech požehnání.

Význam

Slovo niyatena je velmi důležité. Poukazuje na výše uvedený způsob meditace, který je třeba následovat. O Nejvyšší Osobnosti Božství nemůžeme meditovat podle svých vlastních představ — musíme se řídit autorizovanými śāstrami a osobnostmi. Touto předepsanou metodou se můžeme cvičit v soustředění mysli na Pána, dokud se neustálíme natolik, abychom zůstali v tranzu a mysleli na Pánovu podobu neustále. Slovo eka-bhūtena značí velkou pozornost a soustředěnost. Ten, kdo se dokáže soustředit na popis podoby Pána, nikdy nepoklesne.

4.8.52

Verš

evaṁ bhagavato rūpaṁ
subhadraṁ dhyāyato manaḥ
nirvṛtyā parayā tūrṇaṁ
sampannaṁ na nivartate

Synonyma

evam — takto; bhagavataḥ — Nejvyšší Osobnosti Božství; rūpam — o podobě; su-bhadram — velmi příznivé; dhyāyataḥ — medituje; manaḥ — mysl; nirvṛtyā — oproštěný od veškerého hmotného znečištění; parayā — transcendentální; tūrṇam — velice brzy; sampannam — obohacený; na — nikdy; nivartate — poklesne.

Překlad

Ten, kdo takto medituje a soustředí mysl na Pánovu vždy příznivou podobu, se velice rychle zbaví všeho hmotného znečištění a jeho meditace o Pánu se nikdy nepřeruší.

Význam

Tomuto stavu, ve kterém je mysl naprosto pohroužená do meditace, se říká samādhi, tranz. Toho, kdo je neustále zaměstnán v transcendentální láskyplné službě Pánu, nemůže od meditace o zde popsané Pánově podobě nic odvést. Arcana-mārga, cesta oddanosti neboli uctívání Božstev v chrámu podle pravidel Pāñcarātry je dokonalý způsob, jak na Pána neustále myslet — to je samādhi neboli tranz. Budeme-li postupovat tímto způsobem, nikdy se neodchýlíme od služby Pánu a naplníme poslání lidského života.

4.8.53

Verš

japaś ca paramo guhyaḥ
śrūyatāṁ me nṛpātmaja
yaṁ sapta-rātraṁ prapaṭhan
pumān paśyati khecarān

Synonyma

japaḥ ca — pronášení mantry v této souvislosti; paramaḥ — navýsost; guhyaḥ — důvěrné; śrūyatām — prosím naslouchej; me — ode mne; nṛpa-ātmaja — ó synu krále; yam — kterou; sapta-rātram — sedm nocí; prapaṭhan — zpívat; pumān — osoba; paśyati — může vidět; khe-carān — lidské bytosti cestující po obloze.

Překlad

Ó synu krále, nyní ti povím mantru, kterou je nutné při meditaci opakovat. Ten, kdo ji pozorně pronáší po dobu sedmi nocí, může vidět dokonalé lidské bytosti létající po obloze.

Význam

V tomto vesmíru existuje planeta Siddhaloka, jejíž obyvatelé jsou od přírody obdařeni osmi jógovými dokonalostmi — mohou se stát menšími než nejmenší, lehčími než nejlehčí, většími než největší, mohou ihned dostat vše, co si přejí, dokáží dokonce stvořit planetu a podobně. To jsou některé z jógových dokonalostí. Laghimā-siddhi, očistný proces, pomocí něhož se člověk může stát lehčím než nejlehčí, umožňuje obyvatelům Siddhaloky cestovat po nebi bez pomoci letadel či vzducholodí. Nārada Muni zde Dhruvovi Mahārājovi říká, že bude-li meditovat o transcendentální podobě Pána a zároveň odříkávat mantru, získá během sedmi dnů takovou dokonalost, že bude moci tyto bytosti, které létají po nebi, vidět na vlastní oči. Nārada Muni použil slova japaḥ, které naznačuje, že tato mantra je velmi důvěrná. Někdo se samozřejmě může zeptat, proč se tato mantra uvádí ve Śrīmad-Bhāgavatamu, když je tak důvěrná. Odpovědí je, že zveřejněnou mantru můžeme získat kdekoliv, ale svůj účinek má jedině tehdy, když ji obdržíme od duchovního mistra v učednické posloupnosti. Autoritativní zdroje praví, že mantra, která nebyla získána prostřednictvím duchovní posloupnosti, nemá žádný účinek.

Dalším důležitým bodem této sloky je, že meditaci musí doprovázet recitace mantry. V tomto věku je nejsnadnějším způsobem meditace zpívání Hare Kṛṣṇa mantry. Kdo zpívá mantru Hare Kṛṣṇa, vnímá podobu Kṛṣṇy, Rāmy a Jejich energií — to je dokonalé stádium tranzu. Při pronášení Hare Kṛṣṇa mantry se nemáme uměle snažit spatřit podobu Pána. Tomu, kdo zpívá bez přestupků, se Kṛṣṇa automaticky zjeví před očima. Je třeba se soustředit na naslouchání vibraci a Pán se zjeví automaticky, bez našeho zvláštního úsilí.

4.8.54

Verš

oṁ namo bhagavate vāsudevāya
mantreṇānena devasya
kuryād dravyamayīṁ budhaḥ
saparyāṁ vividhair dravyair
deśa-kāla-vibhāgavit

Synonyma

oṁ — ó můj Pane; namaḥ — s úctou se klaním; bhagavate — Nejvyšší Osobnosti Božství; vāsudevāya — Vāsudevovi, Nejvyššímu Pánu; mantreṇa — tímto hymnem neboli mantrou; anena — touto; devasya — Pána; kuryāt — má vykonávat; dravyamayīm — fyzické; budhaḥ — ten, kdo je učený; saparyām — uctívání předepsanou metodou; vividhaiḥ — s různými druhy; dravyaiḥ — příslušenství; deśa — s ohledem na místo; kāla — čas; vibhāga-vit — ten, kdo se vyzná v jednotlivých částech.

Překlad

Oṁ namo bhagavate vāsudevāya. Toto je dvanáctislabičná mantra pro uctívání Pána Kṛṣṇy. Člověk má instalovat fyzické podoby Pána a za odříkávání této mantry obětovat květiny, ovoce a další rozmanitá jídla podle pravidel a usměrnění předepsaných autoritami. Je to však třeba provádět s ohledem na místo, čas a s nimi související výhody i nevýhody.

Význam

Oṁ namo bhagavate vāsudevāya je dvādaśākṣara-mantra. Je to mantra, kterou zpívají vaiṣṇavové, a začíná praṇavou, oṁkārou, kterou mohou pronášet jen brāhmaṇové. Dhruva Mahārāja se narodil jako kṣatriya a ihned se Nāradovi Munimu přiznal, že nemůže přijmout jeho pokyn ohledně odříkání a mentální vyrovnanosti, což je záležitostí brāhmaṇů. Nārada však Dhruvu Mahārāje zasvětil do recitace praṇava oṁkāry, přestože nebyl brāhmaṇa, ale kṣatriya. To je velice důležitý bod. V Indii je mnoho kastovních brāhmaṇů, kteří nesouhlasí s tím, aby praṇava mantru recitoval člověk, který se nenarodil v bráhmanské rodině. Z Nāradova postoje je však zřejmé, že praṇava mantru může recitovat kdokoliv, pokud byl zasvěcený do vaiṣṇavské mantry a následuje vaiṣṇavská pravidla uctívání Božstev. V Bhagavad-gītě Pán Osobně říká, že na povýšení na nejvyšší úroveň a návrat zpátky domů, zpátky k Bohu, má nárok každý — i ten sebepokleslejší člověk, pokud je náležitě zaměstnán v uctívání.

Předepsaná pravidla, o kterých zde Nārada Muni mluví, říkají, že mantru je třeba přijmout od autorizovaného duchovního mistra, který ji žákovi pošeptá do pravého ucha. Odříkávání mantry se navíc musí konat v přítomnosti Božstev, fyzické podoby Pána. Když se Pán zjeví, nejedná se již pochopitelně o fyzickou podobu. Ve styku s ohněm přestává být železo železem a stává se ohněm. Stejně tak Božstva mohou být zhotovena z jakéhokoliv materiálu — dřeva, kamene, kovu, drahokamů, mohou být namalována, a dokonce mohou být jen v mysli. Vždy je to však autorizovaná, duchovní, transcendentální podoba Pána. Mantru je nutné nejen přijmout od pravého duchovního mistra, jako je Nārada Muni nebo jeho představitel v učednické posloupnosti, ale také ji recitovat. A nejen to, ale také je třeba obětovat pokrmy, které jsou v dané části světa dostupné, s ohledem na čas a vhodnost.

Metoda uctívání — zpívání mantry a zhotovení a instalace podob Pána — není stereotypní a všude stejná. Tento verš výslovně uvádí, že je třeba vždy vzít v úvahu čas, místo a dostupné možnosti. Naše hnutí pro vědomí Kṛṣṇy se šíří po celém světě a v různých střediscích také instalujeme Božstva. Někdy nás na základě svých smyšlenek domýšliví indičtí přátelé kritizují: “Tohle jste udělali špatně,” “Takhle se to nemá dělat,” a podobně. Zapomínají však na tento pokyn Nārady Muniho jednomu z největších vaiṣṇavů, Dhruvovi Mahārājovi, že je nutné vzít v úvahu čas, místo a okolnosti. Co je vhodné v Indii, nemusí být vhodné na Západě. Ti, kdo nejsou v posloupnosti ācāryů a nemají žádné poznání o tom, jak má ācārya jednat, bezdůvodně kritizují činnosti ISKCONu za hranicemi Indie. Tito kritici nejsou ve skutečnosti schopni sami nic udělat pro rozšíření vědomí Kṛṣṇy. Když se někdo rozhodne jít kázat, vezme na sebe veškeré riziko a uváží příslušné místo a čas, může přitom dojít ke změnám v uctívání, ale to podle śāster není vůbec na závadu. Velký ācārya v učednické posloupnosti Rāmānuja-sampradāyi Śrīmad Vīrarāghava Ācārya ve svých komentářích píše, že caṇḍālové, kteří jsou na nižší úrovni než śūdrové, mohou být za určitých okolností také zasvěceni. Abychom z nich mohli učinit vaiṣṇavy, je občas nutné pozměnit formality.

Pán Caitanya Mahāprabhu doporučil, aby se Jeho jméno zpívalo v každém koutě světa. Jak by to bylo možné bez kázání? Pán Caitanya Mahāprabhu učí bhāgavata-dharmu a zvláště doporučuje kṛṣṇa-kathā, poselství Bhagavad-gīty a Śrīmad-Bhāgavatamu. Nabádá ty, kdo se narodili v Indii, aby se ujali kazatelské činnosti a činili druhým dobro (para-upakāra) tím, že Pánovo poselství předají ostatním obyvatelům světa. “Ostatní obyvatelé světa” nejsou jen ti, kdo vypadají přesně jako indičtí brāhmaṇové a kṣatriyové nebo jako kastovní brāhmaṇové, kteří se považují za brāhmaṇy jen proto, že se narodili v bráhmanských rodinách. Domněnka, že být stoupencem vaiṣṇavismu je výhradním právem Indů a hinduistů, je mylná. Je třeba kázat takovým způsobem, aby se každý mohl dostat do styku s vaiṣṇavismem. To je smyslem hnutí pro vědomí Kṛṣṇy. Hnutí Hare Kṛṣṇa může být volně šířeno i mezi lidmi z rodin caṇḍālů, mlecchů a yavanů. I v Indii totéž vyhlásil Śrīla Sanātana Gosvāmī ve své knize Hari-bhakti-vilāsa, což je smṛti a autorizovaný védský průvodce vaiṣṇavů v jejich denních činnostech. Sanātana Gosvāmī říká, že stejně jako lze přeměnit zvonovinu ve zlato smícháním se rtutí, lze autorizovanou metodou dīkṣi neboli zasvěcení změnit každého ve vaiṣṇavu. Zasvěcení je třeba přijmout od pravého duchovního mistra, který patří do uznané posloupnosti a je zmocněný předchozím duchovním mistrem. To se nazývá dīkṣā-vidhāna. V Bhagavad-gītě Pán Kṛṣṇa říká: vyapāśritya — je třeba přijmout duchovního mistra. Tak je možné celý svět přivést k vědomí Kṛṣṇy.

4.8.55

Verš

salilaiḥ śucibhir mālyair
vanyair mūla-phalādibhiḥ
śastāṅkurāṁśukaiś cārcet
tulasyā priyayā prabhum

Synonyma

salilaiḥ — vodou; śucibhiḥ — očištěný; mālyaiḥ — girlandami; vanyaiḥ — z lesních květů; mūla — kořeny; phala-ādibhiḥ — s různými druhy ovoce a zeleniny; śasta — čerstvou trávou; aṅkura — poupata; aṁśukaiḥ — kůrou stromů, jako například bhūrja; ca — a; arcet — má uctívat; tulasyā — s lístky tulasī; priyayā — které jsou Pánovi velmi drahé; prabhum — Pána.

Překlad

Pánovi se má při uctívání nabízet čistá voda, květinové girlandy, ovoce, květiny a zelenina, což je vše možné získat v lese. Lze také použít čerstvou trávu, poupata květin i kůru stromů, a je-li to možné, nabídnout i lístky tulasī, které jsou Nejvyšší Osobnosti Božství velice drahé.

Význam

Zde je konkrétní zmínka o tom, že Pán má nesmírně rád lístky tulasī. V každém chrámu a středisku by měli oddaní dbát na to, aby lístky tulasī byly vždy k dispozici. Během šíření hnutí pro vědomí Kṛṣṇy v západních zemích jsme zpočátku byli velice nešťastní, jelikož jsme nemohli lístky tulasī nikde sehnat. Jsme proto velmi zavázáni naší žákyni, Śrīmatī Govindě dāsī, která věnovala velkou péči tomu, aby vypěstovala rostlinky tulasī ze semen, a milostí Kṛṣṇy se jí to podařilo. Nyní rostou keříky tulasī téměř ve všech střediscích našeho hnutí.

Při uctívání Kṛṣṇy, Nejvyšší Osobnosti Božství, jsou lístky tulasī velmi důležité. Slovo salilaiḥ znamená “vodou”. Dhruva Mahārāja samozřejmě uctíval na břehu Yamuny. Yamunā a Ganga jsou posvátné řeky a někteří oddaní v Indii považují jejich vodu za jedinou vhodnou pro uctívání Božstev. Slova deśa-kāla však znamenají “s ohledem na místo a čas”. V západních zemích Yamunā ani Ganga neteče a posvátná voda z těchto řek tam není k dispozici. Je nutné se proto uctívání arcā vzdát? Ne — slovo salilaiḥ se vztahuje na jakoukoliv dostupnou vodu, která však musí být velmi čistá a získaná čistým způsobem. Takovou vodu lze použít. Květinové girlandy, ovoce, zelenina a jiné věci potřebné k uctívání se volí podle jejich dostupnosti v příslušné zemi. Pro uspokojení Pána jsou velmi důležité lístky tulasī, a proto, pokud je to jen trochu možné, by se měly připravit podmínky pro pěstování tulasī. Dhruva Mahārāja dostal radu, aby Pánovi nabízel lesní plody a květy. V Bhagavad-gītě Kṛṣṇa říká, že přijímá ovoce, zeleninu, květiny a podobně. Pánu Vāsudevovi nelze obětovat nic než to, co zde předepisuje velká autorita Nārada Muni. Božstvu se nesmí obětovat věci podle vlastních představ. Ovoce i zelenina je dostupná kdekoliv ve vesmíru, a proto je třeba na tuto maličkost velmi pozorně dbát.

4.8.56

Verš

labdhvā dravyamayīm arcāṁ
kṣity-ambv-ādiṣu vārcayet
ābhṛtātmā muniḥ śānto
yata-vāṅ mita-vanya-bhuk

Synonyma

labdhvā — získáním; dravya-mayīm — vyrobené z hmotných prvků; arcām — Božstvo k uctívání; kṣiti — hlína; ambu — vodou; ādiṣu — počínaje; vā — nebo; arcayet — uctívání; ābhṛta-ātmā — kdo se dokonale ovládá; muniḥ — velká osobnost; śāntaḥ — v klidu; yata-vāk — ovládá řeč; mita — skromný; vanya-bhuk — jíst to, co roste v lese.

Překlad

Je možné uctívat podobu Pána zhotovenou z hmotných prvků, jako je země, voda, dřeň, dřevo nebo kov. V lese ji stačí zhotovit z pouhé hlíny a vody a uctívat Pána podle výše zmíněných zásad. Oddaný se musí dokonale ovládat, být skromný, a co se týče jídla, má se spokojit jen s lesními plody.

Význam

Oddaný by měl kromě meditace o Pánově podobě a recitace mantry, do které ho zasvětil duchovní mistr, uctívat i Pánovu podobu. Uctívání podoby Pána je nezbytné. Impersonalisté se snaží meditovat o něčem neosobním a uctívat to, což je zbytečně obtížné a navíc velice nejisté. Jejich způsob uctívání Pána a meditace se nedoporučuje. Dhruva Mahārāja dostal radu, aby uctíval hliněnou podobu Pána, neboť v džungli (pokud není možné mít podobu z kovu, dřeva či kamene) je nejlepší vytvořit Božstvo z hlíny a vody a uctívat Pána v této podobě. Oddaný si také nemusí dělat starosti s vařením — má Božstvu obětovat lesní plody nebo ovoce a zeleninu dostupnou ve městě a spokojit se s přijímáním této potravy. Neměl by dychtit po labužnických pochoutkách. Pokud je to však možné, Božstvu se obětují samozřejmě ty nejlepší pokrmy z ovoce a zeleniny, vařené či syrové. Důležité je, že oddaný má být usměrněný (mita-bhuk). To je jedna z jeho předností. Nemá si přát uspokojovat jazyk určitým pokrmem, ale spokojit se s jakýmkoliv prasādam, které mu Pán ze Své milosti ponechá.

4.8.57

Verš

svecchāvatāra-caritair
acintya-nija-māyayā
kariṣyaty uttamaślokas
tad dhyāyed dhṛdayaṅ-gamam

Synonyma

sva-icchā — Svou svrchovanou vůlí; avatāra — inkarnace; caritaiḥ — činnosti; acintya — nepředstavitelné; nija-māyayā — Svou vlastní energií; kariṣyati — vykonává; uttama-ślokaḥ — Nejvyšší Osobnost Božství; tat — to; dhyāyet — má se meditovat; hṛdayam-gamam — nesmírně přitažlivé.

Překlad

Milý Dhruvo, tvé uctívání Božstva a recitování mantry třikrát denně musí doprovázet meditace o transcendentálních činnostech Nejvyššího Pána v Jeho různých inkarnacích, které projevuje Svou svrchovanou vůlí a prostřednictvím Svých osobních energií.

Význam

Oddaná služba zahrnuje devět předepsaných činností: naslouchání, opěvování, vzpomínání, uctívání, sloužení, obětování všeho Božstvu a podobně. Dhruva Mahārāja měl nejen meditovat o Pánově podobě, ale také myslet na transcendentální zábavy Pána v Jeho různých inkarnacích. Māyāvādští filozofové považují inkarnace Pána za rovnocenné obyčejným živým bytostem. To je však velký omyl. Skutky vykonané inkarnacemi Nejvyšší Osobnosti Božství nejsou nikdy vynuceny hmotnou přírodou. Slovo svecchā znamená, že se Pán zjevuje ze Své vlastní svrchované vůle. Podmíněná duše musí přijmout určité tělo na základě své karmy — dostává je od hmotné přírody pod dohledem Nejvyššího Pána. Pán se však těmto zákonům podrobovat nemusí. Zjevuje se kdy chce a kde chce prostřednictvím Své vnitřní energie. To je rozdíl mezi podmíněnou duší a Nejvyšším Pánem. Podmíněná duše přijímá určité tělo, napříkad prasečí, na základě své činnosti a rozhodnutí vyšší autority, hmotné přírody. Podoba kance, kterou v inkarnaci Varāhy přijímá Pán Kṛṣṇa, se však naprosto liší od podoby obyčejného prasete v tomto světě. Obrovská podoba Varāha-avatāra nemá v tomto světě obdoby a Jeho zjevení a odchod jsou pro nás nepředstavitelné. V Bhagavad-gītě je jasně řečeno, že Pán se zjevuje působením Své vnitřní energie za účelem ochrany oddaných a potrestání bezbožných. Oddaný má mít vždy na paměti, že Kṛṣṇa nikdy nepřichází jako obyčejný člověk nebo zvíře. Varāha-mūrti, inkarnace koně, inkarnace želvy — to vše jsou projevy Jeho vnitřní energie. V Brahma-saṁhitě je řečeno: ānanda-cinmaya-rasa-pratibhāvitābhiḥ — nikdo by se neměl mylně domnívat, že zjevení Pána v lidské či zvířecí podobě je totéž jako zrození obyčejné podmíněné duše, kterou zákony přírody nutí přijmout podobu zvířete, člověka nebo poloboha. Takovým uvažováním se člověk dopouští velkého přestupku. Pán Caitanya Mahāprabhu odsoudil stoupence māyāvādského učení právě proto, že urážejí Nejvyšší Osobnost Božství, neboť považují Pána a podmíněné živé bytosti za stejné po všech stránkách.

Dhruva dostal od Nārady radu, aby meditoval o zábavách Pána. Meditace o zábavách Pána je stejně účinná jako soustředění mysli na Pánovu podobu a na stejné úrovni je i zpívání různých jmen Pána, jako Hari, Govinda a Nārāyaṇa. Pro náš věk śāstry zvláště doporučují zpívání Hare Kṛṣṇa mantry: Hare Kṛṣṇa, Hare Kṛṣṇa, Kṛṣṇa Kṛṣṇa, Hare Hare / Hare Rāma, Hare Rāma, Rāma Rāma, Hare Hare.

4.8.58

Verš

paricaryā bhagavato
yāvatyaḥ pūrva-sevitāḥ
tā mantra-hṛdayenaiva
prayuñjyān mantra-mūrtaye

Synonyma

paricaryāḥ — služba; bhagavataḥ — Nejvyšší Osobnosti Božství; yāvatyaḥ — jak je předepsaná (podle výše zmíněných pravidel); pūrva-sevitāḥ — doporučená či provozovaná minulými ācāryi; tāḥ — tento; mantra — hymnus; hṛdayena — v srdci; eva — jistě; prayuñjyāt — je třeba uctívat; mantra-mūrtaye — který se neliší od mantry.

Překlad

Co se týče způsobu uctívání Nejvyššího Pána s náležitým příslušenstvím, je třeba kráčet ve stopách předchozích oddaných nebo uctívat Osobnost Božství v srdci recitováním mantry. Pán se od této mantry neliší.

Význam

Není-li možné uctívat Pánovy podoby se všemi předměty určenými k uctívání, můžeme na Jeho podobu myslet. V mysli můžeme obětovat všechno, co śāstry doporučují: květiny, dřeň ze santálového dřeva (candana), lasturu, slunečník, vějíř a cāmaru. Během meditativního obětování můžeme pronášet mantru “oṁ namo bhagavate vāsudevāya”. Když postrádáme předměty potřebné k uctívání Nejvyšší Osobnosti Božství, můžeme podobu Pána uctívat prostřednictvím mantry, jelikož mantra se od Nejvyšší Osobnosti Božství neliší. Tuto skutečnost ilustruje příběh z Bhakti-rasāmṛta-sindhu neboli Nektaru oddanosti o brāhmaṇovi, který Pána uctíval v mysli. Nemáme-li potřebné věci, můžeme je prostřednictvím mantry obětovat Božstvu v mysli. Tak jednoduché a přitom účinné jsou prostředky oddané služby.

4.8.59-60

Verš

evaṁ kāyena manasā
vacasā ca mano-gatam
paricaryamāṇo bhagavān
bhaktimat-paricaryayā

puṁsām amāyināṁ samyag
bhajatāṁ bhāva-vardhanaḥ
śreyo diśaty abhimataṁ
yad dharmādiṣu dehinām

Synonyma

evam — takto; kāyena — tělem; manasā — myslí; vacasā — slovy; ca — také; manaḥ-gatam — pouhým myšlením na Pána; paricaryamāṇaḥ — zaměstnaný v oddané službě; bhagavān — Nejvyšší Osobnost Božství; bhakti-mat — podle usměrňujících zásad oddané služby; paricaryayā — uctíváním Pána; puṁsām — oddaného; amāyinām — který je upřímný a má vážné úmysly; samyak — dokonale; bhajatām — zaměstnaný v oddané službě; bhāva-vardhanaḥ — Pán, který stupňuje extázi oddaného; śreyaḥ — konečný cíl; diśati — uděluje; abhimatam — touhy; yat — takové, jaké jsou; dharma-ādiṣu — v souvislosti s duchovním životem a hospodářským rozvojem; dehinām — podmíněných duší.

Překlad

Každému, kdo upřímně a se vší vážností zaměstnává mysl, slova a tělo v oddané službě a neochvějně vykonává předepsané činnosti, dává Pán požehnání odpovídající jeho touze. Pokud oddaný touží po hmotné zbožnosti, hospodářském rozvoji, smyslovém požitku či osvobození z hmotného světa, Pán mu jeho přání splní.

Význam

Oddaná služba je natolik mocná, že ten, kdo ji vykonává, může od Nejvyšší Osobnosti Božství získat jako požehnání cokoliv. Podmíněné duše jsou příliš připoutané k hmotnému světu, a od náboženských obřadů si proto slibují hmotný prospěch, známý jako dharma a artha.

4.8.61

Verš

viraktaś cendriya-ratau
bhakti-yogena bhūyasā
taṁ nirantara-bhāvena
bhajetāddhā vimuktaye

Synonyma

viraktaḥ ca — život naprostého odříkání; indriya-ratau — ohledně smyslového požitku; bhakti-yogena — oddanou službou; bhūyasā — velmi vážně; tam — Jemu (Nejvyššímu); nirantara — nepřetržitě, dvacet čtyři hodin denně; bhāvena — na nejvyšší úrovni extáze; bhajeta — musí uctívat; addhā — přímo; vimuktaye — k osvobození.

Překlad

Kdo vážně usiluje o osvobození, musí se držet transcendentální láskyplné služby a být dvacet čtyři hodin denně v nejvyšší extázi, lhostejný ke všem činnostem zaměřeným na uspokojování smyslů.

Význam

Podle cílů různých lidí existují různé úrovně dokonalosti. Většina lidí jsou karmī, kteří za nejvyšší dokonalost považují smyslový požitek. Na vyšší úrovni se nacházejí jñānī, hledající vysvobození z hmotného zapletení, a ještě pokročilejší jsou yogīni, kteří meditují o lotosových nohách Nejvyšší Osobnosti Božství. Nad těmito všemi stojí oddaní, kteří se věnují transcendentální láskyplné službě Pánu a setrvávají na nejvyšší úrovni extáze.

Dhruva Mahārāja dostává radu, že pokud nechce smyslový požitek, má se přímo věnovat transcendentální láskyplné službě Pánu. Cesta apavargy, osvobození, začíná stádiem zvaným mokṣa. V tomto verši se zvláště uvádí slovo vimuktaye, “k osvobození”. Cestování na vyšší planetární systémy v tomto hmotném světě za účelem lepšího smyslového požitku může zprostředkovat hmotné štěstí, ale skutečná mokṣa, osvobození, se s žádnou takovou touhou neslučuje. V Bhakti-rasāmṛta-sindhu je to potvrzeno slovy anyābhilāṣitā-śūnyam, “bez touhy po hmotném smyslovém požitku”. Pro ty, kdo se stále snaží užívat si hmotného života na různých planetách či úrovních, se stádium osvobození v bhakti-yoze nedoporučuje. Jen ti, kdo se zcela zbavili znečištění smyslového požitku, mohou provozovat bhakti-yogu neboli oddanou službu velice čistým způsobem. Činnosti na cestě apavargy až po dharmu, arthu a kāmu slouží k uspokojování smyslů, ale úroveň neosobního osvobození, mokṣa, se vyznačuje touhou po splynutí s Nejvyšším. To je však také forma smyslového požitku. Když ovšem překonáme stádium osvobození, okamžitě se stáváme společníky Pána a máme možnost Mu poskytovat transcendentální láskyplnou službu. Tomuto osvobození se říká vimukti a Nārada Muni doporučuje, aby se ten, kdo ho chce dosáhnout, zapojil přímo do oddané služby.

4.8.62

Verš

ity uktas taṁ parikramya
praṇamya ca nṛpārbhakaḥ
yayau madhuvanaṁ puṇyaṁ
hareś caraṇa-carcitam

Synonyma

iti — takto; uktaḥ — osloven; tam — jeho (Nāradu Muniho); parikramya — obešel; praṇamya — poklonil se; ca — také; nṛpa-arbhakaḥ — královský chlapec; yayau — odešel do; madhuvanam — Madhuvanu, lesa ve Vṛndāvanu; puṇyam — který je příznivý a zbožný; hareḥ — Pána; caraṇa-carcitam — poznamenaný otisky lotosových nohou Pána Kṛṣṇy.

Překlad

Když královský syn Dhruva Mahārāja dostal od svého duchovního mistra, velkého mudrce Nārady, tuto radu, s úctou ho obešel a poklonil se mu. Poté se vydal do Madhuvanu, který je duchovně mimořádně příznivý, jelikož ho neustále zdobí otisky lotosových nohou Śrī Kṛṣṇy.

4.8.63

Verš

tapo-vanaṁ gate tasmin
praviṣṭo ’ntaḥ-puraṁ muniḥ
arhitārhaṇako rājñā
sukhāsīna uvāca tam

Synonyma

tapaḥ-vanam — místo v lese, kde Dhruva Mahārāja podstupoval askezi; gate — tak přišel; tasmin — tam; praviṣṭaḥ — vešel; antaḥ-puram — do soukromého domu; muniḥ — velký mudrc Nārada; arhita — poctěný; arhaṇakaḥ — uctivým chováním; rājñā — králem; sukha-āsīnaḥ — když se pohodlně usadil; uvāca — řekl; tam — jemu (králi).

Překlad

Když Dhruva vstoupil do lesa Madhuvanu, aby tam provozoval oddanou službu, velký mudrc Nārada se rozhodl navštívit krále a podívat se, jak se mu daří. Jakmile vešel do paláce, král ho náležitě přivítal, hluboce se mu poklonil a nabídl mu pohodlné místo k sezení. Poté začal Nārada hovořit.

4.8.64

Verš

nārada uvāca
rājan kiṁ dhyāyase dīrghaṁ
mukhena pariśuṣyatā
kiṁ vā na riṣyate kāmo
dharmo vārthena saṁyutaḥ

Synonyma

nāradaḥ uvāca — velký mudrc Nārada řekl; rājan — můj drahý králi; kim — co; dhyāyase — myslíš na; dīrgham — hluboce; mukhena — tvůj obličej; pariśuṣyatā — jako kdyby vysychal; kim vā — zdali; na — ne; riṣyate — ztratil; kāmaḥ — smyslový požitek; dharmaḥ — náboženské obřady; vā — nebo; arthena — s hospodářským rozvojem; saṁyutaḥ — společně.

Překlad

Velký mudrc Nārada se otázal: Můj drahý králi, zdá se, jako bys již dlouho nad něčím přemýšlel a tvůj obličej vypadá, jako kdyby vysychal. Co se děje? Vyskytly se snad překážky na tvé cestě náboženských obřadů, hospodářského rozvoje a smyslového požitku?

Význam

Náboženství, hospodářský rozvoj, smyslový požitek a (pro někoho) osvobození jsou čtyři stádia pokroku lidské civilizace. Nārada Muni se krále neptal na jeho osvobození, ale jen na řízení státu, které má zajistit pokrok náboženského života, ekonomiky a smyslového požitku. Ti, kdo se věnují těmto činnostem, se o osvobození nezajímají, a proto se o něm Nārada králi nezmiňoval. Osvobození přitahuje jen ty, kdo již ztratili zájem o náboženské obřady, hospodářský rozvoj a uspokojování smyslů.

4.8.65

Verš

rājovāca
suto me bālako brahman
straiṇenākaruṇātmanā
nirvāsitaḥ pañca-varṣaḥ
saha mātrā mahān kaviḥ

Synonyma

rājā uvāca — král odpověděl; sutaḥ — syn; me — můj; bālakaḥ — jemný chlapec; brahman — můj drahý brāhmaṇo; straiṇena — kdo příliš lpí na své manželce; akaruṇā-ātmanā — kdo má tvrdé srdce a postrádá soucit; nirvāsitaḥ — vyhnaný; pañca-varṣaḥ — ačkoliv je mu pět let; saha — s; mātrā — matkou; mahān — velká osobnost; kaviḥ — oddaný.

Překlad

Král odpověděl: Ó nejlepší mezi brāhmaṇy, příliš lpím na své manželce a jsem tak pokleslý, že jsem pozbyl veškeré milosrdnosti. Byl jsem neúprosný dokonce i k vlastnímu synovi, kterému je teprve pět let. Přestože je velkou duší a věrným oddaným Pána, vykázal jsem ho z domu stejně jako jeho matku.

Význam

V této sloce jsou jistá specifická slova, která je třeba správně pochopit. Král řekl, že z přílišné závislosti na své manželce ztratil veškerý soucit. Tak skončí člověk, který propadne ženám. Král měl dvě manželky: první se jmenovala Sunīti a druhá Suruci. Přílišná náklonnost k Suruci mu zabránila projevit vůči Dhruvovi Mahārājovi svůj cit. Proto se Dhruva rozhodl opustit domov, aby podstoupil askezi. Král měl stejně jako každý otec svého syna rád, ale jeho připoutanost k Suruci tuto lásku oslabila. Teď lituje, že Dhruvu Mahārāje i jeho matku Sunīti vlastně vyhnal. Dhruva Mahārāja odešel do lesa a Sunīti král opomíjel do té míry, že se to téměř rovnalo vyhnanství. Nyní se hluboce stydí, neboť otec nesmí vyhnat či zanedbávat svou manželku a děti, a Dhruvovi bylo pouhých pět let. Má výčitky svědomí a jeho obličej vypadá, jako by vyschl. Manu-smṛti otci zakazuje, aby ženu a děti opustil, kromě výjimečných případů, kdy žena a děti nenásledují pravidla rodinného života a jsou neposlušní. To se ovšem nevztahuje na Dhruvu Mahārāje, neboť ten se choval velmi způsobně a poslušně a navíc byl velký oddaný. Takovou osobu nelze zanedbávat, a přesto byl král nucen ho vyhnat. Nyní toho hluboce lituje.

4.8.66

Verš

apy anāthaṁ vane brahman
mā smādanty arbhakaṁ vṛkāḥ
śrāntaṁ śayānaṁ kṣudhitaṁ
parimlāna-mukhāmbujam

Synonyma

api — jistě; anātham — bez jakékoliv ochrany; vane — v lese; brahman — můj drahý brāhmaṇo; mā — zdali; sma — ne; adanti — sežrali; arbhakam — bezmocného chlapce; vṛkāḥ — vlci; śrāntam — unavený; śayānam — ulehl; kṣudhitam — hladový; parimlāna — vyzáblý; mukha-ambujam — jeho obličej, který je jako lotosový květ.

Překlad

Drahý brāhmaṇo, myslím na zoufalou situaci svého syna, jehož obličej byl krásný jako lotosový květ. Nikdo ho nechrání a jistě má hlad. Možná leží vysílený někde v lese a možná, že ho již rozsápali vlci.

4.8.67

Verš

aho me bata daurātmyaṁ
strī-jitasyopadhāraya
yo ’ṅkaṁ premṇārurukṣantaṁ
nābhyanandam asattamaḥ

Synonyma

aho — běda; me — moje; bata — jistě; daurātmyam — krutost; strī-jitasya — podmaněný ženou; upadhāraya — jen pomysli, jaký jsem; yaḥ — kdo; aṅkam — klín; premṇā — z lásky; ārurukṣantam — snažil se vylézt na; na — ne; abhyanandam — patřičně přijal; asat-tamaḥ — nejkrutější.

Překlad

Běda, má žena si mě zcela podmanila. Jen si představ, jak krutý jsem byl! Můj syn mi chtěl z lásky vylézt na klín, ale já jsem mu to nedovolil a ani jsem ho nepohladil. Jen pomysli, jak tvrdé je mé srdce.

4.8.68

Verš

nārada uvāca
mā mā śucaḥ sva-tanayaṁ
deva-guptaṁ viśāmpate
tat-prabhāvam avijñāya
prāvṛṅkte yad-yaśo jagat

Synonyma

nāradaḥ uvāca — velký mudrc Nārada řekl; mā — ne; mā — ne; śucaḥ — obávej se; sva-tanayam — o svého syna; deva-guptam — Pán ho dobře chrání; viśām-pate — ó vládce lidské společnosti; tat — jeho; prabhāvam — vliv; avijñāya — neznáš; prāvṛṅkte — široko; yat — jehož; yaśaḥ — sláva; jagat — po celém světě.

Překlad

Velký mudrc Nārada odvětil: Drahý králi, neměj obavy. Tvého syna chrání Nejvyšší Osobnost Božství. Ani nevíš, jaký má vliv — jeho slávu zná již celý svět.

Význam

Můžeme se divit, jak je možné, že velcí světci a oddaní mohou jít do lesa a věnovat se tam oddané službě a meditaci, aniž by se o ně někdo staral. Významná autorita, mudrc Nārada Muni, zde vysvětluje, že takové osoby chrání přímo Nejvyšší Osobnost Božství. Odevzdaná duše má naprostou důvěru v Pánovu ochranu, ať se nachází kdekoliv — nikdy není sama a bez ochrany. Tomuto postoji se říká śaraṇāgati. Otec Dhruvy Mahārāje s úzkostí myslel na svého pětiletého syna, jak je sám v džungli. Nārada Muni ho však uklidnil: “Ani nevíš, jaký vliv má tvůj syn.” Ten, kdo se věnuje oddané službě, kdekoliv v tomto vesmíru, není nikdy bez ochrany.

4.8.69

Verš

suduṣkaraṁ karma kṛtvā
loka-pālair api prabhuḥ
aiṣyaty acirato rājan
yaśo vipulayaṁs tava

Synonyma

su-duṣkaram — nemožné provést; karma — činnost; kṛtvā — po provedení; loka-pālaiḥ — velkými osobnostmi; api — dokonce; prabhuḥ — způsobilý; aiṣyati — vrátí se; acirataḥ — neprodleně; rājan — můj drahý králi; yaśaḥ — slávu; vipulayan — učiní velkou; tava — tvou.

Překlad

Milý králi, tvůj syn je velká osobnost. Dokáže to, co není v moci ani velkých králů a mudrců. Brzy dokončí svůj úkol a vrátí se domů. Měl bys vědět, že také rozšíří tvou slávu po celém světě.

Význam

Nārada Muni v tomto verši o Dhruvovi Mahārājovi říká, že je prabhu, což je oslovení, které se také vztahuje na Nejvyšší Osobnost Božství. Duchovní mistr je někdy oslovován jako Prabhupāda. Prabhu znamená “Nejvyšší Osobnost Božství” a pāda je “postavení”. Vaiṣṇavská filozofie učí, že duchovní mistr je v postavení Nejvyšší Osobnosti Božství — je autorizovaným zástupcem Pána. Dhruva Mahārāja je významným ācāryou vaiṣṇavské školy, a proto je zde také označený jako prabhu. Prabhu, stejně jako svāmī, znamená rovněž “pán smyslů”. Další důležité slovo je suduṣkaram — “velmi obtížné vykonat”. Jakého úkolu se Dhruva Mahārāja ujal? Uspokojit Nejvyšší Osobnost Božství je nejtěžší úkol v životě a Dhruva Mahārāja to dokázal. Musíme mít na paměti, že Dhruva Mahārāja nebyl nestálý — byl odhodlaný vykonat svoji službu a pak se vrátit. Každý oddaný by měl být odhodlaný v tomto životě uspokojit Nejvyšší Osobnost Božství, a tak se vrátit zpátky domů, zpátky k Bohu. To je dokonalost nejvyššího životního poslání.

4.8.70

Verš

maitreya uvāca
iti devarṣiṇā proktaṁ
viśrutya jagatī-patiḥ
rāja-lakṣmīm anādṛtya
putram evānvacintayat

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — velký mudrc Maitreya řekl; iti — takto; devarṣiṇā — velkým mudrcem Nāradou; proktam — řečeno; viśrutya — slyšel; jagatī-patiḥ — král; rāja-lakṣmīm — bohatství svého rozlehlého království; anādṛtya — nedbal; putram — na svého syna; eva — jistě; anvacintayat — začal myslet.

Překlad

Velký mudrc Maitreya pokračoval: Král Uttānapāda se po slovech Nārady Muniho vzdal všech povinností ohledně svého království, které bylo tak rozlehlé, že se svým bohatstvím vyrovnalo bohyni štěstí, a pohroužil se do myšlenek na syna Dhruvu.

4.8.71

Verš

tatrābhiṣiktaḥ prayatas
tām upoṣya vibhāvarīm
samāhitaḥ paryacarad
ṛṣy-ādeśena pūruṣam

Synonyma

tatra — poté; abhiṣiktaḥ — když se vykoupal; prayataḥ — s velkou pozorností; tām — to; upoṣya — půst; vibhāvarīm — noc; samāhitaḥ — dokonalá pozornost; paryacarat — uctíval; ṛṣi — velkým mudrcem Nāradou; ādeśena — jak bylo doporučeno; pūruṣam — Nejvyšší Osobnost Božství.

Překlad

Dhruva Mahārāja mezitím dorazil do Madhuvanu. Vykoupal se v řece Yamuně a s velkým soustředěním zahájil noční půst. Poté začal uctívat Nejvyšší Osobnost Božství, jak mu poradil velký mudrc Nārada.

Význam

Důležitým sdělením tohoto verše je, že Dhruva Mahārāja jednal přesně podle rady svého duchovního mistra, velkého mudrce Nārady. I Śrīla Viśvanātha Cakravartī říká, že chceme-li být úspěšní v našem snažení o návrat k Bohu, musíme vzít pokyny duchovního mistra velmi vážně a jednat podle nich. To je cesta dokonalosti. Jestliže budeme následovat pokyny, které nám dal duchovní mistr, nemusíme mít ohledně dosažení dokonalosti obavy. Naší jedinou starostí by mělo být, jak splnit nařízení duchovního mistra. Duchovní mistr je zkušený v udělování osobních pokynů každému žákovi, a pokud je žák splní, jeho úspěch je zaručený.

4.8.72

Verš

tri-rātrānte tri-rātrānte
kapittha-badarāśanaḥ
ātma-vṛtty-anusāreṇa
māsaṁ ninye ’rcayan harim

Synonyma

tri — tři; rātra-ante — na sklonku noci; tri — tři; rātra-ante — na sklonku noci; kapittha-badara — plody a bobule; aśanaḥ — jedl; ātma-vṛtti — jen aby zachoval tělo; anusāreṇa — potřebné minimum; māsam — měsíc; ninye — uplynul; arcayan — uctíval; harim — Nejvyšší Osobnost Božství.

Překlad

První měsíc jedl Dhruva Mahārāja jen každý třetí den. Živil se plody a bobulemi a jedl pouze tolik, aby udržel tělo a duši pohromadě. Tímto způsobem dělal pokrok ve svém uctívání Nejvyšší Osobnosti Božství.

Význam

Kapittha je květina, které se v Indii lidově říká kayeta—v angličtině (ani v češtině) pro ni neexistuje název. Její plody lidé obvykle nejedí — živí se jimi opice v lese. Dhruva Mahārāja však tyto plody přijímal; nehodoval na nich, ale pouze udržoval tělo a duši pohromadě. Tělo potřebuje potravu, ale oddaný by neměl jíst pro smyslový požitek, pro uspokojení jazyka. Bhagavad-gītā říká, že máme přijímat tolik potravy, kolik je bezpodmínečně nutné pro udržení těla v dobrém stavu, ale nemáme jíst přepychově. Dhruva Mahārāja svou příkladnou askezí učí, jak vykonávat oddanou službu. Dhruva Mahārāja je ācārya a naší povinností je pozorně se seznámit se způsobem jeho oddané služby. Jeho přísný život bude popsán v následujících slokách. Musíme mít vždy na paměti, že stát se opravdovým oddaným Pána není snadné, ale v tomto věku je to milostí Śrī Caitanyi Mahāprabhua velmi ulehčené. Pokud však nenásledujeme ani jednoduchá pravidla, která Pán Caitanya doporučil, jak potom můžeme očekávat, že budeme úspěšně vykonávat své povinnosti v oddané službě? V tomto věku se nemůžeme podrobit stejné askezi jako Dhruva Mahārāja, ale principy musíme následovat. Nesmíme zanedbávat usměrňující zásady, které nám dal duchovní mistr, neboť podmíněné duši usnadňují celý proces. Členové Mezinárodní společnosti pro vědomí Kṛṣṇy se vyhýbají čtyřem zakázaným činnostem, zpívají šestnáct kol a místo uspokojování jazyka různými lahůdkami přijímají Pánovo prasādam. Toto pravidlo neznamená, že když se postíme my, Pán se musí postit také. Naopak — nabízíme Mu vždy co nejlahodnější pokrmy. Nesmí se to ovšem stát záminkou pro uspokojování vlastního jazyka. Pokud je to možné, je třeba přijímat jednoduchou stravu, jen abychom udrželi tělo a duši pohromadě a mohli oddaně sloužit.

Musíme mít neustále na paměti, že naše postavení je ve srovnání s postavením Dhruvy Mahārāje zcela nepatrné. To, co za účelem seberealizace prováděl Dhruva Mahārāja, bychom nedokázali; nemáme k tomu ani ty nejmenší předpoklady. Milostí Pána Caitanyi však máme vše ulehčené. Měli bychom si tedy alespoň pamatovat, že zanedbáním svých předepsaných povinností v oddané službě úspěchu nedosáhneme. Naší povinností je kráčet ve stopách Dhruvy Mahārāje, který byl velice odhodlaný. Musíme být také odhodláni dovršit své povinnosti v oddané službě ještě v tomto životě a nečekat na příští.

4.8.73

Verš

dvitīyaṁ ca tathā māsaṁ
ṣaṣṭhe ṣaṣṭhe ’rbhako dine
tṛṇa-parṇādibhiḥ śīrṇaiḥ
kṛtānno ’bhyarcayan vibhum

Synonyma

dvitīyam — druhý měsíc; ca — rovněž; tathā — jak bylo uvedeno dříve; māsam — měsíc; ṣaṣṭhe ṣaṣṭhe — každý šestý den; arbhakaḥ — nevinný chlapec; dine — dny; tṛṇa-parṇa-ādibhiḥ — trávu a listí; śīrṇaiḥ — suché; kṛta-annaḥ — měl jako potravu; abhyarcayan — tak pokračovalo jeho uctívání; vibhum — Nejvyšší Osobnosti Božství.

Překlad

Druhý měsíc jedl Dhruva Mahārāja jen každý šestý den a živil se suchou trávou a listím. Takto pokračoval ve svém uctívání.

4.8.74

Verš

tṛtīyaṁ cānayan māsaṁ
navame navame ’hani
ab-bhakṣa uttamaślokam
upādhāvat samādhinā

Synonyma

tṛtīyam — třetí měsíc; ca — také; ānayan — prošel; māsam — jeden měsíc; navame navame — každý devátý; ahani — den; ap-bhakṣaḥ — pil jen vodu; uttama-ślokam — Nejvyšší Pán, který je oslavovaný vybranými verši; upādhāvat — uctíval; samādhinā — v tranzu.

Překlad

Třetí měsíc pil vodu jen každý devátý den a v dokonalém tranzu uctíval Nejvyššího Pána, kterého oslavují vybrané verše.

4.8.75

Verš

caturtham api vai māsaṁ
dvādaśe dvādaśe ’hani
vāyu-bhakṣo jita-śvāso
dhyāyan devam adhārayat

Synonyma

caturtham — čtvrtý; api — také; vai — tímto způsobem; māsam — měsíc; dvādaśe dvādaśe — každý dvanáctý; ahani — den; vāyu — vzduch; bhakṣaḥ — jedl; jita-śvāsaḥ — ovládl dýchání; dhyāyan — meditoval; devam — Nejvyššího Pána; adhārayat — uctíval.

Překlad

Čtvrtý měsíc ovládl své dýchání a nadechoval se jen každý dvanáctý den. Tímto způsobem se zcela ustálil a soustředil na uctívání Nejvyšší Osobnosti Božství.

4.8.76

Verš

pañcame māsy anuprāpte
jita-śvāso nṛpātmajaḥ
dhyāyan brahma padaikena
tasthau sthāṇur ivācalaḥ

Synonyma

pañcame — v pátém; māsi — měsíci; anuprāpte — nacházel se; jita-śvāsaḥ — i nadále ovládal dýchání; nṛpa-ātmajaḥ — králův syn; dhyāyan — meditoval; brahma — Nejvyšší Osobnost Božství; padā ekena — na jedné noze; tasthau — stál; sthāṇuḥ — jako sloup; iva — jako; acalaḥ — nehybný.

Překlad

Pátý měsíc již královský syn Dhruva Mahārāja ovládal své dýchání do takové míry, že dokázal stát na jedné noze nehybně jako sloup a svou mysl plně soustředit na Parabrahman.

4.8.77

Verš

sarvato mana ākṛṣya
hṛdi bhūtendriyāśayam
dhyāyan bhagavato rūpaṁ
nādrākṣīt kiñcanāparam

Synonyma

sarvataḥ — všestranně; manaḥ — mysl; ākṛṣya — soustředil; hṛdi — v srdci; bhūta-indriya-āśayam — sídlo smyslů a smyslových předmětů; dhyāyan — při meditování; bhagavataḥ — Nejvyšší Osobnosti Božství; rūpam — podobu; na adrākṣīt — neviděl; kiñcana — cokoliv; aparam — jiného.

Překlad

Smysly a smyslové předměty byly naprosto pod jeho kontrolou, a tak dokázal soustředit mysl na podobu Nejvyšší Osobnosti Božství, aniž by se uchyloval k něčemu jinému.

Význam

Zde je jasně popsána podstata jógové meditace. Je třeba soustředit mysl na podobu Nejvyšší Osobnosti Božství a neuchylovat se k žádnému jinému cíli. Není pravda, že se můžeme soustředit na nějaký neosobní cíl a meditovat o něm. Bhagavad-gītā vysvětluje, že snažit se o něco takového je pouhá ztráta času a příčina zbytečných nesnází.

4.8.78

Verš

ādhāraṁ mahad-ādīnāṁ
pradhāna-puruṣeśvaram
brahma dhārayamāṇasya
trayo lokāś cakampire

Synonyma

ādhāram — místo spočinutí; mahat-ādīnām — souhrnu hmoty, známého jako mahat-tattva; pradhāna — hlavní; puruṣa-īśvaram — vládce všech živých bytostí; brahma — Nejvyšší Brahman, Osobnost Božství; dhārayamāṇasya — umístil do srdce; trayaḥ — tři planetární systémy; lokāḥ — všechny planety; cakampire — začaly se otřásat.

Překlad

Poté, co se Dhruva Mahārāja takto zmocnil Nejvyššího Pána, který je útočištěm celého hmotného stvoření a vládcem všech živých bytostí, se všechny tři světy začaly otřásat.

Význam

Významné je zde slovo brahma. Brahman označuje toho, kdo je nejen největší, ale současně se dokáže i neomezeně rozšiřovat. Jak mohl Dhruva Mahārāja zajmout Brahman ve svém srdci? Na tuto otázku velice pěkně odpověděl Jīva Gosvāmī. Říká, že Nejvyšší Pán je příčinou Brahmanu, neboť vzhledem k tomu, že obsahuje všechno hmotné i duchovní, neexistuje nic, co by Jej přesahovalo. I v Bhagavad-gītě o Sobě Nejvyšší Pán říká: “Já jsem základ Brahmanu.” Mnozí lidé, a zvláště přívrženci māyāvādské filozofie, se domnívají, že Brahman je nejvyšší, všeprostupující podstata. Tento verš i další védské texty, jako například Bhagavad-gītā, však říkají, že původním místem spočinutí Brahmanu je Nejvyšší Osobnost Božství, podobně jako je Slunce původním místem spočinutí slunečních paprsků. Śrīla Jīva Gosvāmī proto říká, že Pánova transcendentální podoba je semenem veškeré velikosti, a proto je Pán Nejvyšší Brahman. Jelikož Dhruva Mahārāja měl ve svém srdci Nejvyšší Brahman, stal se těžším než nejtěžší, a všechny tři hmotné světy i duchovní svět se následkem toho začaly otřásat.

Souhrn hmotného stvoření, mahat-tattva, představuje konečnou mez všech vesmírů se všemi jejich živými bytostmi. Brahman je útočiště mahat-tattvy a zahrnuje vše hmotné i duchovní. V této souvislosti je řečeno, že Nejvyšší Brahman, Osobnost Božství, je vládcem pradhāny i puruṣi. Pradhāna je subtilní látka, podobně jako éter, a puruṣa je duchovní jiskra, individuální bytost, která je zapletená v této subtilní hmotné existenci. V Bhagavad-gītě se tyto složky nazývají parā-prakṛti a aparā-prakṛti, přičemž Kṛṣṇa je vládcem obou prakṛti, tedy pradhāny i puruṣi. Védské hymny popisují Nejvyšší Brahman také slovy antaḥ-praviṣṭaḥ śāstā, což se vztahuje na skutečnost, že Nejvyšší Osobnost Božství vládne nad vším a vstupuje do všeho. Brahma-saṁhitā (5.35) to potvrzuje: aṇḍāntara-stha-paramāṇu-cayāntara-stham — Pán vstupuje nejen do každého vesmíru, ale i do každého atomu. V Bhagavad-gītě (10.42) Kṛṣṇa také říká: viṣṭabhyāham idaṁ kṛtsnam — Nejvyšší Pán ovládá vše tím, že do všeho vstupuje. Dhruva Mahārāja byl v neustálém styku s Nejvyšším Pánem ve svém srdci, a tímto způsobem dosáhl toho, že byl stejně mocný jako Brahman, nejtěžší z nejtěžších. Celý vesmír se proto začal třást. Z toho vyplývá, že ten, kdo je neustále soustředěn na transcendentální podobu Kṛṣṇy v srdci, dokáže svými činnostmi snadno ohromit celý svět. Bhagavad-gītā (6.47) potvrzuje, že to je dokonalost yogy. Yoginām api sarveṣām — bhakti-yogī, který v srdci stále myslí na Kṛṣṇu a neustále se zaměstnává v Jeho láskyplné transcendentální službě, je nejlepší ze všech yogīnů. Běžní yogīni mohou předvádět neobyčejné hmotné činnosti, známé jako aṣṭa-siddhi (osm jógových dokonalostí), ale čistý oddaný Pána tyto dokonalosti předčí, neboť svými činnostmi dokáže pohnout vesmírem.

4.8.79

Verš

yadaika-pādena sa pārthivārbhakas
tasthau tad-aṅguṣṭha-nipīḍitā mahī
nanāma tatrārdham ibhendra-dhiṣṭhitā
tarīva savyetarataḥ pade pade

Synonyma

yadā — když; eka — na jedné; pādena — noze; saḥ — Dhruva Mahārāja; pārthiva — královo; arbhakaḥ — dítě; tasthau — zůstal stát; tat-aṅguṣṭha — palec u nohy; nipīḍitā — stlačovaná; mahī — Země; nanāma — prohnula se; tatra — potom; ardham — polovina; ibha-indra — král slonů; dhiṣṭhitā — umístěný; tarī iva — jako loď; savya-itarataḥ — vpravo a vlevo; pade pade — při každém kroku.

Překlad

Jak Dhruva Mahārāja, králův syn, nehybně stál na jedné noze, stlačoval svým palcem polovinu Země, jako když se slon veze na lodi, která se při každém jeho kroku kymácí ze strany na stranu.

Význam

Slovo pārthivārbhakaḥ, “syn krále”, je zde nesmírně důležité. Když byl Dhruva Mahārāja doma, nebylo mu dovoleno sedět na otcově klíně, přestože byl syn krále. Nyní však udělal takový pokrok v seberealizaci neboli oddané službě, že tlakem svého palce u nohy stlačil celou Zemi. To je rozdíl mezi obyčejným vědomím a vědomím Kṛṣṇy. Člověk s obyčejným vědomím, i když je syn krále, si musí nechat líbit, že mu vlastní otec něco odepře, ale pokud v srdci plně rozvine své vědomí Kṛṣṇy, dokáže palcem u nohy stlačit celou Zemi.

Je nemístné namítat: “Jak mohl Dhruva Mahārāja, který nesměl ani na otcův klín, stlačit celou Zemi?” Tato námitka nesvědčí o velké vzdělanosti a moudří ji nazývají logikou nagna-mātṛkā — podle ní by měla matka, která chodila jako dítě nahá, chodit nahá i v dospělosti. Nevlastní matka Dhruvy Mahārāje nejspíš uvažovala podobně: “Jak by Dhruva, kterému jsem nedovolila vylézt ani na otcův klín, mohl dokázat něco tak úžasného jako stlačit Zemi?” Asi nevěřila vlastním uším, když se doslechla, že Dhruva Mahārāja svou neochvějnou meditací o Nejvyšší Osobnosti Božství sídlící v srdci dokázal stlačit Zemi stejně, jako slon ponoří člun, na který vstoupí.

4.8.80

Verš

tasminn abhidhyāyati viśvam ātmano
dvāraṁ nirudhyāsum ananyayā dhiyā
lokā nirucchvāsa-nipīḍitā bhṛśaṁ
sa-loka-pālāḥ śaraṇaṁ yayur harim

Synonyma

tasmin — Dhruva Mahārāja; abhidhyāyati — když soustředěně meditoval; viśvam ātmanaḥ — celý vesmír; dvāram — otvory; nirudhya — uzavřené; asum — životní vzduch; ananyayā — bez odchýlení; dhiyā — meditace; lokāḥ — veškeré planety; nirucchvāsa — přestali dýchat; nipīḍitāḥ — začali se dusit; bhṛśam — velice brzy; sa-loka-pālāḥ — všichni velcí polobozi z různých planet; śaraṇam — útočiště; yayuḥ — přijali; harim — Nejvyšší Osobnosti Božství.

Překlad

Když svou soustředěnou meditací a uzavřením všech tělesných otvorů nabyl Dhruva Mahārāja prakticky stejné hmotnosti jako Pán Viṣṇu, úplné vědomí, zablokoval dýchání celého vesmíru. Všichni polobozi z různých planetárních systémů se začali dusit a přijali útočiště u Nejvyšší Osobnosti Božství.

Význam

Když stovky lidí sedí v letadle letícím rychlostí tisíců kilometrů za hodinu, všichni sdílejí sílu a rychlost letadla, přestože sami zůstávají individuálními jednotkami. Podobně když se individuální energie zapojí do služby celkové energie, sdílí sílu celkové energie. V předchozím verši se hovořilo o tom, jak se Dhruva Mahārāja díky svému duchovnímu pokroku téměř vyrovnal souhrnu veškeré tíže, a proto stlačoval celou Zemi. Navíc se jeho individuální tělo prostřednictvím této duchovní síly stalo vesmírným tělem. Když tedy uzavřel všechny otvory svého individuálního těla, aby upřeně soustředil mysl na Nejvyšší Osobnost Božství, všechny individuální jednotky ve vesmíru — to znamená veškeré živé bytosti včetně velkých polobohů — se začaly dusit. Protože nikdo nevěděl, co se děje, všichni se uchýlili k Nejvyšší Osobnosti Božství.

To, že Dhruva Mahārāja uzavřením svých tělesných otvorů zablokoval dýchání celého vesmíru, naznačuje, že oddaný může svou osobní oddanou službou ovlivnit všechny lidi, aby se stali oddanými Pána. Jediný čistý oddaný s čistým vědomím Kṛṣṇy dokáže změnit vědomí celého světa na vědomí Kṛṣṇy. Příklad Dhruvy Mahārāje tuto skutečnost jasně ilustruje.

4.8.81

Verš

devā ūcuḥ
naivaṁ vidāmo bhagavan prāṇa-rodhaṁ
carācarasyākhila-sattva-dhāmnaḥ
vidhehi tan no vṛjinād vimokṣaṁ
prāptā vayaṁ tvāṁ śaraṇaṁ śaraṇyam

Synonyma

devāḥ ūcuḥ — všichni polobozi řekli; na — ne; evam — takto; vidāmaḥ — můžeme pochopit; bhagavan — ó Osobnosti Božství; prāṇa-rodham — jak cítíme zástavu dechu; cara — pohyblivé; acarasya — nehybné; akhila — vesmírná; sattva — existence; dhāmnaḥ — zdroj; vidhehi — zařiď laskavě vše potřebné; tat — proto; naḥ — naše; vṛjināt — z nebezpečí; vimokṣam — osvobození; prāptāḥ — přišli jsme; vayam — my všichni; tvām — k Tobě; śaraṇam — útočiště; śaraṇyam — hoden přijetí útočiště.

Překlad

Polobozi řekli: Drahý Pane, jsi útočiště všech živých bytostí, pohyblivých i nehybných. Nyní vidíme, že se všichni dusí. Ještě nikdy jsme nic takového nezažili. Přicházíme za Tebou, jelikož Ty jsi posledním útočištěm všech odevzdaných duší. Prosíme, zachraň nás před tímto nebezpečím!

Význam

Vliv Dhruvy Mahārāje, získaný vykonáváním oddané služby Pánu, pocítili dokonce i polobozi, kteří předtím nic podobného nezažili. Dhruva Mahārāja zadržel dech, a následkem toho přestal dýchat celý vesmír. O tom, že hmotné bytosti nemohou dýchat, zatímco duchovní bytosti mohou, rozhoduje vůle Nejvyšší Osobnosti Božství. Hmotné bytosti jsou výtvory Pánovy vnější energie, kdežto duchovní bytosti jsou výtvory Jeho vnitřní energie. Pán vládne oběma druhům bytostí a polobozi za Ním přišli, aby zjistili, proč se všichni začali dusit. Konečným řešením všech problémů tohoto hmotného světa je uchýlit se k Nejvyššímu Pánu. V duchovním světě problémy neexistují, ale hmotný svět je jich plný. Pán vládne oběma světům — hmotnému i duchovnímu — a v těžkých situacích je tedy nejlepší obracet se na Něho. Oddaní Pána proto nemají v tomto hmotném světě žádné problémy. Viśvaṁ pūrṇa-sukhāyate (Caitanya-candrāmṛta) — oddaní nemají problémy, protože se zcela odevzdali Nejvyšší Osobnosti Božství. Oddaný ví, jak vše využít v transcendentální láskyplné službě Pánu, a proto je pro něj vše na světě velice příjemné.

4.8.82

Verš

śrī-bhagavān uvāca
mā bhaiṣṭa bālaṁ tapaso duratyayān
nivartayiṣye pratiyāta sva-dhāma
yato hi vaḥ prāṇa-nirodha āsīd
auttānapādir mayi saṅgatātmā

Synonyma

śrī-bhagavān uvāca — Nejvyšší Pán odpověděl; mā bhaiṣṭa — nebojte se; bālam — chlapec Dhruva; tapasaḥ — svou přísnou askezí; duratyayāt — s velkým odhodláním; nivartayiṣye — požádám ho, aby přestal; pratiyāta — můžete se vrátit; sva-dhāma — do svých domovů; yataḥ — od něhož; hi — jistě; vaḥ — vaše; prāṇa-nirodhaḥ — zástava životního vzduchu; āsīt — nastala; auttānapādiḥ — kvůli synovi krále Uttānapādy; mayi — na Mě; saṅgata-ātmā — plně pohroužený do myšlenek na Mě.

Překlad

Nejvyšší Pán odpověděl: Moji drazí polobozi, buďte bez obav. Způsobuje to přísná askeze a neochvějné odhodlání syna krále Uttānapādy, který je teď plně pohroužený do myšlenek na Mě. Kvůli němu se zastavilo dýchání celého vesmíru. Můžete se v klidu vrátit do svých domovů—půjdu mu domluvit, aby této askeze zanechal, a vy budete zachráněni.

Význam

Přívrženci māyāvādské filozofie mylně interpretují jedno slovo z tohoto verše, saṅgatātmā. Říkají, že vlastní já Dhruvy Mahārāje splynulo s Nejvyšší Osobností Božství. Māyāvādští filozofové chtějí pomocí tohoto slova dokázat, že individuální duše splyne s Nadduší a poté ztratí svoji individuální existenci. Zde však Nejvyšší Pán jasně říká, že Dhruva Mahārāja byl natolik pohroužený v myšlenkách na Nejvyšší Osobnost Božství, že Samotný Pán, vesmírné vědomí, k němu byl přitahován. Aby potěšil polobohy, Sám chtěl jít za Dhruvou a přimět ho, aby ukončil svou přísnou askezi. Pánova slova nijak nepodporují závěry māyāvādských filozofů, že individuální duše splývá s Nadduší. Nejvyšší Pán, Nadduše, měl místo toho v úmyslu ukončit velkou askezi Dhruvy Mahārāje.

Uspokojit Nejvyšší Osobnost Božství, Kṛṣṇu, znamená uspokojit všechny, podobně jako zaléváním kořene stromu uspokojujeme každou větev a list. Upoutat pozornost Nejvyššího Pána znamená upoutat pozornost celého vesmíru, neboť Kṛṣṇa je svrchovanou příčinou vesmíru. Polobozi měli strach, že se udusí, ale Pán je ujistil, že Dhruva Mahārāja je Jeho velký oddaný a nemá v úmyslu zničit život ve vesmíru. Oddaný nikdy nezávidí druhým živým bytostem.

Takto končí Bhaktivedantovy výklady k osmé kapitole čtvrtého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Dhruva Mahārāja opouští domov a odchází do lesa”.

KAPITOLA DEVÁTÁ

Dhruva Mahārāja se vrací domů

4.9.1

Verš

maitreya uvāca
ta evam utsanna-bhayā urukrame
kṛtāvanāmāḥ prayayus tri-viṣṭapam
sahasraśīrṣāpi tato garutmatā
madhor vanaṁ bhṛtya-didṛkṣayā gataḥ

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — velký mudrc Maitreya pokračoval; te — polobozi; evam — takto; utsanna-bhayāḥ — zbaveni všech obav; urukrame — Nejvyššímu Pánu, Jehož činnosti jsou mimořádné; kṛta-avanāmāḥ — poklonili se; prayayuḥ — vrátili se; tri-viṣṭapam — na své nebeské planety; sahasra-śīrṣā api — také Nejvyšší Pán, známý jako Sahasraśīrṣā; tataḥ — odtamtud; garutmatā — vystoupil na záda Garuḍy; madhoḥ vanam — do lesa zvaného Madhuvan; bhṛtya — služebníka; didṛkṣayā — přál si vidět; gataḥ — vypravil se.

Překlad

Velký mudrc Maitreya řekl Vidurovi: Když Nejvyšší Pán polobohy takto ujistil, přestali mít obavy. Hluboce se Mu poklonili a vrátili se zpět na své nebeské planety. Nejvyšší Pán, Jenž se neliší od inkarnace Sahasraśīrṣā, pak vystoupil na záda Garuḍy, který Ho donesl do lesa Madhuvanu za Jeho služebníkem Dhruvou.

Význam

Slovo sahasraśīrṣā se vztahuje na Osobnost Božství v podobě Garbhodakaśāyī Viṣṇua. Pán se sice zjevil jako Kṣīrodakaśāyī Viṣṇu, ale jelikož se neliší od Garbhodakaśāyī Viṣṇua, je zde označen jako Sahasraśīrṣā Viṣṇu. Śrīla Sanātana Gosvāmī ve své Bhāgavatāmṛtě píše, že Sahasraśīrṣā, který se tehdy zjevil, je inkarnací známou jako Pṛśnigarbha a pro Dhruvu Mahārāje stvořil planetu jménem Dhruvaloka.

4.9.2

Verš

sa vai dhiyā yoga-vipāka-tīvrayā
hṛt-padma-kośe sphuritaṁ taḍit-prabham
tirohitaṁ sahasaivopalakṣya
bahiḥ-sthitaṁ tad-avasthaṁ dadarśa

Synonyma

saḥ — Dhruva Mahārāja; vai — rovněž; dhiyā — meditací; yoga-vipāka-tīvrayā — díky pokročilé realizaci v yoze; hṛt — srdce; padma-kośe — na lotosu; sphuritam — projevený; taḍit-prabham — zářící jako blesk; tirohitam — zmizel; sahasā — náhle; eva — také; upalakṣya — pozorováním; bahiḥ-sthitam — umístěného vně; tat-avastham — ve stejné pozici; dadarśa — mohl vidět.

Překlad

Podoba Pána, na kterou v dokonalém jógovém tranzu Dhruva Mahārāja upřel svou meditaci, zářila jako blesk. Náhle však zmizela a Dhruva z toho byl tak rozrušený, že okamžitě přestal meditovat a otevřel oči. V tu chvíli však spatřil Nevyšší Osobnost Božství, Pána, kterého předtím viděl ve svém srdci, Osobně přítomného.

Význam

Díky svému pokroku v jógové meditaci mohl Dhruva Mahārāja ve svém srdci neustále vidět Osobnost Božství. Znenadání však tato podoba z jeho srdce zmizela a Dhruva si myslel, že Pána ztratil. Byl velmi rozrušený, ale jakmile otevřel oči, uviděl tutéž podobu Pána, o které právě meditoval, tváří v tvář. Brahma-saṁhitā (5.38) praví: premāñjana-cchurita-bhakti-vilocanena. Svatá osobnost, která oddanou službou vyvinula opravdovou lásku k Bohu, nepřetržitě vidí Pánovu transcendentální podobu Śyāmasundara. Tato podoba v srdci oddaného není představou. Oddaný, jenž je pokročilý v oddané službě, vidí tváří v tvář téhož Śyāmasundara, o kterém po celou dobu meditoval. Nejvyšší Pán je absolutní, a proto se podoba v srdci oddaného, podoba arcā, kterou uctíváme v chrámu, a původní podoba na Vaikuṇṭě či ve Vṛndāvan-dhāmu od sebe navzájem neliší.

4.9.3

Verš

tad-darśanenāgata-sādhvasaḥ kṣitāv
avandatāṅgaṁ vinamayya daṇḍavat
dṛgbhyāṁ prapaśyan prapibann ivārbhakaś
cumbann ivāsyena bhujair ivāśliṣan

Synonyma

tat-darśanena — když uviděl Pána; āgata-sādhvasaḥ — Dhruva Mahārāja, který byl velice zmatený; kṣitau — na zem; avandata — vzdal poklony; aṅgam — tělo; vinamayya — natáhl; daṇḍavat — jako tyč; dṛgbhyām — očima; prapaśyan — upřenýma; prapiban — pil; iva — jako; arbhakaḥ — chlapec; cumban — líbal; iva — jako; āsyena — ústy; bhujaiḥ — pažemi; iva — jako; āśliṣan — objímal.

Překlad

Když Dhruva Mahārāja viděl svého Pána přímo před sebou, nesmírně ho to vzrušilo. Naplněný láskou k Bohu padl k Jeho nohám jako tyč a poklonami Mu vzdal úctu. V extázi se díval na Pána, jako by očima pil Jeho podobu, ústy líbal Jeho lotosové nohy a pažemi Ho objímal.

Význam

Když Dhruva Mahārāja viděl Nejvyššího Pána přímo před sebou, byl pochopitelně velmi vzrušený. Plný posvátné úcty se na Něho díval, jako by očima pil celou Jeho podobu. Láska oddaného k Nejvyšší Osobnosti Božství je tak intenzívní, že si přeje neustále líbat a objímat Pánovy lotosové nohy a dotýkat se konečků Jeho prstů. Všechny tyto změny na těle Dhruvy Mahārāje svědčí o tom, že když spatřil Pána tváří v tvář, projevil osm transcendentálních příznaků extáze.

4.9.4

Verš

sa taṁ vivakṣantam atad-vidaṁ harir
jñātvāsya sarvasya ca hṛdy avasthitaḥ
kṛtāñjaliṁ brahmamayena kambunā
pasparśa bālaṁ kṛpayā kapole

Synonyma

saḥ — Nejvyšší Osobnost Božství; tam — Dhruva Mahārāja; vivakṣantam — chtěl přednést modlitby oslavující Jeho vlastnosti; a-tat-vidam — nezkušený v něčem takovém; hariḥ — Nejvyšší Pán; jñātvā — chápal; asya — Dhruvy Mahārāje; sarvasya — každého; ca — a; hṛdi — v srdci; avasthitaḥ — sídlící; kṛta-añjalim — se sepjatýma rukama; brahma-mayena — v souladu se slovy védských hymnů; kambunā — Svou lasturou; pasparśa — dotkl se; bālam — chlapce; kṛpayā — z bezpříčinné milosti; kapole — čela.

Překlad

Ačkoliv byl Dhruva Mahārāja jen malý chlapec, chtěl Pánovi vhodnými slovy přednést modlitby. Byl však nezkušený, a proto nevěděl, jak se zachovat. Nejvyšší Pán, který sídlí v srdci každého, chápal nepříjemnou situaci Dhruvy Mahārāje, stojícího před Ním se sepjatýma rukama, a ze Své bezpříčinné milosti se lasturou dotkl jeho čela.

Význam

Každý oddaný má přirozený sklon opěvovat transcendentální vlastnosti Pána. Oddaný chce neustále naslouchat o Pánových transcendentálních vlastnostech a oslavovat je, ale někdy je kvůli svému studu na rozpacích. Nejvyšší Pán, který sídlí v srdci každého, mu tehdy pomůže a obdaří ho inteligencí, aby o Něm dokázal mluvit. Když tedy oddaný píše či hovoří o Nejvyšší Osobnosti Božství, rozumí se, že Pán mu diktuje slova přímo ze srdce. To potvrzuje desátá kapitola Bhagavad-gīty, kde je řečeno, že těm, kdo se neustále věnují transcendentální láskyplné službě Pánu, dává Pán zevnitř pokyny, jakým způsobem Mu mají dále sloužit. Když Dhruva Mahārāja váhal, jelikož kvůli nedostatku zkušenosti nevěděl, jak má Pána popsat, Pán se ze Své bezpříčinné milosti dotkl lasturou jeho čela, a vnukl mu tak transcendentální inspiraci. Tato transcendentální inspirace je označená jako brahma-maya, neboť výroky takto inspirovaných osob jsou v naprosté shodě se zvukovou vibrací Ved. Nejedná se o všední zvuky tohoto hmotného světa. Zvuková vibrace mantry Hare Kṛṣṇa je sice vyjádřena běžnou abecedou, ale nikdo by ji neměl pokládat za světskou či hmotnou.

4.9.5

Verš

sa vai tadaiva pratipāditāṁ giraṁ
daivīṁ parijñāta-parātma-nirṇayaḥ
taṁ bhakti-bhāvo ’bhyagṛṇād asatvaraṁ
pariśrutoru-śravasaṁ dhruva-kṣitiḥ

Synonyma

saḥ — Dhruva Mahārāja; vai — jistě; tadā — tehdy; eva — právě; pratipāditām — nabyl; giram — řeči; daivīm — transcendentální; parijñāta — pochopil; para-ātma — Nejvyšší Duše; nirṇayaḥ — závěr; tam — Pánovi; bhakti-bhāvaḥ — v oddané službě; abhyagṛṇāt — pronesl modlitby; asatvaram — bez ukvapených závěrů; pariśruta — všeobecně známá; uru-śravasam — Jehož sláva; dhruva-kṣitiḥ — Dhruva, jehož planeta nebude zničena.

Překlad

Tehdy si Dhruva Mahārāja dokonale uvědomil závěr Ved a porozuměl Absolutní Pravdě a Jejímu vztahu ke všem živým bytostem. Dhruva, který později získal planetu, jež není zničena ani v čase zkázy, pak v souladu se zásadami oddané služby Nejvyššímu Pánu, Jehož sláva je známá všude, pronesl uvážlivé a přesvědčivé modlitby.

Význam

Tato sloka obsahuje četná ponaučení. Za zmínku stojí především to, že student s úplným poznáním Ved chápe vztah mezi Absolutní Pravdou a relativní hmotnou a duchovní energií. Dhruva Mahārāja nikdy nechodil do žádné školy ani k žádnému učiteli s akademickým vzděláním studovat védské závěry. Jelikož však oddaně sloužil Pánu, veškeré závěry Ved mu byly zjeveny ihned poté, co se Pán zjevil a dotkl se lasturou jeho čela. To je způsob, jak můžeme porozumět védské literatuře — nelze ji pochopit prostřednictvím pouhého akademického vzdělání. V samotných Vedách je řečeno, že závěr védské moudrosti je zjevený pouze tomu, kdo má neochvějnou víru v Nejvyššího Pána a duchovního mistra.

Dhruva Mahārāja vykonával oddanou službu Pánu v souladu s pokyny svého duchovního mistra, Nārady Muniho. Výsledkem toho, jak oddaně sloužil s velkou odhodlaností a odříkáním, bylo, že se mu Nejvyšší Pán Osobně zjevil. Dhruva byl pouhé dítě. Chtěl Pánovi přednést krásné modlitby, ale váhal, jelikož postrádal potřebné poznání. Když se však Pánova lastura dotkla jeho čela, milostí Pána se mu ihned plně vybavil závěr Ved. Tento závěr se zakládá na správném pochopení rozdílu mezi jīvou a Paramātmou, individuální duší a Nadduší. Individuální duše je věčným služebníkem Nadduše — její vztah s Nadduší tedy představuje poskytování služby. To se nazývá bhakti-yoga či bhakti-bhāva. Dhruva Mahārāja se k Pánu modlil jako oddaný; nikoliv tak, jak to dělají neosobní filozofové. Proto je zde jasně řečeno: bhakti-bhāva. Cenné jsou pouze ty modlitby, které jsou pronášeny pro potěšení Osobnosti Božství, Nejvyššího Pána, Jehož sláva je známá široko daleko. Dhruva Mahārāja chtěl otcovo království, ale král mu nedovolil ani vylézt na svůj klín. Aby Pán splnil chlapcovu touhu, stvořil pro něho planetu Dhruvaloku, známou jako Polárka. Je to planeta, která není nikdy zničena, dokonce ani během zničení vesmíru. Dhruva Mahārāja nedosáhl tak výjimečného postavení nějakým ukvapeným jednáním, ale trpělivým vykonáváním pokynů svého duchovního mistra. Byl v tom natolik úspěšný, že spatřil Pána tváří v tvář, a Jeho bezpříčinnou milostí byl navíc zmocněn přednést vhodné modlitby. K tomu, abychom mohli Pána oslavovat nebo se k Němu modlit, potřebujeme Jeho milost. Nemůžeme popisovat Jeho slávu, aniž by nás On Sám obdařil Svou bezpříčinnou milostí.

4.9.6

Verš

dhruva uvāca
yo ’ntaḥ praviśya mama vācam imāṁ prasuptāṁ
sañjīvayaty akhila-śakti-dharaḥ sva-dhāmnā
anyāṁś ca hasta-caraṇa-śravaṇa-tvag-ādīn
prāṇān namo bhagavate puruṣāya tubhyam

Synonyma

dhruvaḥ uvāca — Dhruva Mahārāja řekl; yaḥ — Nejvyšší Pán, který; antaḥ — dovnitř; praviśya — vstupuje; mama — má; vācam — slova; imām — všechna tato; prasuptām — která jsou všechna nečinná nebo mrtvá; sañjīvayati — oživuje; akhila — vesmírná; śakti — energie; dharaḥ — vlastní; sva-dhāmnā — Svou vnitřní silou; anyān ca — i další údy; hasta — jako paže; caraṇa — nohy; śravaṇa — uši; tvak — kůži; ādīn — a podobně; prāṇān — životní sílu; namaḥ — klaním se; bhagavate — Nejvyšší Osobnosti Božství; puruṣāya — Nejvyšší Osobě; tubhyam — Tobě.

Překlad

Dhruva Mahārāja řekl: Můj drahý Pane, jsi všemohoucí. Vstoupil jsi do mého těla a oživil mé spící smysly — ruce, nohy, uši, hmat, životní sílu a především mou řeč. Vzdávám Ti uctivé poklony.

Význam

Dhruva Mahārāja snadno pochopil rozdíl mezi jeho stavem před a po dosažení duchovní realizace, kdy spatřil tváří v tvář Nejvyšší Osobnost Božství. Pochopil, že jeho životní síla a činnosti byly ve stavu spánku. Dokud člověk nedosáhne duchovní úrovně, považují se jeho údy, mysl a ostatní orgány za spící. Činnosti bez dosažení duchovní realizace jsou jako činnosti mrtvoly nebo ducha. Śrīla Bhaktivinoda Ṭhākura o tom složil píseň, ve které oslovuje sám sebe: “Vstávej, živá bytosti, probuď se! Jak dlouho ještě budeš spát na klíně māyi? Nyní máš vzácné lidské tělo; pokus se vstát a realizovat sebe sama.” I Vedy říkají: “Vstávej, vstávej! Obdržel jsi jedinečný dar lidské životní podoby — nyní se věnuj duchovní realizaci.” Tak zní védské příkazy.

Dhruva Mahārāja skutečně zažil, že poté, co byly jeho smysly osvíceny na duchovní úrovni, pochopil podstatu védské moudrosti — Bůh je Nejvyšší Osoba, není neosobní. O tom se Dhruva Mahārāja sám přesvědčil. Uvědomil si, že po dlouhou dobu vlastně jen spal a nyní cítil přirozenou touhu oslavovat Nejvyššího Pána v souladu se závěrem védských písem. Světský člověk nemůže skládat modlitby a oslavovat Nejvyšší Osobnost Božství, jelikož nemá konečnou realizaci Ved.

Když na sobě Dhruva Mahārāja zpozoroval tuto změnu, ihned pochopil, že za ni vděčí bezpříčinné milosti Pána. S úctou se Pánovi klaněl a uvědomoval si, že mu Pán projevuje Svoji přízeň. Jeho smysly a mysl osvítila Pánova vnitřní energie. To je význam slov sva-dhāmnā — “prostřednictvím duchovní energie”. Duchovní osvícení je projevem milosti duchovní energie Pána. Při zpívání mantry Hare Kṛṣṇa oslovujeme nejprve duchovní energii Pána, Hare. Tato energie začne jednat, když se živá bytost zcela odevzdá a přijme postavení věčného služebníka. Bezpodmínečně se odevzdat Pánu se nazývá sevonmukha — tehdy nám duchovní energie postupně vyjeví Nejvyšší Osobnost Božství.

Bez zjevení zprostředkovaného duchovní energií nelze Pána oslavovat modlitbami. Veškeré světské filozofické spekulace a básnické projevy jsou stále jen akce a reakce hmotné energie. Když je člověk skutečně osvícen duchovní energií, všechny jeho smysly se očistí a on se zaměstná pouze ve službě Pánu. V Jeho službě zaměstná vše — ruce, nohy, uši, jazyk, mysl i pohlavní orgány. Oddaný, který je duchovně osvícený, již nejedná na hmotné úrovni a nemá ani o takové jednání zájem. Procesu takového očišťování smyslů a jejich zaměstnání ve službě Pánu se říká bhakti neboli oddaná služba. Zpočátku musíme zaměstnávat své smysly podle pokynů duchovního mistra a śāster a po dosažení realizace, kdy jsou tytéž smysly očištěné, služba Pánu pokračuje. Rozdíl je ten, že na počátku jsou smysly zaměstnané mechanicky, ale po dosažení realizace jsou zaměstnány ve shodě s duchovním pochopením.

4.9.7

Verš

ekas tvam eva bhagavann idam ātma-śaktyā
māyākhyayoru-guṇayā mahad-ādy-aśeṣam
sṛṣṭvānuviśya puruṣas tad-asad-guṇeṣu
nāneva dāruṣu vibhāvasuvad vibhāsi

Synonyma

ekaḥ — jeden; tvam — Ty; eva — jistě; bhagavan — ó můj Pane; idam — tento hmotný svět; ātma-śaktyā — Tvou energií; māyā-ākhyayā — jménem māyā; uru — velmi mocnou; guṇayā — kterou tvoří kvality přírody; mahat-ādi — mahat-tattva atd.; aśeṣam — neomezená; sṛṣṭvā — po stvoření; anuviśya — po následném vstoupení; puruṣaḥ — Nadduše; tat — māyou; asat-guṇeṣu — do dočasně projevených kvalit; nānā — různě; iva — jako kdyby; dāruṣu — do kusů dřeva; vibhāvasu-vat — jako oheň; vibhāsi — jevíš se.

Překlad

Můj Pane, jsi Svrchovaný, ale prostřednictvím Svých různých energií se projevuješ různě v duchovních a hmotných světech. Svou vnější silou tvoříš celkovou energii hmotného projevu a po stvoření vstupuješ do hmotného světa jako Nadduše. Jsi Nejvyšší Osoba, Jež prostřednictvím dočasných kvalit hmotné přírody tvoří různorodé projevy, stejně jako oheň při spalování dřeva různých tvarů hoří různými zářivými plameny.

Význam

Dhruva Mahārāja si uvědomoval, že Nejvyšší Pán, Absolutní Pravda, jedná prostřednictvím Svých různých energií. Nestává se prázdným, neosobním, a díky tomu všepronikajícím. Stoupenci māyāvādské filozofie se domnívají, že jelikož Absolutní Pravda prostupuje celým vesmírem, nemá osobní podobu. Dhruva Mahārāja, který zrealizoval závěr Ved, však říká: “Svou energií pronikáš celým vesmírným projevem.” Ve své podstatě je tato energie duchovní, ale jelikož dočasně jedná v hmotném světě, nazývá se māyā, iluzorní energie. Na všechny bytosti kromě oddaných působí Pánova energie jako vnější energie. Dhruva Mahārāja to věděl a chápal také, že energie a energetický zdroj jsou jedno a totéž. Energii nelze od jejího zdroje oddělit.

Zde je potvrzena existence Paramātmy, Nadduše, jakožto aspektu Nejvyšší Osobnosti Božství. Prvotní, duchovní energie Pána oživuje hmotnou energii, a mrtvé tělo tak vypadá jako živé. Voidističtí filozofové si myslí, že se v hmotném těle za jistých podmínek objevují známky života, ale skutečností je, že hmotné tělo samo o sobě nemůže jednat. I stroje jsou poháněné cizí energií — elektřinou, parou atd. V tomto verši se uvádí, že hmotná energie jedná v různých hmotných tělech, stejně jako oheň hoří různě v různém dřevě, podle jeho velikosti a druhu. V případě oddaného se tatáž energie mění v duchovní; to je možné díky tomu, že energie je původně duchovní, a nikoliv hmotná. V śāstrách je řečeno: viṣṇu-śaktiḥ parā proktā. Původní energie inspiruje oddaného, který tak zaměstnává celé tělo ve službě Pánu. Stejná energie působí také jako vnější energie, která zaměstnává neoddané v hmotných činnostech, určených ke smyslovému požitku. Rozdíl mezi māyou a sva-dhāmou spočívá v tom, že sva-dhāma působí na oddané, zatímco na neoddané působí māyā.

4.9.8

Verš

tvad-dattayā vayunayedam acaṣṭa viśvaṁ
supta-prabuddha iva nātha bhavat-prapannaḥ
tasyāpavargya-śaraṇaṁ tava pāda-mūlaṁ
vismaryate kṛta-vidā katham ārta-bandho

Synonyma

tvat-dattayā — předaným tebou; vayunayā — poznáním; idam — toto; acaṣṭa — mohl vidět; viśvam — celý vesmír; supta-prabuddhaḥ — člověk, který procitl; iva — jako; nātha — ó můj Pane; bhavat-prapannaḥ — Pán Brahmā, který se Ti odevzdal; tasya — jeho; āpavargya — těch, kdo touží po osvobození; śaraṇam — útočiště; tava — Tvé; pāda-mūlam — lotosové nohy; vismaryate — může zapomenout; kṛta-vidā — vzdělaný člověk; katham — jak; ārta-bandho — ó příteli nešťastných.

Překlad

Ó můj Pane, Pán Brahmā se Ti zcela odevzdal. Na počátku jsi mu vštípil poznání, prostřednictvím kterého uviděl a pochopil celý vesmír, podobně jako si člověk, který procitne, vzpomene na své bezprostřední povinnosti. Jsi jediným útočištěm těch, kdo touží po vysvobození, a opravdovým přítelem nešťastných. Jak tedy na Tebe kdy může vzdělaný člověk s dokonalým poznáním zapomenout?

Význam

Oddaný, který se Pánu zcela odevzdal, na Něho nikdy ani na okamžik nezapomene. Ví, že bezpříčinná milost Nejvyšší Osobnosti Božství je mimo dosah jeho chápání — nemůže ani odhadnout, jak velký prospěch milostí Pána získává. Čím více Pánovi slouží, tím více ho Pánova energie povzbuzuje do další služby. Pán v Bhagavad-gītě říká, že těm, kdo Mu neustále s láskou a oddaností slouží, dává zevnitř inteligenci, pomocí které mohou dělat další pokroky. Takto povzbuzený oddaný nemůže na Pána nikdy zapomenout. Je Mu neustále zavázán, že Jeho milostí získává stále více síly do oddané služby. Milostí Pána mohli světci Sanaka, Sanātana a Pán Brahmā vidět celý vesmír prostřednictvím poznání Nejvyšší Osobnosti Božství. Pokud nejsme duchovně osvíceni, v podstatě stále jen spíme, i když jsme zdánlivě celý den vzhůru. V noci spíme a přes den pracujeme, ale bez duchovního osvícení není naše práce nic jiného než spánek. Proto oddaný nikdy nezapomíná na prospěch, který od Pána získává.

Pán je zde osloven jako přítel nešťastných — ārta-bandhu. Bhagavad-gītā praví, že po mnoha a mnoha životech tvrdé askeze při hledání pravdy dojde oddaný ke skutečnému poznání, a stane se moudrým, když se odevzdá Nejvyšší Osobnosti Božství. Přívrženci māyāvādské filozofie, kteří nepovažují odevzdání se Pánu za nutné, opravdové poznání postrádají. Oddaný, který má dokonalé poznání, nikdy nezapomíná na svůj závazek vůči Pánu.

4.9.9

Verš

nūnaṁ vimuṣṭa-matayas tava māyayā te
ye tvāṁ bhavāpyaya-vimokṣaṇam anya-hetoḥ
arcanti kalpaka-taruṁ kuṇapopabhogyam
icchanti yat sparśajaṁ niraye ’pi nṝṇām

Synonyma

nūnam — jistě; vimuṣṭa-matayaḥ — ti, kdo ztratili pravou inteligenci; tava — Tvé; māyayā — vlivem iluzorní energie; te — oni; ye — kdo; tvām — Tebe; bhava — od zrození; apyaya — a smrti; vimokṣaṇam — příčina osvobození; anya-hetoḥ — za jinými účely; arcanti — uctívají; kalpaka-tarum — který jsi jako strom přání; kuṇapa — tohoto mrtvého těla; upabhogyam — smyslový požitek; icchanti — chtějí; yat — to, co; sparśa-jam — získané dotekem; niraye — v pekle; api — dokonce; nṝṇām — pro osoby.

Překlad

Ten, kdo Tě uctívá pouze pro uspokojení smyslů tohoto pytle z kůže, jistě podlehl vlivu Tvé iluzorní energie. Jsi jako strom přání a osvobozuješ od zrození a smrti, avšak pošetilci jako já od Tebe chtějí smyslový požitek, který je dostupný i osobám žijícím v pekelných podmínkách.

Význam

Dhruva Mahārāja se kál, protože motivem jeho oddané služby byla touha po hmotném zisku, a svůj postoj zde odsuzuje. Pro hmotný zisk či smyslový požitek uctívají Pána jen lidé, kteří postrádají poznání. Pán je jako strom přání — každý od Něho může získat, cokoliv si přeje, ale lidé většinou nevědí, o co by měli Pána žádat. Smyslové štěstí, které pochází z doteku kůže, zažívají i psi a prasata a je zcela bezvýznamné. Oddaný, který Pána uctívá s touhou po takovém bezvýznamném štěstí, skutečně postrádá veškeré poznání.

4.9.10

Verš

yā nirvṛtis tanu-bhṛtāṁ tava pāda-padma-
dhyānād bhavaj-jana-kathā-śravaṇena vā syāt
sā brahmaṇi sva-mahimany api nātha mā bhūt
kiṁ tv antakāsi-lulitāt patatāṁ vimānāt

Synonyma

yā — to, co; nirvṛtiḥ — blaženost; tanu-bhṛtām — vtělených; tava — Tvé; pāda-padma — lotosové nohy; dhyānāt — z meditace o; bhavat-jana — Tvých důvěrných oddaných; kathā — vyprávění; śravaṇena — poslechem; vā — nebo; syāt — nastává; sā — ona blaženost; brahmaṇi — v neosobním Brahmanu; sva-mahimani — Tvá velkodušnost; api — i; nātha — ó Pane; mā — nikdy; bhūt — existuje; kim — co říci o; tu — potom; antaka-asi — mečem smrti; lulitāt — je zničena; patatām — těch, kdo spadnou; vimānāt — ze svých letadel.

Překlad

Můj Pane, transcendentální blaženost získávaná meditací o Tvých lotosových nohách či nasloucháním vyprávění o Tvé slávě z úst čistých oddaných je nekonečná. Dalece předčí stav brahmānandy, kdy si člověk představuje, že splynul s neosobním Brahmanem, a ztotožňuje se s Nejvyšším. Když i brahmānandu překoná transcendentální blaženost z oddané služby, jakou cenu potom má obyčejné pomíjivé štěstí na nebeských planetách, které ukončí dělící meč času? I když se někomu podaří dosáhnout nebeských planet, časem znovu poklesne.

Význam

Štěstí, které získávají karmī po dosažení nebeských planet, ani štěstí jñānīch a yogīnů po splynutí s nejvyšším neosobním Brahmanem nelze srovnat s transcendentální blažeností z oddané služby, zejména z naslouchání o Pánu a Jeho opěvování (śravaṇaṁ kīrtanam). Yogīni sice meditují o transcendentální podobě Viṣṇua, ale oddaní o Něm nejen meditují, ale navíc Mu poskytují přímou službu. V předchozí sloce nalezneme slovo bhavāpyaya, které značí zrození a smrt. Pán může řetěz zrození a smrti přetnout. Monisté se mylně domnívají, že poté, co se živá bytost osvobodí z koloběhu rození a umírání, splyne s Nejvyšším Brahmanem. Zde je jasně řečeno, že transcendentální blaženost čistých oddaných, která je získaná ze śravaṇaṁ kīrtanam, je nepoměrně větší než brahmānanda, neosobní pojetí transcendentální blaženosti prožívané při splynutí s Absolutním.

Karmī jsou na tom ještě hůře. Jejich cílem je dostat se na vyšší planetární systémy. V Bhagavad-gītě (9.25) je řečeno: yānti deva-vratā devān — ti, kdo uctívají polobohy, se dostanou na nebeské planety. Jinde v Bhagavad-gītě (9.21) však také nalezneme: kṣīṇe puṇye martya-lokaṁ viśanti — ten, kdo se dostal na vyšší planetární soustavy, se musí po vyčerpání výsledků svých zbožných činností vrátit zpět. Ti, kdo se pomocí yajñī a zbožných činností povýšili na nebeské planety, jsou jako moderní astronauté, kteří pomocí tryskových motorů cestují na Měsíc nebo jiné nebeské planety, ale musí se vrátit, jakmile jim dojde palivo. Antakāsi-lulitāt — mečem času je člověk oddělen od svého vznešeného postavení v hmotném světě a musí znovu poklesnout. Dhruva Mahārāja si uvědomoval, že výsledky oddané služby jsou nesrovnatelně lepší než splynutí s Absolutním nebo cesta na nebeské planety. Slova patatāṁ vimānāt jsou velmi důležitá. Vimāna znamená “letadlo”. Ti, kdo se dostanou na nebeské planety, připomínají letadla, která se zřítí, jakmile jim dojde palivo.

4.9.11

Verš

bhaktiṁ muhuḥ pravahatāṁ tvayi me prasaṅgo
bhūyād ananta mahatām amalāśayānām
yenāñjasolbaṇam uru-vyasanaṁ bhavābdhiṁ
neṣye bhavad-guṇa-kathāmṛta-pāna-mattaḥ

Synonyma

bhaktim — oddaná služba; muhuḥ — neustále; pravahatām — těch, kdo vykonávají; tvayi — pro Tebe; me — má; prasaṅgaḥ — důvěrná společnost; bhūyāt — nechť se stane; ananta — ó Neomezený; mahatām — velkých oddaných; amala-āśayānām — v jejichž srdcích není hmotné znečištění; yena — prostřednictvím koho; añjasā — snadno; ulbaṇam — hrozný; uru — obrovský; vyasanam — plný nebezpečí; bhava-abdhim — oceán hmotné existence; neṣye — překonám; bhavat — Tvé; guṇa — transcendentální vlastnosti; kathā — zábavy; amṛta — nektar, věčný; pāna — pitím; mattaḥ — šílený.

Překlad

Dhruva Mahārāja pokračoval: Ó neomezený Pane, poskytni mi laskavě požehnání, abych se mohl stýkat s velkými oddanými, kteří se neustále zaměstnávají ve Tvé transcendentální láskyplné službě, podobně jako bez ustání plynou vlny na řece. Takoví transcendentální oddaní žijí zcela čistým životem. Prostřednictvím oddané služby budu jistě moci překonat oceán nevědomosti hmotné existence, vzdouvaný vlnami nebezpečnými jako požár. Bude to pro mne snadné, jelikož začínám šílet po naslouchání o Tvých transcendentálních vlastnostech a věčných zábavách.

Význam

Dhruva Mahārāja toužil po společnosti čistých oddaných. Bez společnosti oddaných nemůže být transcendentální oddaná služba úplná a nelze ji ani náležitě vychutnávat. Z tohoto důvodu jsme založili Mezinárodní společnost pro vědomí Kṛṣṇy. Každý, kdo se této společnosti straní a přitom chce jednat ve vědomí Kṛṣṇy, trpí silnou halucinací, jelikož něco takového není možné. Výrok Dhruvy Mahārāje potvrzuje, že dokud se člověk nestýká s oddanými, jeho oddaná služba nedozraje a nebude se lišit od hmotných činností. Pán říká: satāṁ prasaṅgān mama vīrya-saṁvido bhavanti hṛt-karṇa-rasāyanāḥ (Bhāg. 3.25.25). Slova Pána Kṛṣṇy se mohou projevit v plné síle a lahodit srdci a uchu jedině ve společnosti čistých oddaných. Dhruva Mahārāja si společnost oddaných viditelně přál. Taková společnost v rámci činností oddané služby je jako vlny neustále plynoucí řeky. V naší Mezinárodní společnosti pro vědomí Kṛṣṇy vykonáváme oddanou službu čtyřiadvacet hodin denně. Každý okamžik je zasvěcen oddané službě Pánu — to se nazývá nepřetržitý proud oddané služby.

Māyāvādští filozofové mohou namítnout: “Možná jste velice šťastní ve společnosti oddaných, ale jak chcete překonat oceán hmotné existence?” Dhruva Mahārāja odpovídá, že to vůbec není obtížné. Jasně říká, že tento oceán lze překonat velmi snadno, pokud začneme šílet po naslouchání o Pánově slávě. Bhavad-guṇa-kathā — ten, kdo se vytrvale věnuje naslouchání o Pánu ze Śrīmad Bhagavad-gīty, Śrīmad-Bhāgavatamu a Caitanya-caritāmṛty a propadne tomuto procesu stejně, jako když někdo propadne omamným látkám, velmi snadno překoná nevědomost hmotné existence. Oceán hmotné nevědomosti se dá přirovnat k požáru, ale na oddaného tento požár nemá vliv, jelikož je zcela zabraný do oddané služby. Ačkoliv je hmotný svět požárem, oddanému se zdá být plný požitku (viśvaṁ pūrṇa-sukhāyate).

Význam prohlášení Dhruvy Mahārāje je, že oddaná služba ve společnosti oddaných je příčinou dalšího rozvoje oddané služby. Pouze oddanou službou lze dosáhnout transcendentální planety Goloky Vṛndāvany, kde také není nic než oddaná služba, neboť činnosti oddané služby v hmotném i v duchovním světě jsou stejné. Oddaná služba se nemění. Můžeme uvést příklad manga: nezralé mango je také mango, a když dozraje, zůstane stejným mangem, ale stane se chutnější. S oddanou službou je to také tak. Existuje oddaná služba, která je vykonávaná podle nařízení duchovního mistra a pokynů a usměrňujících zásad śāster, a oddaná služba v duchovním světě, prováděná přímo ve společnosti Nejvyšší Osobnosti Božství. Stále se však jedná o stejnou oddanou službu. Nic se zde nemění. Jediným rozdílem je, že jedno stádium je nezralé a druhé zralé a chutnější. Zralosti v oddané službě lze dosáhnout pouze ve společnosti oddaných.

4.9.12

Verš

te na smaranty atitarāṁ priyam īśa martyaṁ
ye cānv adaḥ suta-suhṛd-gṛha-vitta-dārāḥ
ye tv abja-nābha bhavadīya-padāravinda-
saugandhya-lubdha-hṛdayeṣu kṛta-prasaṅgāḥ

Synonyma

te — oni; na — nikdy; smaranti — vzpomínají; atitarām — velice; priyam — drahé; īśa — ó Pane; martyam — hmotné tělo; ye — ti, kdo; ca — rovněž; anu — ve vztahu k; adaḥ — němu; suta — synové; suhṛt — přátelé; gṛha — domov; vitta — bohatství; dārāḥ — manželka; ye — ti, kdo; tu — potom; abja-nābha — ó Pane, Jehož pupek je jako lotos; bhavadīya — Tvých; pada-aravinda — lotosových nohou; saugandhya — vůně; lubdha — dosáhli; hṛdayeṣu — s oddanými, jejichž srdce; kṛta-prasaṅgāḥ — mít společnost.

Překlad

Ó Pane, Jehož pupek je jako lotos, komu se poštěstilo získat společnost oddaného, jehož srdce neustále dychtí po Tvých lotosových nohách a vyhledává jejich vůni, ten nikdy neulpívá na hmotném těle a na věcech, které s ním souvisí, jako je potomstvo, přátelé, domov, bohatství a manželka. Vůbec se o ně nezajímá — není jako materialista, kterému je to vše velice drahé.

Význam

Zvláštní výhodou oddané služby je, že oddaní se nejen těší z transcendentálních zábav Pána, když o nich naslouchají, opěvují je a oslavují, ale také příliš neulpívají na svých tělech. Yogī je naopak k tělu velmi připoutaný a domnívá se, že pomocí tělesných cvičení udělá pokrok v duchovním vědomí. O oddanou službu zpravidla nejeví velký zájem; důležitější je pro něho ovládání dechu, přestože je to pouze tělesná záležitost. Dhruva Mahārāja zde jasně říká, že oddaný se o tělesné záležitosti nezajímá, jelikož ví, že není toto tělo. Nemarní čas tělesnými cviky a raději hned od počátku vyhledává společnost čistého oddaného. Díky pouhému stýkání se s čistým oddaným udělá v duchovním vědomí mnohem větší pokrok než kterýkoliv yogī. Oddaný si uvědomuje, že není toto tělo, a proto ho nikdy neovlivňuje tělesné štěstí či neštěstí. Nezajímá se o vytváření tělesných vztahů k manželce, dětem, domovu, penězům atd., a tedy ani o štěstí a neštěstí, které tyto věci doprovází. To je zvláštní výhoda oddaného. Oddaným se však můžeme stát jen za předpokladu, že budeme vyhledávat společnost čistého oddaného, který neustále vychutnává vůni lotosových nohou Pána.

4.9.13

Verš

tiryaṅ-naga-dvija-sarīsṛpa-deva-daitya-
martyādibhiḥ paricitaṁ sad-asad-viśeṣam
rūpaṁ sthaviṣṭham aja te mahad-ādy-anekaṁ
nātaḥ paraṁ parama vedmi na yatra vādaḥ

Synonyma

tiryak — zvířaty; naga — stromy; dvija — ptáky; sarīsṛpa — plazy; deva — polobohy; daitya — démony; martya-ādibhiḥ — lidmi atd.; paricitam — prostoupený; sat-asat-viśeṣam — projevená i neprojevená různorodost; rūpam — podoba; sthaviṣṭham — celková vesmírná; aja — ó Nezrozený; te — Tvá; mahat-ādi — jejíž příčinou je souhrn hmotné energie atd.; anekam — různé příčiny; na — ne; ataḥ — od toho; param — transcendentální; parama — ó Nejvyšší; vedmi — vím; na — ne; yatra — kde; vādaḥ — různé argumenty.

Překlad

Drahý Pane, jsi Svrchovaný a Nezrozený. Vím, že vesmír, jehož příčinou je souhrn hmotné energie, je plný různých druhů živých bytostí; zvířat, stromů, ptáků, plazů, polobohů či lidí. Vím také, že živé bytosti jsou někdy projevené a někdy neprojevené. Nikdy jsem však neviděl to, co vidím nyní — Tvou svrchovanou podobu. Tvá přítomnost znamená konec všem teoriím.

Význam

V Bhagavad-gītě Pán říká, že prostupuje celým vesmírem, ale ačkoliv na Něm vše závisí, On zůstává stranou všeho. O tom zde hovoří Dhruva Mahārāja. Přestože znal různé druhy hmotných podob, kterých je 8 400 000 a patří mezi ně vodní živočichové, ptáci, zvířata atd., ještě nikdy neviděl transcendentální podobu Pána. Pravdou je, že dokud člověk nevykonává oddanou službu Nejvyšší Osobnosti Božství, nemůže původní podobě Pána porozumět. To potvrzuje Bhagavad-gītā (18.55): bhaktyā mām abhijānāti — skutečně pochopit Absolutní Pravdu, Nejvyšší Osobu, je možné pouze prostřednictvím oddané služby.

Dhruva Mahārāja zde porovnává své předchozí pochopení s pochopením v přítomnosti Nejvyššího Pána. Přirozeným postavením každé živé bytosti je sloužit; dokud si však není vědoma Nejvyšší Osobnosti Božství, slouží stromům, plazům, zvířatům, lidem, polobohům atd. Můžeme vidět, že někteří lidé slouží psům, jiní rostlinám a další polobohům, lidstvu nebo svému nadřízenému v kanceláři, ale nikdo neslouží Kṛṣṇovi. Vedle běžných lidí však i ti, kdo jsou pokročilí v duchovním poznání, slouží nanejvýše virāṭ-rūpě nebo svou meditací uctívají prázdnotu (voidismus), jelikož nejsou schopni porozumět Pánově původní podobě. Dhruva Mahārāja však dostal od Nejvyššího Pána požehnání — když se Pán dotkl Svou lasturou jeho čela, bylo mu zevnitř zjeveno skutečné poznání a mohl porozumět Pánově transcendentální podobě. Dhruva Mahārāja zde připouští, že byl nejen nevědomý, ale navíc věkem pouhé dítě. Bez požehnání dotekem Pánovy lastury by obyčejné nevědomé dítě nemohlo pochopit nejvyšší podobu Pána.

4.9.14

Verš

kalpānta etad akhilaṁ jaṭhareṇa gṛhṇan
śete pumān sva-dṛg ananta-sakhas tad-aṅke
yan-nābhi-sindhu-ruha-kāñcana-loka-padma-
garbhe dyumān bhagavate praṇato ’smi tasmai

Synonyma

kalpa-ante — na konci věku; etat — tento vesmír; akhilam — vše; jaṭhareṇa — do břicha; gṛhṇan — pohltí; śete — ulehne; pumān — Nejvyšší Osoba; sva-dṛk — hledící na Sebe; ananta — Śeṣa, neomezená bytost; sakhaḥ — ve společnosti; tat-aṅke — na Jeho klíně; yat — z Jehož; nābhi — pupku; sindhu — oceán; ruha — vyrostl; kāñcana — zlatá; loka — planeta; padma — lotosu; garbhe — na květu; dyumān — Pán Brahmā; bhagavate — Nejvyšší Osobnosti Božství; praṇataḥ — klanící se; asmi — jsem; tasmai — Jemu.

Překlad

Můj milý Pane, Garbhodakaśāyī Viṣṇu, Nejvyšší Osobnost Božství, pohltí na konci každého věku do Svého břicha vše projevené ve vesmíru. Ulehne na Śeṣa Nāga a z Jeho pupku vyroste zlatý lotos, na jehož květu se narodí Pán Brahmā. Ty jsi tento Nejvyšší Pán, a proto se Ti s úctou klaním.

Význam

Dhruva Mahārāja dokonale realizoval Nejvyšší Osobnost Božství. Vedy praví: yasmin vijñāte sarvam evaṁ vijñātaṁ bhavati — poznání získané transcendentální, bezpříčinnou milostí Pána je tak dokonalé, že oddaný se jeho prostřednictvím seznámí se všemi různými projevy Pána. Dhruva Mahārāja měl před sebou Pána Kṣīrodakaśāyī Viṣṇua a porozuměl i dalším Pánovým podobám — Garbhodakaśāyī Viṣṇuovi a Kāraṇodakaśāyī neboli Mahā-Viṣṇuovi. O Mahā-Viṣṇuovi říká Brahma-saṁhitā (5.48):

yasyaika-niśvasita-kālam athāvalambya
jīvanti loma-vilajā jagad-aṇḍa-nāthāḥ
viṣṇur mahān sa iha yasya kalā-viśeṣo
govindam ādi-puruṣaṁ tam ahaṁ bhajāmi

Když na konci každého věku zaniknou hmotné světy, vše vstupuje do těla Garbhodakaśāyī Viṣṇua, který leží na Śeṣa Nāgovi, další podobě Pána.

Kdo není oddaný, nemůže porozumět podobám Viṣṇua a jejich postavení vůči stvoření. Ateisté nechápou, jak může z pupku Garbhodakaśāyī Viṣṇua vyrůst stonek květiny. Považují všechny výroky śāster za vymyšlené příběhy. Neznalost Absolutní Pravdy a neochota naslouchat autoritám jen prohlubuje jejich ateismus, a proto nemohou pochopit Nejvyšší Osobnost Božství. Oddaný jako Dhruva Mahārāja naopak Pánovou milostí zná všechny projevy Pána a jejich postavení. Každý, kdo získá od Pána jen špetku milosti, může pochopit Jeho slávu. Ostatní mohou o Absolutní Pravdě jen spekulovat, ale nikdy Pána nepoznají. Transcendentální podoba, duchovní svět a duchovní činnosti v něm — to vše je bez kontaktu s oddaným Pána zcela nepochopitelné.

4.9.15

Verš

tvaṁ nitya-mukta-pariśuddha-vibuddha ātmā
kūṭa-stha ādi-puruṣo bhagavāṁs try-adhīśaḥ
yad-buddhy-avasthitim akhaṇḍitayā sva-dṛṣṭyā
draṣṭā sthitāv adhimakho vyatirikta āsse

Synonyma

tvam — Ty; nitya — věčně; mukta — osvobozený; pariśuddha — neposkvrněný; vibuddhaḥ — plný poznání; ātmā — Nejvyšší Duše; kūṭa-sthaḥ — neměnný; ādi — původní; puruṣaḥ — osoba; bhagavān — Pán, který má v plné míře šest vznešených vlastností; tri-adhīśaḥ — vládce tří kvalit; yat — z čehož; buddhi — intelektuálních činnosti; avasthitim — na všech stupních; akhaṇḍitayā — nepřerušeným; sva-dṛṣṭyā — transcendentálním pohledem; draṣṭā — jsi svědkem; sthitau — pro udržování (vesmíru); adhimakhaḥ — poživatel výsledků všech obětí; vyatiriktaḥ — jinak; āsse — jsi umístěn.

Překlad

Můj Pane, Svým nepřerušeným transcendentálním pohledem vidíš vše, a jsi tudíž nejvyšším svědkem všech úrovní intelektuálních činností. Jsi věčně osvobozený, nacházíš se v kvalitě čistého dobra a existuješ beze změn v podobě Nadduše. Jsi původní Osobnost Božství, a protože máš v plné míře všech šest vznešených vlastností a věčně vládneš třem kvalitám hmotné přírody, lišíš se od obyčejných živých bytostí. Jako Pán Viṣṇu udržuješ chod celého vesmíru, ale současně zůstáváš stranou všeho a užíváš si výsledků všech obětí.

Význam

Námitka ateistů proti svrchovanosti Nejvyšší Osobnosti Božství zní, že pokud se Bůh zjevuje a odchází, uléhá a opět procitá, je jako kterákoliv jiná živá bytost. Dhruva Mahārāja zde poukazuje na podstatné rozdíly mezi Nejvyšší Osobností Božství a obyčejnými živými bytostmi. Říká například, že Pán je věčně osvobozený. Ať se zjeví kdykoliv, i v tomto hmotném světě, nikdy nepodléhá vlivu tří kvalit hmotné přírody. Je try-adhīśa, vládce tří guṇ. Z Bhagavad-gīty (7.14) se dozvídáme, že všechny živé bytosti jsou pod vlivem těchto tří guṇ (daivī hy eṣā guṇamayī mama māyā duratyayā). Vliv vnější energie Pána je velice silný, ale Pán, který je vládcem tří kvalit hmotné přírody, nikdy akcím a reakcím těchto kvalit nepodléhá. Īśopaniṣad proto učí, že Pán je neposkvrněný; nečistoty hmotného světa se Ho nedotknou. Kṛṣṇa říká v Bhagavad-gītě, že hlupáci a darebáci Ho pokládají za obyčejného člověka. Nevědí nic o Jeho paraṁ bhāvam, věčném transcendentálním postavení mimo vliv hmotných nečistot.

Další rozdíl mezi Pánem a obyčejnou živou bytostí je, že živá bytost je neustále v temnotě. I když se nachází v kvalitě dobra, přesto mnoho věcí stále neví. Nejvyšší Osobnost Božství však zná minulost, přítomnost i budoucnost a ví o všem, co se děje v našich srdcích. V Bhagavad-gītě je tato skutečnost potvrzena slovy vedāhaṁ samatītāni. Pán není částí duše — je neměnnou Nejvyšší Duší a všechny živé bytosti jsou Jeho nedílné části. Pánova daiva-māyā nutí živé bytosti rodit se do tohoto hmotného světa, ale když se zjevuje Pán, činí tak prostřednictvím Své vnitřní energie, ātma-māyi. Živá bytost je navíc stále pod vládou času — má svou minulost, přítomnost a budoucnost. Podmíněná existence začíná zrozením a končí smrtí, ale Pán je ādi-puruṣa, původní osoba. Pán Brahmā se v Brahma-saṁhitě klaní ādi-puruṣovi, Govindovi, původní osobě, která nemá počátek. Hmotný svět naopak svůj počátek má. Vedānta učí (janmādy asya yataḥ), že vše se rodí z Nejvyššího, ale Sám Nejvyšší se nikdy nerodí. Pán vlastní všech šest vznešených vlastností v plné míře a nikdo se s Ním nemůže srovnávat. Je vládcem hmotné přírody, Jeho inteligence je naprosto neomylná, a ačkoliv udržuje celé stvoření, je stranou všeho. Vedy (Kaṭha Upaniṣad 2.2.13) praví: nityo nityānāṁ cetanaś cetanānām — Pán je nejvyšším udržovatelem. Živé bytosti Mu musí sloužit prováděním obětí, neboť Pán je oprávněným poživatelem výsledků všech obětí. Každý z nás má proto zasvětit oddané službě Pánu svůj život, bohatství, inteligenci a slova. To je původní, přirozené postavení živé bytosti. Spánek Nejvyšší Osobnosti Božství na Oceánu příčin nelze v žádném případě srovnávat se spánkem obyčejných živých bytostí. Živá bytost se Nejvyššímu Pánu za žádných okolností nevyrovná. Jelikož se přívrženci māyāvādské filozofie s těmito závěry nemohou smířit, uchylují se k impersonalismu nebo voidismu.

4.9.16

Verš

yasmin viruddha-gatayo hy aniśaṁ patanti
vidyādayo vividha-śaktaya ānupūrvyāt
tad brahma viśva-bhavam ekam anantam ādyam
ānanda-mātram avikāram ahaṁ prapadye

Synonyma

yasmin — ve kterém; viruddha-gatayaḥ — opačného charakteru; hi — jistě; aniśam — vždy; patanti — jsou projevené; vidyā-ādayaḥ — poznání a nevědomost atd.; vividha — různé; śaktayaḥ — energie; ānupūrvyāt — neustále; tat — ten; brahma — Brahman; viśva-bhavam — příčina hmotného stvoření; ekam — jeden; anantam — neomezený; ādyam — původní; ānanda-mātram — výlučně blažený; avikāram — neměnný; aham — já; prapadye — klaním se.

Překlad

Drahý Pane, v Tvém neosobní projevu Brahmanu vždy existují dva protichůdné prvky — poznání a nevědomost. Tvé nekonečné energie jsou neustále projevené, ale nedělitelný, původní, neměnný, neomezený a blažený neosobní Brahman je příčinou hmotného projevu. Jelikož jsi tímto neosobním Brahmanem, hluboce se Ti klaním.

Význam

Podle Brahma-saṁhity je nekonečný neosobní Brahman záře transcendentálního těla Govindy. V této neomezené záři emanující z těla Nejvyšší Osobnosti Božství existují nesčetné vesmíry s jejich nesčetnými různorodými planetami. Ačkoliv je Nejvyšší Pán původní příčinou všech příčin, Jeho neosobní záře Brahmanu je bezprostřední příčinou hmotného projevu. Dhruva Mahārāja se proto neosobnímu rysu Pána uctivě klaní. Kdo tento neosobní rys Pána realizuje, může užívat neměnné brahmānandy neboli duchovní blaženosti.

Śrīla Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura píše, že realizace Brahmanu, neosobního aspektu Pána, je určena pro ty, kdo jsou vysoce pokročilí, ale přesto neschopní pochopit osobní rysy či různorodost duchovního světa. O těchto oddaných se říká, že jsou jñāna-miśra-bhaktové — jejich oddaná služba je smíšená s empirickým poznáním. Jelikož realizace neosobního Brahmanu je částečnou realizací Absolutní Pravdy, Dhruva Mahārāja se Pánu v tomto aspektu uctivě klaní.

Realizace neosobního Brahmanu je vzdálenou realizací Absolutní Pravdy. Ačkoliv se Brahman zdá být bez energií, má ve skutečnosti různé energie, které jednají v rámci kategorií poznání a nevědomosti. Díky těmto energiím je neustále projevena vidyā a avidyā. Tyto dvě složky velice pěkně popisuje Īśopaniṣad, kde je řečeno, že avidyā, nevědomost, člověka někdy vede k závěru, že Absolutní Pravda je z konečného hlediska neosobní. Ve skutečnosti se osobní a neosobní realizace vyvíjí úměrně rozvoji oddané služby. Čím více budeme rozvíjet oddanou službu, tím více se přiblížíme k Absolutní Pravdě, která se na počátku, kdy jí realizujeme zdálky, projevuje jako neosobní.

Vlivem avidyā-śakti neboli māyi postrádá obyčejný člověk jak poznání, tak oddanost. Když však jñānī, částečně pokročilý člověk, pokročí ještě více, dostane se na úroveň jñāna-miśra-bhakty neboli oddaného, jehož láska se mísí s empirickým poznáním. Jeho další pokrok vede k realizaci Absolutní Pravdy jako osoby s mnoha různými energiemi. Pokročilý oddaný chápe Pána i Jeho tvůrčí energii. Jakmile uznáme tvůrčí energii Absolutní Pravdy, pochopíme i šest vznešených vlastností Nejvyšší Osobnosti Božství. Ještě pokročilejší oddaný, který má úplné poznání, může porozumět transcendentálním zábavám Pána. Pouze na této úrovni lze plně prožívat transcendentální blaženost. Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura dává v této souvislosti příklad člověka, který spěje ke svému cíli. Jak se k němu blíží, nejprve ho vidí z dálky. Například z dálky vidí město, do kterého jde; tehdy pouze rozpozná, že se jedná o město. Když přijde blíže, vidí kupole a vlajky, a když do něho konečně vstoupí, spatří ulice, parky, jezírka, tržnice, obchody a lidi, kteří nakupují. Vidí různá kina, a jak lidé tančí a veselí se. Když osobně vstoupí do města a vidí jeho život, je spokojený.

4.9.17

Verš

satyāśiṣo hi bhagavaṁs tava pāda-padmam
āśīs tathānubhajataḥ puruṣārtha-mūrteḥ
apy evam arya bhagavān paripāti dīnān
vāśreva vatsakam anugraha-kātaro ’smān

Synonyma

satya — opravdové; āśiṣaḥ — ve srovnání s jinými požehnáními; hi — jistě; bhagavan — můj Pane; tava — Tvoje; pāda-padmam — lotosové nohy; āśīḥ — požehnání; tathā — tak; anubhajataḥ — pro oddané; puruṣa-artha — skutečného životního cíle; mūrteḥ — zosobnění; api — i když; evam — takto; arya — ó Pane; bhagavān — Osobnost Božství; paripāti — udržuje; dīnān — chudé v srdci; vāśrā — kráva; iva — jako; vatsakam — teleti; anugraha — dát milost; kātaraḥ — dychtí; asmān — mně.

Překlad

Svrchovaný Pane, jsi nejvyšší zosobněnou podobou všech požehnání. Proto ten, kdo bez jakýchkoliv jiných tužeb zůstává ve Tvé oddané službě, dává přednost uctívání Tvých lotosových nohou před možností stát se králem a vládnout celému království. Tak obrovské je požehnání, které pochází z uctívání Tvých lotosových nohou. Nevědomým oddaným, jako jsem já, dáváš Svou bezpříčinnou milost a pečuješ o ně, podobně jako kráva dává novorozenému teleti mléko a chrání ho před nebezpečím.

Význam

Dhruva Mahārāja si uvědomoval své nedostatky ve vykonávání oddané služby. Čistá oddaná služba nemá hmotnou podobu a není pokrytá mentální spekulací či plodonosnými činnostmi — nazývá se proto ahaitukī, nemotivovaná. Dhruva Mahārāja si uvědomoval, že měl pro uctívání Pána motiv, neboť chtěl získat otcovo království. Takový nečistý oddaný nemůže nikdy vidět Nejvyšší Osobnost Božství tváří v tvář. Dhruva Mahārāja byl proto velmi vděčný za bezpříčinnou milost, kterou mu Pán prokázal. Pán je neomezeně milostivý — nejenže plní touhy oddaných, kteří jsou pod vlivem nevědomosti a touží po hmotném prospěchu, ale také jim poskytuje veškerou ochranu, stejně jako kráva dává mléko novorozenému teleti. V Bhagavad-gītě je řečeno, že těm, kdo neustále oddaně slouží, dává Pán inteligenci, pomocí které k Němu mohou postupně bez potíží dojít. Upřímná snaha oddaně sloužit je od samého začátku podmínkou úspěchu oddaného. Potom se o něho i přesto, že má mnoho chyb, Kṛṣṇa postará a postupně ho dovede na nejvyšší úroveň oddané služby.

Dhruva Mahārāja Pána oslovuje jako puruṣārtha-mūrti, “konečný cíl života”. Puruṣārtha obvykle označuje vykonávání určitého druhu náboženských povinností neboli uctívání Boha pro hmotná požehnání. Modlit se o hmotný prospěch má jediný cíl — smyslový požitek. A když přes všechno své úsilí člověk nemůže smysly plně uspokojit a cítí se zklamaný, začne toužit po osvobození, úniku z hmotné existence. Takovým činnostem se běžně říká puruṣārtha. Ve skutečnosti je však konečným cílem života pochopit Nejvyšší Osobnost Božství. To se nazývá pañcama-puruṣārtha, konečný cíl života. Pán Caitanya nás proto učil, abychom se nemodlili k Nejvyššímu Pánu o hmotné bohatství, popularitu nebo dobrou manželku. Modlit bychom se měli jen o to, aby nás Pán neustále zaměstnával ve Své transcendentální láskyplné službě. Dhruva Mahārāja si uvědomoval svou touhu po hmotném prospěchu, a proto si přál Pánovu ochranu, aby ho hmotné touhy nesvedly z cesty oddané služby.

4.9.18

Verš

maitreya uvāca
athābhiṣṭuta evaṁ vai
sat-saṅkalpena dhīmatā
bhṛtyānurakto bhagavān
pratinandyedam abravīt

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — Maitreya řekl; atha — potom; abhiṣṭutaḥ — když byl uctíván; evam — takto; vai — jistě; sat-saṅkalpena — Dhruvou Mahārājem, který v srdci choval jen dobré úmysly; dhī-matā — jelikož byl velice inteligentní; bhṛtya-anuraktaḥ — velmi příznivě nakloněný Svým oddaným; bhagavān — Nejvyšší Osobnost Božství; pratinandya — když mu poblahopřál; idam — toto; abravīt — pravil.

Překlad

Velký mudrc Maitreya pokračoval: Drahý Viduro, Dhruva Mahārāja v srdci choval jen dobré úmysly. Když ukončil své modlitby, Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, který je velmi laskavý ke Svým oddaným a služebníkům, mu poblahopřál a takto promluvil.

4.9.19

Verš

śrī-bhagavān uvāca
vedāhaṁ te vyavasitaṁ
hṛdi rājanya-bālaka
tat prayacchāmi bhadraṁ te
durāpam api suvrata

Synonyma

śrī-bhagavān uvāca — Nejvyšší Pán pravil; veda — znám; aham — Já; te — tvou; vyavasitam — odhodlanost; hṛdi — v srdci; rājanya-bālaka — ó synu krále; tat — tím; prayacchāmi — obdaruji tě; bhadram — hodně štěstí; te — tobě; durāpam — přestože je to velice obtížné získat; api — ačkoliv; su-vrata — ten, kdo složil zbožný slib.

Překlad

Nejvyšší Pán pravil: Můj milý Dhruvo, synu krále, splnil jsi zbožné sliby a Já znám i přání, které se skrývá ve tvém srdci. Ačkoliv je tvá touha neskromná a je obtížné ji splnit, dám ti vše, po čem dychtíš. Přeji ti, abys byl šťasten.

Význam

Pán je ke Svým oddaným tak milostivý, že Dhruvovi Mahārājovi ihned řekl: “Buď šťastný.” Dhruvu Mahārāje v mysli sužovaly velké obavy, neboť při vykonávání oddané služby toužil po hmotném prospěchu, což mu bránilo dosáhnout stádia lásky k Bohu. Bhagavad-gītā (2.44) praví: bhogaiśvarya-prasaktānām — toho, kdo má sklony k hmotnému požitku, nemůže oddaná služba přitahovat. Je pravda, že Dhruva Mahārāja v srdci toužil po království, které by bylo mnohem větší než Brahmaloka. To je typická touha kṣatriyi. Navíc byl jen pětileté dítě, a tomu odpovídalo jeho dětinské přání mít větší království, než je otcovo, dědovo a pradědovo. Jeho otec Uttānapāda byl synem Manua a Manu byl synem Pána Brahmy. Dhruva si umínil, že všechny tyto vznešené členy své rodiny předčí, a Pán o jeho dětinských touhách věděl. Jak ale bylo možné poskytnout Dhruvovi vyšší postavení, než má Pán Brahmā?

Pán Dhruvu Mahārāje ujistil o Své lásce. Povzbudil ho, aby se netrápil, že měl dětinské hmotné touhy a současně čisté úmysly stát se velkým oddaným Pána. Pán Svému čistému oddanému obvykle neposkytuje hmotné bohatství, a to ani tehdy, když po něm oddaný touží. V případě Dhruvy Mahārāje tomu však bylo jinak. Pán věděl, že Dhruva Mahārāja je tak velký oddaný, že ho ani hmotné bohatství nikdy neodvede od lásky k Bohu. Vysoce kvalifikovaný oddaný tedy může mít možnost hmotného požitku a současně milovat Boha. To však byl výjimečný případ Dhruvy Mahārāje.

4.9.20-21

Verš

nānyair adhiṣṭhitaṁ bhadra
yad bhrājiṣṇu dhruva-kṣiti
yatra graharkṣa-tārāṇāṁ
jyotiṣāṁ cakram āhitam

meḍhyāṁ go-cakravat sthāsnu
parastāt kalpa-vāsinām
dharmo ’gniḥ kaśyapaḥ śukro
munayo ye vanaukasaḥ
caranti dakṣiṇī-kṛtya
bhramanto yat satārakāḥ

Synonyma

na — nikdy; anyaiḥ — jinými; adhiṣṭhitam — nebyla ovládána; bhadra — drahý chlapče; yat — která; bhrājiṣṇu — jasně září; dhruva-kṣiti — země zvaná Dhruvaloka; yatra — kde; graha — planety; ṛkṣa — souhvězdí; tārāṇām — hvězdy; jyotiṣām — svítícími tělesy; cakram — otáčení; āhitam — děje se; meḍhyām — kolem ústřední osy; go — býků; cakra — mnoho; vat — jako; sthāsnu — stálice; parastāt — mimo; kalpa — den Brahmy (věk); vāsinām — ti, kdo žijí; dharmaḥ — Dharma; agniḥ — Agni; kaśyapaḥ — Kaśyapa; śukraḥ — Śukra; munayaḥ — velcí mudrci; ye — všichni, kdo; vana-okasaḥ — žijí v lese; caranti — pohybují se; dakṣiṇī-kṛtya — tak, že zůstává po jejich pravé straně; bhramantaḥ — obíhají; yat — kterou planetu; satārakāḥ — se všemi hvězdami.

Překlad

Nejvyšší Pán pokračoval: Milý Dhruvo, daruji ti zářivou planetu, známou jako Polárka, která nepřestane existovat ani po zničení na konci věku. Nad touto planetou, kolem které krouží veškeré sluneční soustavy, planety a hvězdy, ještě nikdo nikdy nepanoval. Obíhají ji veškerá svítící vesmírná tělesa, stejně jako býci chodí kolem ústřední osy mlýna při mletí obilí. Hvězdy obývané velkými mudrci, jako jsou Dharma, Agni, Kaśyapa a Śukra, ji obíhají tak, že zůstává po jejich pravé straně. Tato Polárka existuje i po zničení všech ostatních planet.

Význam

Polárka sice existovala i před tím, než na ní začal panovat Dhruva Mahārāja, ale neměla žádné vládnoucí božstvo. Tato Polárka, Dhruvaloka, je ústředním bodem pro veškeré hvězdy a sluneční soustavy, které ji obíhají stejně, jako volské spřežení chodí kolem osy mlýnského kamene při mletí obilí. Dhruva si přál mít nejlepší planetu ve vesmíru, a ačkoliv to byl dětinský nápad, Pán mu jeho přání splnil. Dítě někdy chce po svém otci něco, co ještě nikdy nikomu jinému nedal, a otec mu to z lásky dá. Podobně i Dhruva Mahārāja dostal jedinečnou planetu, Dhruvaloku. Jedinečná je tím, že zůstává nedotčená, dokud nezanikne celý vesmír — přetrvává tedy i zničení, ke kterému dochází během Brahmovy noci. Existují dva druhy zničení. Jedno nastává vždy během Brahmovy noci a druhé na konci Brahmova života. Na konci Brahmova života se vybrané osobnosti vrací domů, zpátky k Bohu, a Dhruva Mahārāja je jednou z nich. Pán Dhruvu ujistil, že přečká i částečné zničení tohoto vesmíru a na konci úplného zničení půjde přímo na Vaikuṇṭhu, duchovní planetu v duchovním nebi. Śrīla Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura píše v této souvislosti ve svých komentářích, že Dhruvaloka je jedna z lok, jako je Śvetadvīp, Mathurā a Dvārakā. To vše jsou věčná místa v království Boha, které je popsáno v Bhagavad-gītě (tad dhāma paramam) a ve Vedách (oṁ tad viṣṇoḥ paramaṁ padaṁ sadā paśyanti sūrayaḥ). Slova parastāt kalpa-vāsinām — “nad planetami obývanými po zničení” — se vztahují na vaikuṇṭhské planety. Nejvyšší Pán tedy Dhruvovi Mahārājovi zaručil návrat na Vaikuṇṭhaloku.

4.9.22

Verš

prasthite tu vanaṁ pitrā
dattvā gāṁ dharma-saṁśrayaḥ
ṣaṭ-triṁśad-varṣa-sāhasraṁ
rakṣitāvyāhatendriyaḥ

Synonyma

prasthite — po odchodu; tu — ale; vanam — do lesa; pitrā — tvým otcem; dattvā — dá; gām — celý svět; dharma-saṁśrayaḥ — pod ochranou zbožnosti; ṣaṭ-triṁśat — třicet šest; varṣa — let; sāhasram — tisíc; rakṣitā — budeš panovat; avyāhata — bez narušení; indriyaḥ — síla smyslů.

Překlad

Poté, co tvůj otec odejde do lesa a předá ti své království, budeš panovat nad celým světem po třicet šest tisíc let. Všechny tvé smysly zůstanou stejně silné jako nyní a nikdy nezestárneš.

Význam

Jelikož se lidé v Satya-yuze dožívali sta tisíc let, představuje třicet šest tisíc let vlády Dhruvy Mahārāje nad světem zcela reálnou dobu.

4.9.23

Verš

tvad-bhrātary uttame naṣṭe
mṛgayāyāṁ tu tan-manāḥ
anveṣantī vanaṁ mātā
dāvāgniṁ sā pravekṣyati

Synonyma

tvat — tvůj; bhrātari — bratr; uttame — Uttama; naṣṭe — zabit; mṛgayāyām — při lovu; tu — potom; tat-manāḥ — tolik soužená; anveṣantī — při hledání; vanam — v lese; mātā — matka; dāva-agnim — do lesního požáru; sā — ona; pravekṣyati — vstoupí.

Překlad

Pán pokračoval: Tvůj bratr Uttama se v budoucnosti vypraví do lesa na lov a bude zabit. Tvá nevlastní matka Suruci, dohnaná smrtí svého syna k šílenství, se ho vydá hledat, ale stane se obětí lesního požáru.

Význam

Dhruva Mahārāja se chtěl pomstít své nevlastní matce a s tímto předsevzetím se vypravil do lesa, aby vyhledal Nejvyšší Osobnost Božství. Dhruva, kterého nevlastní matka urazila, nebyl obyčejnou osobou, ale velkým vaiṣṇavou a přestupek proti lotosovým nohám vaiṣṇavy je v tomto světě tím nejhorším přestupkem. Až se Suruci dozví o smrti svého syna, pomate se kvůli urážce Dhruvy Mahārāje na rozumu a vstoupí do lesního požáru, kde zahyne. Pán se o tom zmínil proto, že Dhruva byl odhodlaný se Suruci pomstít. Tato událost je pro nás poučením, abychom se nikdy nepokoušeli urážet vaiṣṇavu. A nejen vaiṣṇavu — něměli bychom zbytečně urážet nikoho. Dhruva Mahārāja byl pouhé dítě, když ho Suruci urazila. Samozřejmě nevěděla, že Dhruva je velký vaiṣṇava, a spáchala tedy přestupek nevědomky. I když vaiṣṇavovi sloužíme nevědomky, přinese nám to dobré výsledky, a když vaiṣṇavu nevědomky urazíme, budeme za to muset trpět. Nejvyšší Osobnost Božství projevuje vaiṣṇavům zvláštní přízeň. Uspokojení či neuspokojení vaiṣṇavy je přímo spojené s uspokojením a neuspokojením Nejvyššího Pána. Ve svých osmi slokách modlitby k duchovnímu mistrovi Śrīla Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura zpívá: yasya prasādād bhagavat-prasādaḥ — uspokojením duchovního mistra, který je ryzím vaiṣṇavou, uspokojíme Osobnost Božství, ale když duchovního mistra zklameme, nevíme, co se s námi stane.

4.9.24

Verš

iṣṭvā māṁ yajña-hṛdayaṁ
yajñaiḥ puṣkala-dakṣiṇaiḥ
bhuktvā cehāśiṣaḥ satyā
ante māṁ saṁsmariṣyasi

Synonyma

iṣṭvā — po uctívání; mām — Mne; yajña-hṛdayam — srdce všech obětí; yajñaiḥ — velkými oběťmi; puṣkala-dakṣiṇaiḥ — při kterých jsou rozdávány velké milodary; bhuktvā — když si užiješ; ca — také; iha — v tomto světě; āśiṣaḥ — požehnání; satyāḥ — opravdová; ante — na konci; mām — na Mne; saṁsmariṣyasi — dokážeš si vzpomenout.

Překlad

Pán pokračoval: Já jsem srdcem všech obětí. Jelikož budeš schopný vykonat mnoho slavných obětí a rozdat velké milodary, čeká tě život plný hmotného štěstí. A jakmile přijde okamžik tvé smrti, dokážeš si na Mne vzpomenout.

Význam

Nejvýznamnějším sdělením této sloky je Pánův pokyn ohledně vzpomínání na Nejvyšší Osobnost Božství v okamžiku smrti. Ante nārāyaṇa smṛtiḥ — všechny naše duchovní činnosti jsou úspěšné, jestliže dokážeme vzpomínat na Nārāyaṇa, Nejvyšší Osobnost Božství. Neustálé vzpomínání na Pána není snadné a může ho narušit mnoho věcí. Dhruva Mahārāja však dostal ujištění, že jeho život bude tak čistý, že na Pána nikdy nezapomene. Vzpomene si na Něho i v okamžiku smrti a do té doby si bude moci užívat hmotného světa — nikoliv uspokojováním smyslů, ale prováděním velkolepých obětí. Vedy přikazují při vykonávání velkých obětí rozdávat milodary, a to nejen brāhmaṇům, ale i kṣatriyům, vaiśyům a śūdrům. Nejvyšší Pán Dhruvu Mahārāje ujišťuje, že bude schopen takové činnosti vykonávat. Ve věku Kali představuje mocnou oběť provádění saṅkīrtana-yajñi. Posláním oddaných Mezinárodní společnosti pro vědomí Kṛṣṇy je učit všechny lidi (a také sebe) o přesných pokynech Osobnosti Božství. Proto nepřetržitě vykonáváme saṅkīrtana-yajñu a neustále zpíváme mantru Hare Kṛṣṇa. Budeme tak schopni na Kṛṣṇu vzpomínat i na konci života, a tím úspěšně završíme své úsilí. Co se milodarů týče, v tomto věku rozdáváme místo peněz prasādam. V dnešní době nemá nikdo tolik peněz, aby je mohl rozdávat, ale rozdáváme-li co nejvíce kṛṣṇa-prasādam, je to mnohem cennější než rozdávání peněz.

4.9.25

Verš

tato gantāsi mat-sthānaṁ
sarva-loka-namaskṛtam
upariṣṭād ṛṣibhyas tvaṁ
yato nāvartate gataḥ

Synonyma

tataḥ — poté; gantā asi — půjdeš; mat-sthānam — do Mého sídla; sarva-loka — všemi planetárními systémy; namaḥ-kṛtam — uctívaného; upariṣṭāt — nachází se výše; ṛṣibhyaḥ — než planetární systémy ṛṣiů; tvam — ty; yataḥ — odtamtud; na — nikdy; āvartate — vrátíš se; gataḥ — poté, co tam dospěješ.

Překlad

Nejvyšší Pán pokračoval: Milý Dhruvo, poté, co skončí tvůj hmotný život v tomto těle, půjdeš na Mou planetu, které se neustále klaní obyvatelé všech ostatních planetárních systémů. Nachází se nad planetami sedmi ṛṣiů, a až na ni dospěješ, již nikdy se nebudeš muset vrátit do tohoto hmotného světa.

Význam

Slovo nāvartate je velmi důležité. Pán říká: “Nevrátíš se do tohoto hmotného světa, jelikož dosáhneš Mého sídla (mat-sthānam).” Dhruvaloka neboli Polárka je tedy sídlem Pána Viṣṇua v tomto hmotném světě. Nachází se na ní oceán mléka, v němž je ostrov Śvetadvīp. Jasně se zde uvádí, že tato planeta je výše než sedm planetárních systémů ṛṣiů, a jelikož se jedná o Viṣṇuloku, všechny ostatní planetární systémy ji uctívají. Na otázku, co se s Dhruvalokou stane při zničení celého vesmíru, je jednoduchá odpověď: stejně jako ostatní vaikuṇṭhské planety mimo tento vesmír, i Dhruvaloka zůstává. Podle komentáře Śrīly Viśvanātha Cakravartīho Ṭhākura samotné slovo nāvartate vyjadřuje, že tato planeta je věčná.

4.9.26

Verš

maitreya uvāca
ity arcitaḥ sa bhagavān
atidiśyātmanaḥ padam
bālasya paśyato dhāma
svam agād garuḍa-dhvajaḥ

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — velký mudrc Maitreya hovořil dále; iti — takto; arcitaḥ — uctěn; saḥ — Nejvyšší Pán; bhagavān — Osobnost Božství; atidiśya — když daroval; ātmanaḥ — Své osobní; padam — sídlo; bālasya — zatímco chlapec; paśyataḥ — pozoroval; dhāma — do Své říše; svam — vlastní; agāt — vrátil se; garuḍa-dhvajaḥ — Pán Viṣṇu, Jehož vlajka nese symbol Garuḍy.

Překlad

Velký mudrc Maitreya řekl: Poté, co byl Pán Viṣṇu Dhruvou Mahārājem uctěn a daroval mu Své sídlo, vrátil se na Garuḍových zádech zpět do Své říše, doprovázen Dhruvovým pohledem.

Význam

Z tohoto verše je patrné, že Pán Viṣṇu daroval Dhruvovi Mahārājovi planetu, na které Sám sídlí. Sídlo Pána popisuje Bhagavad-gītā (15.6): yad gatvā na nivartante tad dhāma paramaṁ mama.

4.9.27

Verš

so ’pi saṅkalpajaṁ viṣṇoḥ
pāda-sevopasāditam
prāpya saṅkalpa-nirvāṇaṁ
nātiprīto ’bhyagāt puram

Synonyma

saḥ — on (Dhruva Mahārāja); api — ačkoliv; saṅkalpa-jam — vytoužený výsledek; viṣṇoḥ — Pána Viṣṇua; pāda-sevā — službou lotosovým nohám; upasāditam — dosáhl; prāpya — získal; saṅkalpa — svého odhodlání; nirvāṇam — uspokojení; na — ne; atiprītaḥ — příliš nadšený; abhyagāt — vrátil se; puram — domů.

Překlad

Přestože Dhruva Mahārāja získal uctíváním lotosových nohou Pána vytoužený výsledek svého odhodlání, nebyl příliš nadšený. Takto se tedy vrátil domů.

Význam

Dhruva Mahārāja uctíval lotosové nohy Pána oddanou službou, jak ho to naučil Nārada Muni. Dosáhl tak výsledku, po kterém toužil — vysokého postavení, jakému se nevyrovnalo ani postavení jeho otce, děda a praděda. Jakožto malé dítě měl Dhruva Mahārāja přirozeně poněkud dětinské přání, nicméně Pán Viṣṇu, Nejvyšší Osobnost Božství, je tak laskavý a milostivý, že mu je splnil. Dhruva toužil mít vznešenější sídlo než kdokoliv jiný z jeho rodu. Dostal proto planetu, na které sídlí Pán Osobně, a jeho odhodlání tak bylo zcela uspokojené. Přesto nebyl při návratu domů příliš nadšený, jelikož čistá oddaná služba znamená nežádat Pána o nic, ale on kvůli své dětinské povaze přesto o něco žádal. A tak i když Pán splnil jeho přání, Dhruva Mahārāja nebyl příliš nadšený — spíše se styděl, že od Pána něco chtěl, neboť to nebylo správné.

4.9.28

Verš

vidura uvāca
sudurlabhaṁ yat paramaṁ padaṁ harer
māyāvinas tac-caraṇārcanārjitam
labdhvāpy asiddhārtham ivaika-janmanā
kathaṁ svam ātmānam amanyatārtha-vit

Synonyma

viduraḥ uvāca — Vidura se ptal dále; sudurlabham — velmi vzácné; yat — to, co; paramam — je nejvyšší; padam — postavení; hareḥ — Nejvyšší Osobnosti Božství; māyā-vinaḥ — nesmírně laskavý; tat — Jeho; caraṇa — lotosové nohy; arcana — uctíváním; arjitam — získané; labdhvā — dosáhl; api — ačkoliv; asiddha-artham — nesplněné; iva — jako kdyby; eka-janmanā — v průběhu jednoho života; katham — proč; svam — vlastní; ātmānam — srdce; amanyata — cítil; artha-vit — velmi moudrý.

Překlad

Śrī Vidura se otázal: Drahý brāhmaṇo, není snadné se dostat do Pánova sídla. Lze ho dosáhnout pouze čistou oddanou službou, jež jediná těší nadevše laskavého a milostivého Pána. Dhruva Mahārāja, který byl velmi moudrý a svědomitý, dosáhl tohoto postavení dokonce během jednoho života. Proč tedy nebyl spokojený?

Význam

Světec Vidura zde klade závažnou otázku. Významný je výraz artha-vit, který se vztahuje na toho, kdo dokáže rozlišovat mezi skutečností a iluzí. Artha-vit se také nazývá paramahaṁsa — taková osobnost přijímá jen činný princip všeho. Podobně jako labuť dokáže ze směsi vody a mléka vysát jen mléko, přijímá paramahaṁsa jako svůj život a duši jen Nejvyšší Osobnost Božství a o vnější, hmotné věci se nestará. Dhruva Mahārāja byl paramahaṁsa a díky svému odhodlání dosáhl toho, po čem toužil. Přesto však nebyl při svém návratu domů příliš spokojený.

4.9.29

Verš

maitreya uvāca
mātuḥ sapatnyā vāg-bāṇair
hṛdi viddhas tu tān smaran
naicchan mukti-pater muktiṁ
tasmāt tāpam upeyivān

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — velký mudrc Maitreya odpověděl; mātuḥ — jeho matky; sa-patnyāḥ — spolumanželky; vāk-bāṇaiḥ — šípy ostrých slov; hṛdi — v srdci; viddhaḥ — probodaný; tu — poté; tān — ta všechna; smaran — pamatoval si; na — ne; aicchat — chtěl; mukti-pateḥ — od Pána, Jehož lotosové nohy udělují osvobození; muktim — osvobození; tasmāt — proto; tāpam — žalem; upeyivān — trápil se.

Překlad

Maitreya odpověděl: Dhruvovi Mahārājovi se neúprosná slova nevlastní matky zaryla do srdce jako ostré šípy a nesmírně ho trápila. I když se soustředil na cíl svého života, nemohl na její špatné chování zapomenout. Netoužil po osvobození z hmotného světa, ale když dovršil svoji oddanou službu a uviděl Nejvyšší Osobnost Božství tváří v tvář, styděl se za to, že měl v mysli hmotné žádosti.

Význam

K tomuto důležitému verši se vyjádřilo mnoho známých komentátorů. Proč nebyl Dhruva Mahārāja spokojen, ačkoliv dosáhl životního cíle? Čistý oddaný je vždy osvobozený od jakýchkoliv hmotných tužeb. Hmotné žádosti jsou démonské a člověk si pod jejich vlivem myslí, že ostatní jsou jeho nepřátelé a že se jim musí pomstít. Chce se potom stát tím nejvlivnějším a nejmocnějším na světě a se všemi soupeří. V šestnácté kapitole Bhagavad-gīty je tato mentalita označena jako asurská. Čistý oddaný Pána o nic nežádá — chce pouze upřímně a svědomitě sloužit Pánu a vůbec se nestará o budoucnost. V knize Mukunda-mālā-stotra říká její autor, král Kulaśekhara, ve své modlitbě: “Můj milý Pane, netoužím po požitku v tomto hmotném světě. Chci Ti jen věčně oddaně sloužit.” Pán Caitanya se ve Své Śikṣāṣṭace modlil podobně: “Můj Pane, netoužím po žádném hmotném bohatství, materialistických stoupencích a přitažlivé manželce, se kterou bych si mohl užívat. Jediné, co si přeji, je být život za životem zaměstnaný ve Tvé službě.” Pán Caitanya se nemodlil ani o mukti, osvobození.

Maitreya zde Vidurovi odpovídá, že Dhruva Mahārāja se chtěl pomstít své nevlastní matce za její urážku, a proto netoužil po mukti. Nevěděl ani, co mukti znamená, a z toho důvodu se na ně nezaměřoval jako na cíl svého života. Čistý oddaný však po mukti také netouží. Je zcela odevzdanou duší a neklade Pánovi žádné požadavky. Protože se Dhruva Mahārāja dostal na úroveň vasudeva, mohl realizovat i tento stav, když viděl Nejvyšší Osobnost Božství přímo před sebou. Stav vasudeva se vyznačuje naprostou nepřítomností hmotného znečištění, kdy nepůsobí kvality hmotné přírody—dobro, vášeň a nevědomost, a proto je možné vnímat Nejvyšší Osobnost Božství. Pán se nazývá také Vāsudeva, protože na úrovni vasudeva Jej lze vidět tváří v tvář.

Dhruva Mahārāja žádal o postavení, které nikdy neměl ani jeho praděd, Pán Brahmā. Kṛṣṇa, Nejvyšší Osobnost Božství, je ke Svým oddaným nesmírně laskavý. Oddaní jako Dhruva Mahārāja — který se ve věku pouhých pěti let vypravil sám do lesa, aby tam, byť s nečistým motivem, oddaně sloužil Pánu — jsou Mu natolik milí, že přehlíží jejich hmotné motivace a zajímá se jen o prokázanou službu. Má-li však oddaný určitý motiv, Pán o něm přímo či nepřímo ví a nenechá hmotné touhy oddaného nesplněné. To je ukázka Jeho zvláštní přízně vůči oddaným.

Dhruva Mahārāja obdržel Dhruvaloku, planetu, na které nikdy nesídlila žádná podmíněná duše. Ani Pán Brahmā, nejvyšší živá bytost ve vesmíru, na ni neměl přístup. Když se vesmír ocitne v nebezpečí, přicházejí polobozi na břeh Oceánu mléka a modlí se tam k Nejvyšší Osobnosti Božství Kṣīrodakaśāyī Viṣṇuovi o pomoc. Dhruva Mahārāja chtěl mít ještě vyšší postavení, než měl jeho praděd Brahmā, a Pán mu vyhověl.

Pán je zde označen jako mukti-pati, tedy “ten, pod Jehož lotosovýma nohama jsou všechny druhy mukti”. Existuje pět druhů mukti—sāyujya, sārūpya, sālokya, sāmīpya a sārṣṭi. Z těchto pěti druhů osvobození, kterých může dosáhnout každý, kdo vykonává oddanou službu Pánu, je sāyujya obvykle středem zájmu māyāvādských filosofů, toužících splynout s Pánovou neosobní září, Brahmanem. Řada učenců zastává názor, že osvobození sāyujya-mukti (ačkoliv je řazeno mezi pět druhů mukti) nemůže být považováno za skutečné osvobození, protože z něho lze poklesnout zpět do tohoto hmotného světa. To se dozvídáme ze Śrīmad-Bhāgavatamu (10.2.32), kde se říká: patanty adhaḥ — “znovu poklesnou”. Monistický filozof splyne po vykonání přísné askeze s neosobní září Pána, ale živá bytost vždy touží po láskyplných výměnách. Monistický filozof je tedy sice na úrovni totožnosti s Pánovou září, ale jelikož tam není možnost sdružovat se s Pánem a sloužit Mu, znovu poklesne do tohoto hmotného světa a své sklony sloužit uspokojuje hmotnými činnostmi pro všeobecné blaho, jako je humanitarismus, altruismus a filantropie. Je mnoho příkladů takového poklesnutí, a to i mezi významnými sannyasīny māyāvādské školy.

Vaiṣṇavští filozofové proto nepovažují sāyujya-mukti za skutečné osvobození z kategorie mukti. Mukti pro ně znamená vysvobodit se ze služby māyi a věnovat se láskyplné službě Pánu. Také Pán Caitanya v této souvislosti pravil, že původní, přirozené postavení živé bytosti je sloužit Pánu. To je skutečné mukti. Mukta, “osvobozený”, je ten, kdo se vzdal všech nepřirozených postavení a nyní se nachází ve svém původním postavení. Bhagavad-gītā to potvrzuje prohlášením, že každý, kdo vykonává transcendentální láskyplnou službu Pánu, je mukta neboli brahma-bhūta. V Bhagavad-gītě stojí, že oddaný, který není hmotně znečištěný, se nachází na úrovni brahma-bhūta. Rovněž Padma Purāṇa potvrzuje, že mukti znamená sloužit Pánu.

Velký mudrc Maitreya vysvětlil, že Dhruva Mahārāja si původně nepřál sloužit Pánu. Chtěl mít vyšší postavení, než bylo postavení jeho praděda, a to je víceméně služba smyslům, nikoliv služba Pánu. I když někdo dosáhne postavení Brahmy, nejdůležitějšího postavení v tomto hmotném světě, zůstává stále podmíněnou duší. Śrīla Prabodhānanda Sarasvatī řekl, že pro oddaného, který dosáhl úrovně čisté oddané služby, jsou i velcí polobozi, jako je Brahmā a Indra, na stejné úrovni jako nepatrný hmyz. Nepatrný hmyz touží po uspokojování smyslů a velká osobnost, jako je Pán Brahmā, chce rovněž ovládat hmotnou přírodu.

Uspokojovat smysly znamená ovládat hmotnou přírodu. Veškeré soupeření mezi podmíněnými dušemi se zakládá na ovládání této hmotné přírody. Moderní vědci jsou pyšní na své poznání, protože objevují nové metody, jak ovládat její zákony. Považují to za pokrok lidské civilizace—čím více dokáží ovládat hmotné zákony, tím více si myslí, že dělají pokrok. Dhruva Mahārāja měl na počátku podobnou mentalitu. Chtěl vládnout tomuto hmotnému světu ve vyšším postavení, než má Pán Brahmā. Jinde je proto popsáno, jak po příchodu Pána Dhruva Mahārāja porovnal své odhodlání s konečnou odměnou a uvědomil si, že toužil po několika střepech, ale místo toho získal mnoho diamantů. Jakmile spatřil Nejvyšší Osobnost Božství tváří v tvář, okamžitě pochopil, jak nedůležitá byla jeho žádost, aby mu Pán dal vyšší postavení, než má Pán Brahmā.

Poté, co Dhruva Mahārāja spatřil Pána tváří v tvář, dosáhl úrovně vasudeva a veškeré jeho hmotné znečištění zmizelo. V důsledku toho se zastyděl, když porovnal své požadavky s tím, čeho dosáhl. Cítil se zahanbený při pomyšlení, že ačkoliv se vzdal otcova království a odešel do Madhuvanu, kde získal takového duchovního mistra, jakým je Nārada Muni, přesto stále plánoval, jak se pomstí své nevlastní matce, a chtěl také významné postavení v hmotném světě. Z těchto důvodů byl mrzutý i poté, co od Pána získal všechna vytoužená požehnání.

Když Dhruva Mahārāja spatřil Nejvyšší Osobnost Božství na vlastní oči, nezbyla v něm ani stopa nenávisti vůči nevlastní matce a rovněž si již nepřál vládnout hmotnému světu. Milostivý Pán však věděl, že po tom Dhruva toužil. Když k němu hovořil, použil slova vedāham, které naznačuje, že když Dhruva Mahārāja požadoval hmotná požehnání, Pán byl přítomný v jeho srdci, a tudíž věděl vše. Pán vždy ví o každé naší myšlence. To potvrzuje i Bhagavad-gītā slovy vedāhaṁ samatītāni.

Pán splnil Dhruvovi všechna přání. Dhruvova pomstychtivost vůči nevlastní matce a nevlastnímu bratrovi byla ukojena, jeho touha získat vyšší postavení, než měl jeho praděd, se mu také splnila, a současně obdržel věčné místo na Dhruvaloce. Ačkoliv Dhruva Mahārāja o dosažení věčné planety neuvažoval, Kṛṣṇa si myslel: “Co bude Dhruva dělat s významným postavením v tomto hmotném světě?” Proto mu dal příležitost vládnout hmotnému světu po dobu třiceti šesti tisíc let s nezměněnými smysly a také možnost vykonat mnoho velkých obětí, a stát se tak nejvěhlasnějším panovníkem hmotného světa. Po skončení svého hmotného požitku měl být přemístěn do duchovního světa, jehož součástí je také Dhruvaloka.

4.9.30

Verš

dhruva uvāca
samādhinā naika-bhavena yat padaṁ
viduḥ sanandādaya ūrdhva-retasaḥ
māsair ahaṁ ṣaḍbhir amuṣya pādayoś
chāyām upetyāpagataḥ pṛthaṅ-matiḥ

Synonyma

dhruvaḥ uvāca — Dhruva Mahārāja řekl; samādhinā — provozováním yogy v tranzu; na — nikdy; eka-bhavena — v jednom životě; yat — které; padam — postavení; viduḥ — porozuměli; sananda-ādayaḥ — čtyři brahmacārīni v čele se Sanandanou; ūrdhva-retasaḥ — neselhávající ve svém slibu celibátu; māsaiḥ — během měsíců; aham — já; ṣaḍbhiḥ — šesti; amuṣya — Jeho; pādayoḥ — lotosových nohou; chāyām — útočiště; upetya — dosáhl; apagataḥ — poklesl; pṛthak-matiḥ — s myslí upřenou na jiné věci než na Pána.

Překlad

Dhruva Mahārāja uvažoval: Usilovat o místo ve stínu lotosových nohou Pána není žádná obyčejná věc. I věhlasní brahmacārīni v čele se Sanandanou, kteří provozovali aṣṭāṅga-yogu v tranzu, dosáhli útočiště Pánových lotosových nohou až po mnoha a mnoha zrozeních. Já jsem toho dosáhl za pouhých šest měsíců, ale protože jsem myslel na jiné věci než na Pána, poklesl jsem ze svého postavení.

Význam

Dhruva Mahārāja sám vysvětluje důvod své nespokojenosti. Především naříká proto, že spatřit přímo Nejvyšší Osobnost Božství není vůbec snadné. I svaté osobnosti, jako jsou čtyři slavní brahmacārīni Sanandana, Sanaka, Sanātana a Sanat-kumārové, provozovali yogu po mnoho životů a dlouho setrvávali v tranzu, než získali příležitost vidět Nejvyšší Osobnost Božství tváří v tvář. Dhruva Mahārāja uviděl Nejvyššího Pána po pouhých šesti měsících oddané služby. Očekával proto, že jakmile se setká s Nejvyšším Pánem, Pán si ho vezme okamžitě s Sebou do Svého sídla. Dhruva Mahārāja si velmi jasně uvědomil, že mu Pán svěřil vládu nad světem na dobu třiceti šesti tisíc let proto, že byl zpočátku ošálen hmotnou energií a chtěl se pomstít své nevlastní matce a získat vládu nad otcovým královstvím. Nyní nad svým sklonem vládnout hmotnému světu a pomstychtivým postojem k jiným živým bytostem trpce naříká.

4.9.31

Verš

aho bata mamānātmyaṁ
manda-bhāgyasya paśyata
bhava-cchidaḥ pāda-mūlaṁ
gatvā yāce yad antavat

Synonyma

aho — ó; bata — běda; mama — moje; anātmyam — tělesné vědomí; manda-bhāgyasya — nešťastného; paśyata — jen pohleďte; bhava — hmotná existence; chidaḥ — Pána, který může přetnout; pāda-mūlam — lotosové nohy; gatvā — poté, co jsem se k nim přiblížil; yāce — modlil jsem se o; yat — to, co; anta-vat — pomíjivé.

Překlad

Běda, jen pohleďte, jaký jsem nešťastník! Přiblížil jsem se k lotosovým nohám Nejvyššího Pána, který může ihned přetnout řetěz opakovaného zrození a smrti, ale přesto jsem se k Němu bláhově modlil jen o pomíjivé věci.

Význam

Velmi důležité je zde slovo anātmyam. Ātmā znamená “duše” a anātmya znamená “bez jakékoliv představy o duši”. Śrīla Ṛṣabhadeva poučil své syny, že dokud člověk neporozumí ātmě, duchovnímu postavení, je vše, co dělá, pouhá nevědomost, která ho v životě dovede jen k prohře. Dhruva Mahārāja litoval svého nešťastného postavení, neboť i když se přiblížil k Nejvyššímu Pánu, Jenž může Svým oddaným kdykoliv udělit nejvyšší požehnání — ukončit koloběh zrození a smrti, což nemůže zajistit žádný polobůh — přesto pošetile toužil po něčem pomíjivém. Když Hiraṇyakaśipu požádal Pána Brahmu o nesmrtelnost, Pán Brahmā prohlásil, že takové požehnání není schopen udělit, neboť ani on sám není nesmrtelný. Nesmrtelnost, ukončení koloběhu opakovaného zrození a smrti, tedy může udělit jen Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, a nikdo jiný. Hariṁ vinā na sṛtiṁ taranti — bez požehnání Hariho, Nejvyšší Osobnosti Božství, není možné ukončit koloběh rození a umírání v hmotném světě. Nejvyšší Pán je proto také zván bhava-cchit. Vaiṣṇavská filozofie zakazuje oddanému, který rozvíjí vědomí Kṛṣṇy, mít jakákoliv hmotná přání. Oddaný vaiṣṇava má být vždy anyābhilāṣitā-śūnya, bez jakýchkoliv tužeb po výsledcích plodonosných činností nebo empirické filozofické spekulace. Nārada Muni, největší vaiṣṇava, zasvětil Dhruvu Mahārāje do zpívání mantry “oṁ namo bhagavate vāsudevāya”. Jedná se o viṣṇu-mantru, neboť jejím zpíváním se lze dostat na Viṣṇuloku. Dhruva Mahārāja litoval, že ačkoliv byl zasvěcen vaiṣṇavou do viṣṇu-mantry, přesto i nadále toužil po hmotném zisku. To byla další příčina jeho nářku. Ačkoliv bezpříčinnou milostí Pána dosáhl výsledku pronášení viṣṇu-mantry, bědoval, jaký byl hlupák, když při vykonávání oddané služby usiloval o hmotný prospěch. Každý z nás, kdo vykonává oddanou službu ve vědomí Kṛṣṇy, má být zcela prostý všech hmotných tužeb; jinak bude muset naříkat jako Dhruva Mahārāja.

4.9.32

Verš

matir vidūṣitā devaiḥ
patadbhir asahiṣṇubhiḥ
yo nārada-vacas tathyaṁ
nāgrāhiṣam asattamaḥ

Synonyma

matiḥ — inteligence; vidūṣitā — znečištěná; devaiḥ — polobohy; patadbhiḥ — kteří poklesnou; asahiṣṇubhiḥ — nesnášenliví; yaḥ — já, který; nārada — velkého mudrce Nārady; vacaḥ — pokynů; tathyam — pravdu; na — ne; agrāhiṣam — mohl přijmout; asat-tamaḥ — nejbídnější.

Překlad

Všichni polobozi z vyšších planet mi závidí, že jsem se prostřednictvím oddané služby dostal na Vaikuṇṭhaloku, protože oni sami musí znovu poklesnout. Tito nesnášenliví polobozi znečistili mou inteligenci a jedině kvůli tomu jsem nemohl přijmout pravé požehnání v podobě pokynů mudrce Nārady.

Význam

Jelikož se polobozi obávají, že ztratí svá postavení vládnoucích božstev nebeských planet, jsou velice znepokojeni, když někdo provozuje přísnou askezi. Dokládá to mnoho příkladů ve védské literatuře. Polobozi vědí, že jejich postavení na vyšších planetárních systémech není trvalé, jak je řečeno v deváté kapitole Bhagavad-gīty (kṣīṇe puṇye martya-lokaṁ viśanti). Když jsou vyčerpány výsledky jejich zbožných činností, musí se všichni polobozi z vyšších planetárních systémů vrátit zpět na tuto Zemi.

Polobozi řídí různé činnosti našich tělesných údů. Ve skutečnosti nemůžeme ani svobodně pohybovat očními víčky; všechno řídí polobozi. Dhruva Mahārāja dospěl k závěru, že tito polobozi se proti němu spikli, aby znečistili jeho inteligenci, jelikož mu záviděli jeho vyšší postavení v oddané službě. Ačkoliv se stal žákem velkého vaiṣṇavy, Nārady Muniho, nebyl schopen přijmout jeho cenné pokyny. Nyní velice lituje, že těmto pokynům nevěnoval dostatečnou pozornost. Nārada Muni se ho ptal: “Proč se trápíš nad pohanou či chválou od své nevlastní matky?” Řekl Dhruvovi, že jelikož je ještě dítě, nemá nic společného s chválou či hanou. Dhruva Mahārāja však byl odhodlaný získat požehnání od Nejvyšší Osobnosti Božství, a Nārada mu proto radil, aby se prozatím vrátil domů a pokusil se o oddanou službu ve zralejším věku. Dhruva Mahārāja litoval, že Nāradu Muniho neposlechl a tvrdošíjně požadoval pomíjivé věci—pomstít se své nevlastní matce za její urážku a získat otcovo království.

Dhruva Mahārāja velmi litoval, že nedokázal vzít vážně pokyn svého duchovního mistra, a že jeho vědomí bylo tím pádem znečištěné. Pán je ale přesto tak milostivý, že Dhruvovi za jeho oddanou službu věnoval to, co je konečným cílem všech vaiṣṇavů.

4.9.33

Verš

daivīṁ māyām upāśritya
prasupta iva bhinna-dṛk
tapye dvitīye ’py asati
bhrātṛ-bhrātṛvya-hṛd-rujā

Synonyma

daivīm — Osobnosti Božství; māyām — iluzorní energie; upāśritya — uchýlil jsem se k; prasuptaḥ — snil ve spánku; iva — jako; bhinna-dṛk — odděleným pohledem; tapye — bědoval jsem; dvitīye — v iluzorní energii; api — ačkoliv; asati — dočasné; bhrātṛ — bratr; bhrātṛvya — nepřítel; hṛt — v srdci; rujā — bědováním.

Překlad

Dhruva Mahārāja bědoval: Iluzorní energie si mě zcela podmanila—spal jsem na jejím klíně a nebyl si vědom skutečné situace. Pohledem duality jsem viděl svého bratra jako nepřítele a v srdci jsem se bezdůvodně trápil a myslel si: “Jsou to moji nepřátelé.”

Význam

Oddanému je zjeveno pravé poznání jen za předpokladu, že milostí Pána dospěje ke správnému závěru o životě. Představy přátel a nepřátel, které si v tomto hmotném světě vytváříme, jsou něco jako noční sny. Ve snu si vytváříme mnoho představ z různých dojmů uchovaných v podvědomí mysli, ale všechny takové výtvory jsou dočasné a neskutečné. Stejně tak ačkoliv jsme v hmotném životě zdánlivě bdělí, z pouhé představivosti si vytváříme mnoho přátel a nepřátel, protože nemáme informace o duši a Nadduši. Śrīla Kṛṣṇadāsa Kavirāja Gosvāmī říká, že v hmotném světě nebo hmotném vědomí znamená dobré a špatné jedno a totéž. Rozdíl mezi dobrým a špatným je pouze mentální představa. Všechny živé bytosti jsou ve skutečnosti synové Boha, vedlejší produkty Jeho okrajové energie. Vliv tří kvalit hmotné přírody nás znečistil a nyní rozlišujeme jednu duchovní jiskru od druhé. To je další způsob snění. V Bhagavad-gītě je řečeno, že ti, kdo jsou skutečně učení, nevidí rozdíl mezi vzdělaným člověkem, brāhmaṇou, slonem, psem a caṇḍālou. Nedívají se z hlediska vnějšího těla, ale vidí osobu jako duši. Díky vyššímu chápání můžeme dojít k poznání, že hmotné tělo není nic než kombinace pěti hmotných prvků. Tělesná stavba lidí a polobohů je v tomto smyslu také naprosto stejná. Z duchovního hlediska jsme všichni duchovní jiskry, nedílné části Nejvyšší Duše, Boha. Po hmotné i duchovní stránce jsme stejní, ale pod nátlakem iluzorní energie si vytváříme přátele a nepřátele. Dhruva Mahārāja proto prohlásil: daivīṁ māyām upāśritya — příčinou jeho zmatení byl jeho styk s iluzorní, hmotnou energií.

4.9.34

Verš

mayaitat prārthitaṁ vyarthaṁ
cikitseva gatāyuṣi
prasādya jagad-ātmānaṁ
tapasā duṣprasādanam
bhava-cchidam ayāce ’haṁ
bhavaṁ bhāgya-vivarjitaḥ

Synonyma

mayā — mnou; etat — toto; prārthitam — modlil se o; vyartham — zbytečně; cikitsā — léčení; iva — jako; gata — skončil; āyuṣi — pro toho, jehož život; prasādya — po uspokojení; jagat-ātmānam — duše vesmíru; tapasā — askezí; duṣprasādanam — koho je velmi obtížné uspokojit; bhava-chidam — Nejvyšší Pán, který může přetnout řetěz rození a umírání; ayāce — modlil se o; aham — já; bhavam — opakované zrození a smrt; bhāgya — štěstí; vivarjitaḥ — zbavený.

Překlad

Uspokojit Nejvyšší Osobnost Božství je velice obtížné, ale přestože se mnou byl Nejvyšší Pán, Nadduše celého vesmíru, spokojen, já jsem se modlil jen o zbytečné věci. Mé činnosti byly stejné jako léčení člověka, který je již mrtvý. Jen pohleďte, jaký jsem nešťastník — setkal jsem se s Nejvyšším Pánem, který může přetnout řetěz opakovaného zrození a smrti, a modlil jsem se k Němu znovu o totéž podmínění.

Význam

Občas se stane, že oddaný, který se věnuje láskyplné službě Pánu, touží výměnou za ni získat nějaký hmotný prospěch. To však není správný způsob, jak vykonávat oddanou službu. Když se tak někdy oddaný chová, je to samozřejmě z nevědomosti, ale Dhruva Mahārāja v této souvislosti svého jednání lituje.

4.9.35

Verš

svārājyaṁ yacchato mauḍhyān
māno me bhikṣito bata
īśvarāt kṣīṇa-puṇyena
phalī-kārān ivādhanaḥ

Synonyma

svārājyam — Jeho oddanou službu; yacchataḥ — od Pána, který byl ochotný nabídnout; mauḍhyāt — z hlouposti; mānaḥ — hmotná prosperita; me — mnou; bhikṣitaḥ — byla požadována; bata — běda; īśvarāt — od mocného vládce; kṣīṇa — snížené; puṇyena — jehož zbožné činy; phalī-kārān — rozlámaná zrnka loupané rýže; iva — jako; adhanaḥ — chudák.

Překlad

Ačkoliv mi Pán nabídl osobní službu, já jsem kvůli své naprosté hlouposti a nedostatku zbožných činností chtěl hmotnou proslulost a blahobyt. Choval jsem se stejně jako chudák, který z nevědomosti požádal jen o pár rozlámaných zrnek loupané rýže, ačkoliv mu mocný vládce, který s ním byl spokojen, chtěl dát cokoliv, oč si řekne.

Význam

V této sloce má velký význam slovo svārājyam, “naprostá nezávislost”. Podmíněná duše neví, co to znamená. Naprostá nezávislost je stav v našem původním, přirozeném postavení. Skutečnou nezávislostí živé bytosti, která je nedílnou částí Nejvyšší Osobnosti Božství, je vždy záviset na Nejvyšším Pánu, podobně jako dítě je naprosto nezávislé, když si hraje pod dohledem svých rodičů. Nezávislost podmíněné duše neznamená bojovat s překážkami, které klade māyā, ale odevzdat se Kṛṣṇovi. V hmotném světě se každý snaží získat naprostou nezávislost pouhým zápasem s překážkami, které připravuje māyā. To se nazývá boj o přežití. Opravdová nezávislost je znovu se vrátit do služby Pánu. Každý, kdo přichází na vaikuṇṭhské planety nebo na Goloku Vṛndāvanu, nabízí ze svobodné vůle Pánovi svou službu — to je naprostá nezávislost. Je v přímém protikladu k hmotnému panování, jež za nezávislost mylně považujeme. Mnoho slavných politických vůdců chtělo a chce ustanovit nezávislost, ale kvůli této takzvané nezávislosti jen vzrůstá lidská závislost. Živá bytost nemůže být šťastná, dokud usiluje o nezávislost v hmotném světě. Proto se musí odevzdat lotosovým nohám Pána a zaměstnat se ve své původní, věčné službě.

Dhruva Mahārāja nyní lituje, že chtěl hmotné bohatství a větší blahobyt, než měl jeho praděd, Pán Brahmā. Jeho žebrání u Pána bylo na stejné úrovni, jako když chudák žádá na mocném vládci pár rozlámaných zrnek rýže. Ten, kdo s láskou oddaně slouží Pánu, by od Něho nikdy neměl žádat hmotné bohatství. Hmotné postavení každého z nás závisí na přísných zákonech vnější energie Pána. Čistí oddaní prosí Pána pouze o jedinou výsadu — aby Mu mohli neustále sloužit. V tom spočívá podstata naší skutečné nezávislosti. Chceme-li něco jiného, svědčí to o našem nešťastném postavení.

4.9.36

Verš

maitreya uvāca
na vai mukundasya padāravindayo
rajo-juṣas tāta bhavādṛśā janāḥ
vāñchanti tad-dāsyam ṛte ’rtham ātmano
yadṛcchayā labdha-manaḥ-samṛddhayaḥ

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — velký mudrc Maitreya pokračoval; na — nikdy; vai — jistě; mukundasya — Pána, který může udělit osvobození; pada-aravindayoḥ — lotosových nohou; rajaḥ-juṣaḥ — osoby toužící ochutnat prach; tāta — můj drahý Viduro; bhavādṛśāḥ — tak jako ty; janāḥ — osoby; vāñchanti — touží; tat — Jemu; dāsyam — sloužit; ṛte — bez; artham — zájmu; ātmanaḥ — pro sebe samotné; yadṛcchayā — automaticky; labdha — dosaženým; manaḥ-samṛddhayaḥ — považují se za velmi bohaté.

Překlad

Velký Mudrc Maitreya pokračoval: Drahý Viduro, osobnosti jako ty, čistí oddaní lotosových nohou Mukundy (Nejvyššího Pána, Jenž může udělit osvobození), kteří neustále lpí na medu Jeho lotosových nohou, jsou za všech okolností spokojeni ve službě u lotosových nohou Pána. Proto Pána nikdy nežádají o hmotný blahobyt.

Význam

V Bhagavad-gītě Pán říká, že je nejvyšší poživatel, nejvyšší vlastník celého stvoření a nejlepší přítel všech živých bytostí. Ten, kdo tuto skutečnost dokonale zná, je neustále spokojený. Čistý oddaný nikdy nedychtí po žádném hmotném bohatství, ale karmī, jñānī a yogī vždy usilují o své vlastní štěstí. Karmī pracuje ve dne v noci, aby zlepšil svou hospodářskou situaci, jñānī se podrobuje přísné askezi za účelem osvobození a yogī rovněž podstupuje askezi praktikováním yogy, aby získal úžasné mystické síly. Oddaný však o tyto činnosti nemá zájem. Nechce ani mystické síly, ani osvobození, ani hmotný blahobyt. Je spokojený za všech podmínek, pokud může bez ustání sloužit Pánu. Nohy Pána se přirovnávají k lotosu, oplývajícímu šafránovým prachem. Oddaný neustále vychutnává med z lotosových nohou Pána, který nemůže ochutnat nikdo, kdo se nezbavil všech hmotných přání. Musí vykonávat své povinnosti v oddané službě, aniž by se nechal rozrušit proměnlivými hmotnými okolnostmi. Tento stav bez hmotných tužeb se nazývá niṣkāma. Niṣkāma neznamená vzdát se všech tužeb — to není možné. Živá bytost existuje věčně a nemůže žít bez tužeb. Musí mít touhy — to je příznak života. Když se nám doporučuje, abychom byli bez tužeb, znamená to, že bychom neměli toužit po ničem pro svůj vlastní smyslový požitek. Tomuto stavu mysli se říká niḥspṛha a pro oddaného je ideální. Hmotné podmínky každého z nás jsou již určeny předem. Oddaný je proto spokojen s podmínkami, které mu Pán dává, jak je řečeno v Īśopaniṣadě (tena tyaktena bhuñjīthāḥ). Tento postoj mu šetří čas pro realizaci vědomí Kṛṣṇy.

4.9.37

Verš

ākarṇyātma-jam āyāntaṁ
samparetya yathāgatam
rājā na śraddadhe bhadram
abhadrasya kuto mama

Synonyma

ākarṇya — když se doslechl; ātma-jam — jeho syn; āyāntam — vrací se; samparetya — po smrti; yathā — jako kdyby; āgatam — vrátil se; rājā — král Uttānapāda; na — ne; śraddadhe — věřil; bhadram — štěstí; abhadrasya — bezbožného; kutaḥ — odkud; mama — moje.

Překlad

Když se král Uttānapāda doslechl, že se jeho syn Dhruva vrací domů, jako kdyby vstal z mrtvých, nemohl tomu uvěřit. Pochyboval, že by k něčemu takovému mohlo dojít. Považoval se za naprostého mizeru, a proto si myslel, že není možné, aby ho potkalo takové štěstí.

Význam

Dhruva Mahārāja se v pěti letech vydal do lesa, aby tam podstoupil askezi, a král nemohl uvěřit, že by tak malý chlapec mohl v lese přežít. Byl si jistý, že je Dhruva mrtev, a proto nedůvěřoval zprávě, že se jeho syn vrací. Tato zpráva pro něho měla asi takový smysl, že mrtvý člověk se vrací domů, a nemohl jí tedy uvěřit. Když Dhruva Mahārāja odešel z domova, král Uttānapāda byl přesvědčen, že to byla jeho vina, a považoval se proto za nejhoršího ze všech. I když bylo možné, aby se jeho syn vrátil z království smrti, došel k závěru, že vzhledem k tomu, jaký je hříšník, nemůže mít takové štěstí, aby získal svého ztraceného syna zpět.

4.9.38

Verš

śraddhāya vākyaṁ devarṣer
harṣa-vegena dharṣitaḥ
vārtā-hartur atiprīto
hāraṁ prādān mahā-dhanam

Synonyma

śraddhāya — měl víru; vākyam — ve slova; devarṣeḥ — velkého mudrce Nārady; harṣa-vegena — velkým uspokojením; dharṣitaḥ — ohromený; vārtā-hartuḥ — s poslem, který přinesl zprávu; atiprītaḥ — velmi spokojený; hāram — náhrdelník z perel; prādāt — daroval; mahā-dhanam — drahocenný.

Překlad

Ačkoliv zprávě, kterou posel přinesl, nemohl uvěřit, měl plnou víru ve slova velkého mudrce Nārady. Byl ohromen a s velkým uspokojením posla okamžitě obdaroval drahocenným náhrdelníkem.

4.9.39-40

Verš

sad-aśvaṁ ratham āruhya
kārtasvara-pariṣkṛtam
brāhmaṇaiḥ kula-vṛddhaiś ca
paryasto ’mātya-bandhubhiḥ

śaṅkha-dundubhi-nādena
brahma-ghoṣeṇa veṇubhiḥ
niścakrāma purāt tūrṇam
ātmajābhīkṣaṇotsukaḥ

Synonyma

sat-aśvam — tažený krásnými koňmi; ratham — kočár; āruhya — usedl na; kārtasvara-pariṣkṛtam — jemně zdobený zlatem; brāhmaṇaiḥ — s brāhmaṇy; kula-vṛddhaiḥ — se staršími členy rodiny; ca — také; paryastaḥ — obklopený; amātya — důstojníky a ministry; bandhubhiḥ — a přáteli; śaṅkha — lastur; dundubhi — kotlů; nādena — za zvuku; brahma-ghoṣeṇa — recitací védských manter; veṇubhiḥ — fléten; niścakrāma — vyjel; purāt — z města; tūrṇam — spěšně; ātma-ja — syna; abhīkṣaṇa — vidět; utsukaḥ — velice dychtivý.

Překlad

Král Uttānapāda velice dychtil spatřit tvář svého ztraceného syna. Usedl na zlatem jemně zdobený kočár tažený prvotřídními koňmi a společně s učenými brāhmaṇy, staršími členy rodiny, důstojníky, ministry a blízkými přáteli vyjel z města za příznivých zvuků lastur, tympánů, fléten a recitování védských manter, které zvěstovaly štěstí.

4.9.41

Verš

sunītiḥ suruciś cāsya
mahiṣyau rukma-bhūṣite
āruhya śibikāṁ sārdham
uttamenābhijagmatuḥ

Synonyma

sunītiḥ — královna Sunīti; suruciḥ — královna Suruci; ca — také; asya — krále; mahiṣyau — královny; rukma-bhūṣite — ozdobené zlatými šperky; āruhya — usedly na; śibikām — královská nosítka; sārdham — spolu s; uttamena — dalším královým synem, Uttamou; abhijagmatuḥ — všichni byli členy průvodu.

Překlad

V průvodu byly i obě Uttānapādovy královny, Sunīti a Suruci, které seděly v královských nosítkách společně s jeho dalším synem Uttamou.

Význam

Dhruvův odchod z paláce krále hluboce zarmoutil, ale částečně ho uklidnila laskavá slova velkého světce Nārady. Stejně jako ostatní obyvatelé paláce pochopil, jaké štěstí potkalo jeho manželku Sunīti a jaké bylo neštěstí královny Suruci. Když však do paláce dorazila zpráva, že Dhruva Mahārāja se vrací, jeho matka Sunīti, která byla velmi soucitná a byla matkou velkého vaiṣṇavy, neváhala přizvat druhou manželku Suruci a jejího syna Uttamu na královská nosítka. Tak úžasný byl charakter královny Sunīti, matky velkého vaiṣṇavy Dhruvy Mahārāje.

4.9.42-43

Verš

taṁ dṛṣṭvopavanābhyāśa
āyāntaṁ tarasā rathāt
avaruhya nṛpas tūrṇam
āsādya prema-vihvalaḥ

parirebhe ’ṅgajaṁ dorbhyāṁ
dīrghotkaṇṭha-manāḥ śvasan
viṣvaksenāṅghri-saṁsparśa-
hatāśeṣāgha-bandhanam

Synonyma

tam — jeho (Dhruvu Mahārāje); dṛṣṭvā — když uviděl; upavana — lesík; abhyāśe — poblíž; āyāntam — vracet se; tarasā — spěšně; rathāt — z kočáru; avaruhya — seskočil; nṛpaḥ — král; tūrṇam — okamžitě; āsādya — přistoupil; prema — láskou; vihvalaḥ — zaplavený; parirebhe — objal; aṅga-jam — svého syna; dorbhyām — pažemi; dīrgha — dlouhou dobu; utkaṇṭha — plná úzkosti; manāḥ — král, jehož mysl; śvasan — těžce oddychoval; viṣvaksena — Pána; aṅghri — lotosovýma nohama; saṁsparśa — dotknutý; hata — bylo zničeno; aśeṣa — neomezené množství; agha — hmotného znečištění; bandhanam — jehož pouta.

Překlad

Poté, co král Uttānapāda uviděl Dhruvu Mahārāje poblíž nedalekého lesíka, seskočil spěšně z kočáru. Již dlouhou dobu si úzkostlivě přál vidět svého syna Dhruvu, a proto se mu s velkou láskou vydal naproti, aby ho obejmul. Udýchaný sevřel svého dávno ztraceného syna v náručí. Dhruva Mahārāja však nebyl stejný jako předtím — byl posvěcený vlivem duchovní realizace, získané dotekem lotosových nohou Nejvyšší Osobnosti Božství.

4.9.44

Verš

athājighran muhur mūrdhni
śītair nayana-vāribhiḥ
snāpayām āsa tanayaṁ
jātoddāma-manorathaḥ

Synonyma

atha — poté; ājighran — přičichával; muhuḥ — znovu a znovu; mūrdhni — k hlavě; śītaiḥ — studenou; nayana — z jeho očí; vāribhiḥ — vodou; snāpayām āsa — smáčel; tanayam — syna; jāta — splnila se; uddāma — velká; manaḥ-rathaḥ — jeho touha.

Překlad

Novým setkáním s Dhruvou Mahārājem se králi Uttānapādovi splnila touha, kterou dlouho choval ve svém srdci. Přičichával proto opakovaně k Dhruvově hlavě a smáčel ho přívalem studených slz.

Význam

V přírodě je to zařízeno tak, že když člověk pláče, může to mít dvě příčiny. Když pláče štěstím, protože se mu splnila jeho touha, jeho slzy jsou studené a příjemné. Slzy, které se objeví následkem neštěstí, jsou naopak velice horké.

4.9.45

Verš

abhivandya pituḥ pādāv
āśīrbhiś cābhimantritaḥ
nanāma mātarau śīrṣṇā
sat-kṛtaḥ saj-janāgraṇīḥ

Synonyma

abhivandya — uctil; pituḥ — svého otce; pādau — nohy; āśīrbhiḥ — s požehnáním; ca — a; abhimantritaḥ — oslovený; nanāma — poklonil se; mātarau — svým dvěma matkám; śīrṣṇā — hlavou; sat-kṛtaḥ — uctěn; sat-jana — z urozených; agraṇīḥ — nejpřednější.

Překlad

Dhruva Mahārāja, nejpřednější z urozených, se nejprve poklonil u nohou svého otce, který ho vzápětí poctil různými otázkami. Poté sklonil hlavu u nohou svých dvou matek.

Význam

Někdo se může ptát, proč se Dhruva Mahārāja poklonil nejen své vlastní, ale i své nevlastní matce, kvůli jejímž urážkám musel odejít z domova. Odpovědí je, že poté, co dosáhl dokonalosti seberealizace a spatřil Nejvyšší Osobnost Božství tváří v tvář, se zcela zbavil znečištění hmotnými touhami. Oddaný v tomto hmotném světě nikdy nedbá urážek ani chvály. Pán Caitanya pravil, že oddaný musí být pokornější než tráva a snášenlivější než strom, aby mohl oddaně sloužit. Proto je zde Dhruva Mahārāja označen jako saj-janāgraṇīḥ — nejpřednější z urozených. Čistý oddaný je nejurozenější osobností ze všech a vůči nikomu nechová nepřátelství. Dualita pocházející z nepřátelství je výtvorem tohoto hmotného světa. V duchovním světě absolutní reality nic takového neexistuje.

4.9.46

Verš

surucis taṁ samutthāpya
pādāvanatam arbhakam
pariṣvajyāha jīveti
bāṣpa-gadgadayā girā

Synonyma

suruciḥ — královna Suruci; tam — ho; samutthāpya — zdvihla; pāda-avanatam — který padl k jejím nohám; arbhakam — nevinný chlapec; pariṣvajya — objala; āha — řekla; jīva — buď dlouho živ; iti — takto; bāṣpa — slzami; gadgadayā — zalykala se; girā — slova.

Překlad

Když Suruci, mladší matka Dhruvy Mahārāje, viděla, že jí tento nevinný chlapec padl k nohám, okamžitě ho zdvihla, vzala do náruče a se slzami dojetí mu požehnala slovy: “Můj milý chlapče, buď dlouho živ!”

4.9.47

Verš

yasya prasanno bhagavān
guṇair maitry-ādibhir hariḥ
tasmai namanti bhūtāni
nimnam āpa iva svayam

Synonyma

yasya — kdokoliv, s kým; prasannaḥ — je spokojený; bhagavān — Nejvyšší Pán, Osobnost Božství; guṇaiḥ — vlastnostmi; maitrī-ādibhiḥ — přátelstvím atd.; hariḥ — Pán Hari; tasmai — jemu; namanti — vzdávají úctu; bhūtāni — všechny živé bytosti; nimnam — do níže položených míst; āpaḥ — voda; iva — jako; svayam — samočinně.

Překlad

Tomu, kdo díky přátelství s Nejvyšší Osobností Božství získal transcendentální vlastnosti, vzdávají automaticky úctu všechny živé bytosti, stejně jako voda přirozeně teče směrem dolů.

Význam

Suruci původně nebyla Dhruvovi vůbec nakloněna, ale nyní mu slovy “Buď dlouho živ!” přála jen to nejlepší. Důvod ke změně v jejím postoji vysvětluje tato sloka. Jelikož Dhruva Mahārāja dostal od Pána požehnání, získal transcendentální vlastnosti, a proto se každý cítil zavázán projevit mu veškerou úctu a požehnání, stejně jako voda přirozeně teče směrem dolů. Oddaný Pána nevyžaduje, aby ho lidé uctívali, a přesto ať jde na světě kamkoliv, všude mu všichni prokazují úctu. Śrīnivāsa Ācārya prohlásil, že obyvatelé celého vesmíru uctívají šest Gosvāmīch z Vṛndāvanu, neboť oddaní, kteří dokázali uspokojit Nejvyšší Osobnost Božství, zdroj všech emanací, automaticky uspokojují každého, a každý jim proto vzdává úctu.

4.9.48

Verš

uttamaś ca dhruvaś cobhāv
anyonyaṁ prema-vihvalau
aṅga-saṅgād utpulakāv
asraughaṁ muhur ūhatuḥ

Synonyma

uttamaḥ ca — také Uttama; dhruvaḥ ca — Dhruva také; ubhau — oba; anyonyam — jeden druhého; prema-vihvalau — zaplaveni láskou; aṅga-saṅgāt — objímáním; utpulakau — zježené chloupky na těle; asra — slz; ogham — přívaly; muhuḥ — znovu a znovu; ūhatuḥ — vyměňovali si.

Překlad

Oba bratři, Uttama a Dhruva Mahārāja, se také přivítali v slzách. Zaplavila je extáze lásky, a když objímali jeden druhého, ježily se jim chloupky na těle.

4.9.49

Verš

sunītir asya jananī
prāṇebhyo ’pi priyaṁ sutam
upaguhya jahāv ādhiṁ
tad-aṅga-sparśa-nirvṛtā

Synonyma

sunītiḥ — Sunīti, vlastní matka Dhruvy Mahārāje; asya — jeho; jananī — matka; prāṇebhyaḥ — více než životní vzduch; api — dokonce; priyam — drahý; sutam — syn; upaguhya — objala; jahau — vzdala se; ādhim — všeho smutku; tat-aṅga — jeho těla; sparśa — dotekem; nirvṛtā — uspokojená.

Překlad

Sunīti, vlastní matka Dhruvy Mahārāje, vzala do náruče křehké tělo syna, kterého milovala více než svůj vlastní život, a samým štěstím zapomněla na všechen hmotný smutek.

4.9.50

Verš

payaḥ stanābhyāṁ susrāva
netra-jaiḥ salilaiḥ śivaiḥ
tadābhiṣicyamānābhyāṁ
vīra vīra-suvo muhuḥ

Synonyma

payaḥ — mléko; stanābhyām — z obou ňader; susrāva — začalo vytékat; netra-jaiḥ — z očí; salilaiḥ — slzami; śivaiḥ — příznivými; tadā — tehdy; abhiṣicyamānābhyām — smáčené; vīra — můj drahý Viduro; vīra-suvaḥ — matky hrdiny; muhuḥ — neustále.

Překlad

Drahý Viduro, Sunīti byla matkou velkého hrdiny. Její slzy smíšené s mlékem, které jí vytékalo z ňader, smáčely celé tělo Dhruvy Mahārāje. To bylo velké, příznivé znamení.

Význam

Když se instalují Božstva, koupou se v mléce, jogurtu a nakonec se omývají vodou. Tento obřad se jmenuje abhiṣek. Zde je řečeno, že slzy, které ronila Sunīti, byly nadevše příznivé. Příznivý abhiṣek od milující matky naznačoval, že Dhruva Mahārāja již velmi brzy usedne na otcův trůn. Otec mu svého času odmítl poskytnout místo na svém klíně, což byl důvod Dhruvova odchodu a rozhodnutí, že se nevrátí, dokud nedostane královský trůn. Abhiṣek, který jeho milující matka vykonala, byl příznivou předzvěstí jeho blízkého nástupu na trůn Mahārāje Uttānapādy.

Významná jsou také slova vīra-sū, “matka velkého hrdiny”, která označují Sunīti. Svět zná mnoho hrdinů, ale žádný z nich se nevyrovná Dhruvovi Mahārājovi, který byl nejen hrdinský vládce této planety, ale zároveň i velký oddaný. Oddaný je také velký hrdina, neboť vítězí nad vlivem māyi. Na otázku Pána Caitanyi, komu v tomto světě patří největší sláva, Rāmānanda Rāya odpověděl, že patří každému, kdo je známý jako velký oddaný Pána.

4.9.51

Verš

tāṁ śaśaṁsur janā rājñīṁ
diṣṭyā te putra ārti-hā
pratilabdhaś ciraṁ naṣṭo
rakṣitā maṇḍalaṁ bhuvaḥ

Synonyma

tām — královně Sunīti; śaśaṁsuḥ — blahořečili; janāḥ — lidé; rājñīm — královně; diṣṭyā — štěstím; te — tvůj; putraḥ — syn; ārti-hā — odstraní všechny tvé útrapy; pratilabdhaḥ — nyní se vrátil; ciram — po dlouhou dobu; naṣṭaḥ — ztracený; rakṣitā — bude chránit; maṇḍalam — kouli; bhuvaḥ — zemskou.

Překlad

Obyvatelé paláce Sunīti blahořečili: Ctěná královno, před dlouhou dobou jsi ztratila svého milovaného syna a k tvému velkému štěstí se nyní vrátil zpět. Od nynějška tě bude po dlouhá léta chránit a ukončí všechny tvé hmotné strasti.

4.9.52

Verš

abhyarcitas tvayā nūnaṁ
bhagavān praṇatārti-hā
yad-anudhyāyino dhīrā
mṛtyuṁ jigyuḥ sudurjayam

Synonyma

abhyarcitaḥ — uctívaný; tvayā — tebou; nūnam — nicméně; bhagavān — Nejvyšší Pán, Osobnost Božství; praṇata-ārti-hā — vysvobozující Své oddané z největšího nebezpečí; yat — kdo; anudhyāyinaḥ — neustále meditují o; dhīrāḥ — velcí světci; mṛtyum — smrt; jigyuḥ — porazili; sudurjayam — kterou je velmi obtížné překonat.

Překlad

Drahá královno, nepochybně jsi uctívala Nejvyššího Pána, Osobnost Božství, který vysvobozuje Své oddané z největšího nebezpečí. Ti, kdo o Něm neustále meditují, překonávají zrození a smrt, což je dokonalost, které je velmi obtížné dosáhnout.

Význam

Během nepřítomnosti svého ztraceného syna Dhruvy Mahārāje nepřestala královna Sunīti meditovat o Nejvyšším Pánu, který může zachránit Své oddané z každého nebezpečí. V době, kdy byl Dhruva Mahārāja pryč z domova, podstupoval tvrdou askezi v lese Madhuvanu a jeho matka se navíc doma modlila k Nejvyššímu Pánu, aby ho ochránil od všeho zlého. Jak syn, tak matka tedy uctívali Pána a oba od Něho mohli získat to nejvyšší požehnání. Přídavným jménem sudurjayam se zde zdůrazňuje, že nikdo nedokáže zvítězit nad smrtí. Když Dhruva Mahārāja nebyl doma, jeho otec si myslel, že je mrtvý. Za normálních okolností by královský syn ve věku pouhých pěti let v lese zahynul, avšak milostí Nejvyšší Osobnosti Božství nejen přežil, ale navíc byl požehnán nejvyšší dokonalostí.

4.9.53

Verš

lālyamānaṁ janair evaṁ
dhruvaṁ sabhrātaraṁ nṛpaḥ
āropya kariṇīṁ hṛṣṭaḥ
stūyamāno ’viśat puram

Synonyma

lālyamānam — takto velebený; janaiḥ — lidmi; evam — takto; dhruvam — Mahārāja Dhruva; sa-bhrātaram — spolu s bratrem; nṛpaḥ — král; āropya — posadil; kariṇīm — na hřbet slonice; hṛṣṭaḥ — potěšený; stūyamānaḥ — oslavovaný; aviśat — vrátil se; puram — do svého města.

Překlad

Mudrc Maitreya pokračoval: Můj drahý Viduro, když všichni lidé opěvovali slávu Dhruvy Mahārāje, král se cítil velmi šťastný. Nechal přivést slonici a posadil Dhruvu i s jeho bratrem na její hřbet. Poté se vrátil zpět do svého města, kde ho oslavovaly davy lidí ze všech vrstev společnosti.

4.9.54

Verš

tatra tatropasaṅkḷptair
lasan-makara-toraṇaiḥ
savṛndaiḥ kadalī-stambhaiḥ
pūga-potaiś ca tad-vidhaiḥ

Synonyma

tatra tatra — tu a tam; upasaṅkḷptaiḥ — postavené; lasat — třpytivé; makara — ve tvaru žraloků; toraṇaiḥ — s klenutými branami; sa-vṛndaiḥ — s trsy plodů a květů; kadalī — banánovníků; stambhaiḥ — řadami; pūga-potaiḥ — s mladými betelovými stromy; ca — také; tat-vidhaiḥ — tohoto druhu.

Překlad

Celé město zdobily řady banánovníků s trsy plodů a květů. Tu a tam bylo vidět betelové stromy s jejich krásnými listy a větvemi. Četné brány byly postaveny tak, že svým tvarem připomínaly žraloky.

Význam

Příznivé obřady s výzdobou z plodů, květů a zelených listů kokosových a jiných palem, betelových stromů a banánovníků jsou v Indii starodávným zvykem. Král Uttānapāda uspořádal na počest svého slavného syna Dhruvy Mahārāje velkolepé uvítání a všichni obyvatelé města se ho nadšeně a s velkým jásotem zúčastnili.

4.9.55

Verš

cūta-pallava-vāsaḥ-sraṅ-
muktā-dāma-vilambibhiḥ
upaskṛtaṁ prati-dvāram
apāṁ kumbhaiḥ sadīpakaiḥ

Synonyma

cūta-pallava — listy mangovníků; vāsaḥ — látky; srak — květinové girlandy; muktā-dāma — šňůry perel; vilambibhiḥ — zavěšené; upaskṛtam — ozdobené; prati-dvāram — u každé brány; apām — plné vody; kumbhaiḥ — džbány; sa-dīpakaiḥ — s hořícími lampami.

Překlad

U každé brány stály hořící lampy a velké džbány s vodou, které byly ozdobené různobarevnými látkami, šňůrami perel, květinovými girlandami a zavěšenými listy mangovníků.

4.9.56

Verš

prākārair gopurāgāraiḥ
śātakumbha-paricchadaiḥ
sarvato ’laṅkṛtaṁ śrīmad-
vimāna-śikhara-dyubhiḥ

Synonyma

prākāraiḥ — hradby; gopura — městské brány; āgāraiḥ — domy; śātakumbha — ze zlata; paricchadaiḥ — s uměleckou prací; sarvataḥ — na všech stranách; alaṅkṛtam — ozdobené; śrīmat — drahocenné, překrásné; vimāna — letadla; śikhara — kupole; dyubhiḥ — třpytily se.

Překlad

Paláce, brány a hradby hlavního města byly již samy o sobě velice krásné a při této příležitosti jejich krásu ještě zvyšovala zlatá výzdoba. Kupole paláců se nádherně třpytily, podobně jako věžičky na střechách krásných letadel, vznášejících se nad městem.

Význam

Śrīmad Vijayadhvaja Tīrtha v souvislosti se zmínkou o letadlech píše, že na oslavy přiletěli i polobozi z vyšších planetárních systémů, aby Dhruvovi Mahārājovi požehnali při jeho návratu do otcova královského města. Ukazuje se také, že všechny kupole městských paláců i věžičky na střechách letadel byly pozlacené a ve slunečním světle se nádherně třpytily. Zde vidíme zřetelný rozdíl mezi dobou Dhruvy Mahārāje a současností — zatímco v oněch dávných dobách byla letadla ze zlata, dnes se vyrábějí z obyčejného hliníku. To je jen náznak toho, v jakém bohatství se žilo za doby Dhruvy Mahārāje a jaká chudoba vládne dnes.

4.9.57

Verš

mṛṣṭa-catvara-rathyāṭṭa-
mārgaṁ candana-carcitam
lājākṣataiḥ puṣpa-phalais
taṇḍulair balibhir yutam

Synonyma

mṛṣṭa — dokonale uklizená; catvara — nádvoří; rathyā — cesty; aṭṭa — vyvýšená místa k sezení; mārgam — uličky; candana — santálovým dřevem; carcitam — pokropené; lāja — smaženou rýží; akṣataiḥ — a ječmenem; puṣpa — květy; phalaiḥ — a ovocem; taṇḍulaiḥ — rýží; balibhiḥ — příznivých věcí; yutam — plné.

Překlad

Všechna nádvoří, ulice a cesty ve městě, jakož i vyvýšená místa k sezení na křižovatkách, zářila čistotou a byla pokropená santálovou vodou. Celé město pokrývala zrna rýže a ječmene, květy, ovoce a mnoho dalších příznivých věcí.

4.9.58-59

Verš

dhruvāya pathi dṛṣṭāya
tatra tatra pura-striyaḥ
siddhārthākṣata-dadhy-ambu-
dūrvā-puṣpa-phalāni ca

upajahruḥ prayuñjānā
vātsalyād āśiṣaḥ satīḥ
śṛṇvaṁs tad-valgu-gītāni
prāviśad bhavanaṁ pituḥ

Synonyma

dhruvāya — na Dhruvu; pathi — na cestě; dṛṣṭāya — spatřeného; tatra tatra — tu a tam; pura-striyaḥ — hospodyně; siddhārtha — bílá hořčičná semínka; akṣata — ječmen; dadhi — tvaroh; ambu — voda; dūrvā — čerstvá tráva; puṣpa — květy; phalāni — ovoce; ca — rovněž; upajahruḥ — sypaly; prayuñjānāḥ — pronášely; vātsalyāt — z lásky; āśiṣaḥ — požehnání; satīḥ — urozené dámy; śṛṇvan — když poslouchal; tat — jejich; valgu — příjemné; gītāni — písně; prāviśat — vstoupil; bhavanam — do paláce; pituḥ — svého otce.

Překlad

Když Dhruva Mahārāja projížděl ulicemi, shromáždily se všechny urozené dámy z okolních domů, jen aby ho mohly spatřit. Z mateřské lásky mu dávaly svá požehnání a zasypávaly ho bílými hořčičnými semínky, ječmenem, tvarohem, vodou, čerstvou trávou, ovocem a květinami. Dhruva Mahārāja poslouchal krásné písně, které zpívaly, a za jejich tónů vstoupil do paláce svého otce.

4.9.60

Verš

mahāmaṇi-vrātamaye
sa tasmin bhavanottame
lālito nitarāṁ pitrā
nyavasad divi devavat

Synonyma

mahā-maṇi — cenných drahokamů; vrāta — skupinami; maye — vykládaný; saḥ — on (Dhruva Mahārāja); tasmin — v tomto; bhavana-uttame — zářícím paláci; lālitaḥ — vychovávaný; nitarām — vždy; pitrā — otcem; nyavasat — žil tam; divi — na vyšších planetárních systémech; deva-vat — jako polobozi.

Překlad

Dhruva Mahārāja poté žil v otcově paláci, jehož stěny byly vykládané cennými drahokamy, a otec o něho s láskou pečoval. Jeho život se podobal životu polobohů, kteří obývají své paláce na vyšších planetárních systémech.

4.9.61

Verš

payaḥ-phena-nibhāḥ śayyā
dāntā rukma-paricchadāḥ
āsanāni mahārhāṇi
yatra raukmā upaskarāḥ

Synonyma

payaḥ — mléčná; phena — pěna; nibhāḥ — jako; śayyāḥ — postele; dāntāḥ — ze slonoviny; rukma — zlaté; paricchadāḥ — s ozdobami; āsanāni — místa k sezení; mahā-arhāṇi — drahocenná; yatra — kde; raukmāḥ — ze zlata; upaskarāḥ — nábytek.

Překlad

Postele v paláci byly měkké a bílé jako mléčná pěna a jejich konstrukce byly vyřezávané ze slonoviny a ozdobené zlatem. Židle, křesla, pohovky a ostatní nábytek byl z ryzího zlata.

4.9.62

Verš

yatra sphaṭika-kuḍyeṣu
mahā-mārakateṣu ca
maṇi-pradīpā ābhānti
lalanā-ratna-saṁyutāḥ

Synonyma

yatra — kde; sphaṭika — z mramoru; kuḍyeṣu — na stěnách; mahā-mārakateṣu — vykládaných drahými kameny, jako je safír; ca — také; maṇi-pradīpāḥ — lampy z drahokamů; ābhānti — zářily; lalanā — postavy žen; ratna — z drahokamů; saṁyutāḥ — držely.

Překlad

Mramorové stěny králova paláce byly vyzdobené četnými mozaikami z drahých kamenů, jako je safír, které znázorňovaly krásné ženy držící v rukách zářící lampy z drahokamů.

Význam

Popis paláce krále Uttānapādy přibližuje poměry před mnoha stovkami a tisíci lety, dávno předtím, než byl sepsán Śrīmad-Bhāgavatam. Dhruva Mahārāja panoval po dobu třiceti šesti tisíc let, a žil tedy v Satya-yuze, kdy se lidé dožívali až sta tisíce let. Védská literatura zaznamenává i délku života v každé ze čtyř yug. V Satya-yuze se lidé dožívali sta tisíce let, v Tretā-yuze deseti tisíce let, v Dvāpara-yuze tisíce let a v Kali-yuze, našem současném věku, může člověk žít nanejvýš sto let. S příchodem nové yugy se délka lidského života zkracuje o celých devadesát procent — ze sta tisíc na deset tisíc, z deseti tisíc na tisíc a z tisíce na sto let.

Dhruva Mahārāja byl pravnuk Pána Brahmy, což naznačuje, že žil v Satya-yuze, na samém počátku stvoření. Bhagavad-gītā uvádí, že za jeden den Pána Brahmy se vystřídá mnoho Satya-yug. Jelikož astronomické výpočty Ved udávají, že nyní žijeme ve dvacátém osmém věku, můžeme vypočítat, že Dhruva Mahārāja žil před mnoha milióny let. Popis nevídané krásy paláce Dhruvova otce vyvrací teorii, že dokonce ani před čtyřiceti nebo padesáti tisíci lety neexistovala na Zemi vyspělá lidská civilizace. I v nedávné minulosti, za vlády mogulských králů, v Indii ještě existovaly stejné zdi jako v paláci Mahārāje Uttānapādy. Každý, kdo navštívil Červenou pevnost v Dillí, si jistě povšiml mramorových zdí, na kterých jsou prohlubeniny v místech, kde byly dříve drahokamy. Během britské nadvlády byly všechny tyto drahokamy odstraněny a skončily ve sbírkách Britského muzea.

V dřívějších dobách měli lidé zcela jiné pojetí světského bohatství. Zakládalo se na přírodních zdrojích — drahokamech, mramoru, hedvábí, slonovině, zlatu a stříbru, nikoliv na velkých automobilech, jak je tomu dnes. Pokrok lidské civilizace nezávisí na rozvinutém průmyslu, ale na přírodním bohatství a přírodních potravinách. To vše nám poskytuje Nejvyšší Osobnost Božství, abychom mohli využít ušetřeného času pro seberealizaci a dosáhnout úspěchu života v lidském těle.

Tento verš také naznačuje, že Dhruvův otec, král Uttānapāda, se brzy vzdá připoutanosti ke svému paláci a odejde do lesa, aby se věnoval seberealizaci. Na základě popisu Śrīmad-Bhāgavatamu můžeme pečlivě porovnat moderní civilizaci s dávnými civilizacemi, které existovaly v Satya-yuze, Tretā-yuze a Dvāpara-yuze.

4.9.63

Verš

udyānāni ca ramyāṇi
vicitrair amara-drumaiḥ
kūjat-vihaṅga-mithunair
gāyan-matta-madhuvrataiḥ

Synonyma

udyānāni — zahrady; ca — také; ramyāṇi — překrásné; vicitraiḥ — různými; amara-drumaiḥ — se stromy z nebeských planet; kūjat — zpívajících; vihaṅga — ptáků; mithunaiḥ — s páry; gāyat — bzučení; matta — šílenými; madhu-vrataiḥ — s čmeláky.

Překlad

Okolo královského paláce se rozprostíraly zahrady plné různých stromů, které tam byly dopraveny z nebeských planet. Na jejich větvích sladce zpívaly ptačí páry a napůl šílení čmeláci příjemně bzučeli.

Význam

Výraz amara-drumaiḥ, “se stromy z nebeských planet”, je velmi důležitý. Nebeské planety jsou známé jako Amaraloka neboli planety, kde se žije mnohem déle. Polobozi se tam dožívají deseti tisíce nebeských let, přičemž jeden jejich den se rovná šesti pozemským měsícům. Žijí podle času polobohů měsíce, roky a desetitisíciletí, a když vyčerpají výsledky svých zbožných činností, musí sestoupit znovu na Zemi. Tyto informace můžeme nalézt ve védské literatuře. Nejen lidé, ale i stromy na nebeských planetách se dožívají deseti tisíc let. Když i na Zemi je mnoho stromů, které žijí desetitisíce let, co říci o stromech na nebeských planetách? Musí žít mnoho desítek tisíc let, a některé cenné stromy jsou občas — jak se to děje i dnes — přesazovány z jednoho místa na druhé.

Na jiném místě je řečeno, že když Pán Kṛṣṇa navštívil se Svou manželkou Satyabhāmou nebeské planety, přinesl odtamtud na Zemi květinový strom pārijāta. Musel o něj ale bojovat s polobohy, kterým se nelíbilo, že chce odnést strom pārijāta z nebe na tuto planetu. Pārijāta byl pak zasazen v paláci Pána Kṛṣṇy, ve kterém žila královna Satyabhāmā. Stromy z nebeských planet jsou hodnotnější než pozemské, neboť jejich květy jsou nesmírně krásné a plody mají výbornou chuť. Z tohoto verše vyplývá, že Mahārāja Uttānapāda měl ve svých královských zahradách mnoho různých druhů takových stromů.

4.9.64

Verš

vāpyo vaidūrya-sopānāḥ
padmotpala-kumud-vatīḥ
haṁsa-kāraṇḍava-kulair
juṣṭāś cakrāhva-sārasaiḥ

Synonyma

vāpyaḥ — malá jezírka; vaidūrya — ze smaragdů; sopānāḥ — se schodišti; padma — lotosy; utpala — modré lotosy; kumut-vatīḥ — plné leknínů; haṁsa — labutí; kāraṇḍava — a kachen; kulaiḥ — hejny; juṣṭāḥ — obývaná; cakrāhva — cakravāky (husami); sārasaiḥ — a jeřáby.

Překlad

Smaragdová schodiště vedla k jezírkům plným různobarevných lotosů a leknínů, na kterých bylo možné spatřit labutě, kāraṇḍavy, cakravāky, jeřáby a další vzácné ptáky.

Význam

Ukazuje se, že palác obklopovaly nejen zahrady s rozmanitými druhy stromů, ale byla tam i umělá jezírka s přístupovými schodišti z drahokamů, jako je smaragd, plná pestrobarevných lotosů a leknínů. V okolí krásně umístěných zahradních domů se zdržovalo mnoho vzácných ptáků, jako jsou labutě, cakravākové, kāraṇḍavy a jeřábi. Tito ptáci zpravidla nesídlí na smetištích, jak to mají v oblibě vrány. Z výše uvedených popisů si lze snadno vybavit zdravou a krásnou atmosféru královského města.

4.9.65

Verš

uttānapādo rājarṣiḥ
prabhāvaṁ tanayasya tam
śrutvā dṛṣṭvādbhutatamaṁ
prapede vismayaṁ param

Synonyma

uttānapādaḥ — král Uttānapāda; rāja-ṛṣiḥ — mocný svatý král; prabhāvam — vliv; tanayasya — jeho syna; tam — to; śrutvā — slyšel; dṛṣṭvā — viděl; adbhuta — podivuhodné; tamam — do nejvyšší míry; prapede — cítil se šťastně; vismayam — údiv; param — nejvyšší.

Překlad

Poté, co svatý král Uttānapāda slyšel o slavných činech Dhruvy Mahārāje a také na vlastní oči viděl, jak vlivná a mocná osobnost se z něho stala, cítil se velmi spokojen. Dhruvovy činnosti byly totiž nanejvýš podivuhodné.

Význam

Když Dhruva Mahārāja podstupoval v lese askezi, jeho otec Uttānapāda se doslechl vše o jeho podivuhodných činnostech. Dhruva byl syn krále a bylo mu pouhých pět let, ale přesto odešel do lesa a za přísné askeze vykonával oddanou službu. Všechny jeho činnosti byly proto podivuhodné a po návratu domů se stal díky svým duchovním kvalifikacím mezi obyvatelstvem přirozeně velmi oblíbený. Milostí Pána dokázal neuvěřitelné věci. Nikdo není spokojenější než otec toho, kdo se proslavil svými činy. Mahārāja Uttānapāda nebyl obyčejný král, ale rājarṣi, svatý král. V dávných dobách vládl jeden svatý král celé Zemi. Králové byli vychováváni, aby se stali svatými; neměli proto jiný zájem než blaho obyvatelstva. Tito svatí králové byli řádně kvalifikovaní, a jak je rovněž uvedeno v Bhagavad-gītě, věda o Bohu — jógový systém oddané služby, známý jako Bhagavad-gītā — byla přednesena svatému králi sluneční planety a postupně sestoupila prostřednictvím kšatrijských králů, pocházejících ze Slunce a Měsíce. Je-li vůdčí osobnost vlády svatá, budou svatí i občané. Budou také velice šťastní, neboť všechny jejich duchovní i hmotné potřeby a touhy dojdou uspokojení.

4.9.66

Verš

vīkṣyoḍha-vayasaṁ taṁ ca
prakṛtīnāṁ ca sammatam
anurakta-prajaṁ rājā
dhruvaṁ cakre bhuvaḥ patim

Synonyma

vīkṣya — když viděl; ūḍha-vayasam — zralý věkem; tam — Dhruva; ca — a; prakṛtīnām — ministry; ca — také; sammatam — schválené; anurakta — oblíbený; prajam — poddanými; rājā — král; dhruvam — Dhruvu Mahārāje; cakre — ustanovil; bhuvaḥ — Země; patim — vládcem.

Překlad

Když král Uttānapāda po důkladném uvážení viděl, že Dhruva Mahārāja je dostatečně způsobilý převzít vládu nad celým královstvím, že s tím souhlasí jeho ministři a také občané ho mají velice rádi, ustanovil ho vládcem této planety.

Význam

Monarchie v dřívějších dobách je často mylně považována za autokratickou. Z této sloky je patrné, že král Uttānapāda byl nejen rājarṣi, ale před korunovací svého milovaného syna Dhruvy na krále celého světa se navíc poradil se svými ministry, vzal v úvahu veřejné mínění a také sám prověřil Dhruvův charakter. Poté mu předal královský trůn, aby panoval nad celým světem.

Je-li vláda světa v rukách vaiṣṇavského krále, jako byl Dhruva Mahārāja, obyvatelé jsou tak šťastní, že to nelze ani popsat nebo si představit. I v současnosti platí, že pokud se všichni lidé stanou vědomými si Kṛṣṇy, bude svět s demokratickou vládou vypadat stejně jako nebeské království. Budou-li mít všichni lidé vědomí Kṛṣṇy, dají své hlasy osobnostem, jako je Dhruva Mahārāja. Kdyby nejvyšší výkonnou moc zastával takový vaiṣṇava, všechny problémy satanské vlády by byly vyřešeny. Na celém světě se dnes mladá generace snaží svrhnout vládní systémy, ale pokud si lidé nebudou vědomi Kṛṣṇy jako Dhruva Mahārāja, nenastanou žádné podstatné změny, protože ti, kdo touží po politickém postavení za každou cenu, nejsou schopni myslet na blaho obyvatelstva. Jediné, o co se vytrvale snaží, je udržet si svou uznávanou pozici a finanční zisk a na myšlenky týkající se blaha občanů jim zbývá velmi málo času.

4.9.67

Verš

ātmānaṁ ca pravayasam
ākalayya viśāmpatiḥ
vanaṁ viraktaḥ prātiṣṭhad
vimṛśann ātmano gatim

Synonyma

ātmānam — sebe; ca — také; pravayasam — pokročilého věku; ākalayya — zvážil; viśāmpatiḥ — král Uttānapāda; vanam — do lesa; viraktaḥ — odpoutaný; prātiṣṭhat — odešel; vimṛśan — zamyslel se nad; ātmanaḥ — vlastního já; gatim — osvobození.

Překlad

Poté, co vzal v úvahu svůj pokročilý věk a zamyslel se nad tím, co je dobré pro jeho duchovní já, odpoutal se král Uttānapāda od světských záležitostí a odešel do lesa.

Význam

Tak se chová rājarṣi. Král Uttānapāda byl vládcem celého světa a vlastnil velké bohatství, což byla jistě velice silná pouta. Moderní politici nejsou tak mocní jako králové na úrovni Mahārāje Uttānapādy, ale když získají chvilkovou politickou moc, lpí na svém postavení natolik, že se ho nevzdají, dokud je neodstraní krutá smrt nebo nezavraždí opoziční politická strana. V Indii jsme zažili, že politici neopouštějí své pozice, dokud nezemřou. Příklad Mahārāje Uttānapādy však svědčí o tom, že v dávných dobách tomu tak nebylo. Král Uttānapāda dosadil svého syna Dhruvu na královský trůn a ihned poté opustil palác. Existují tisíce příkladů takových králů, kteří se v pokročilém věku vzdali svých království a odešli do lesa podstoupit askezi. Vykonávání askeze je hlavní povinností lidského života. Podobně jako to Mahārāja Dhruva učinil v útlém mládí, jeho otec Mahārāja Uttānapāda uskutečnil totéž ve stáří. V moderní době není možné vzdát se domova a odejít do lesa vykonávat askezi, ale pokud lidé jakéhokoliv věku přijmou útočiště u hnutí pro vědomí Kṛṣṇy a začnou dodržovat jednoduché odříkání — zákaz požívání omamných látek, nedovoleného sexu, hazardování a jedení masa — a budou pravidelně zpívat Hare Kṛṣṇa mantru (šestnáct kol), nebude pro ně vůbec obtížné dosáhnout osvobození z tohoto hmotného světa.

Takto končí Bhaktivedantovy výklady k deváté kapitole čtvrtého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Dhruva Mahārāja se vrací domů.”

KAPITOLA DESÁTÁ

Dhruva Mahārāja bojuje s Yakṣi

4.10.1

Verš

maitreya uvāca
prajāpater duhitaraṁ
śiśumārasya vai dhruvaḥ
upayeme bhramiṁ nāma
tat-sutau kalpa-vatsarau

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — velký mudrc Maitreya pokračoval; prajāpateḥ — Prajāpatiho; duhitaram — dceru; śiśumārasya — Śiśumāry; vai — jistě; dhruvaḥ — Dhruva Mahārāja; upayeme — pojal za ženu; bhramim — Bhrami; nāma — jménem; tat-sutau — její synové; kalpa — Kalpa; vatsarau — Vatsara.

Překlad

Velký mudrc Maitreya řekl: Drahý Viduro, poté se Dhruva Mahārāja oženil s Bhrami, dcerou Prajāpatiho Śiśumāry, a narodili se jim dva synové, Kalpa a Vatsara.

Význam

Je zřejmé, že se Dhruva Mahārāja oženil poté, co se stal králem a co jeho otec odešel do lesa, aby se věnoval seberealizaci. V této souvislosti je velice důležité si všimnout jedné věci. Vzhledem k tomu, že Mahārāja Uttānapāda svého syna velmi miloval a povinností otce je oženit syny a vdát dcery co nejdříve, může vyvstat otázka: “Proč tedy neoženil svého syna ještě před tím, než odešel z domova?” Odpovědí je, že Mahārāja Uttānapāda byl rājarṣi, svatý král. Ačkoliv byl zaneprázdněn politikou a vládními povinnostmi, velice usiloval o seberealizaci. Jakmile tedy viděl, že Dhruva Mahārāja je dostatečně připravený ujmout se vlády, využil příležitosti odejít stejně jako jeho syn, který beze strachu odešel z domova za účelem seberealizace již v pěti letech. Na takových vzácných případech můžeme vidět, že duchovní realizace je důležitější než všechny jiné důležité činnosti. Mahārāja Uttānapāda věděl velmi dobře, že oženit svého syna Dhruvu Mahārāje není tak důležité, aby tomu dal přednost před odchodem do lesa a seberealizací.

4.10.2

Verš

ilāyām api bhāryāyāṁ
vāyoḥ putryāṁ mahā-balaḥ
putram utkala-nāmānaṁ
yoṣid-ratnam ajījanat

Synonyma

ilāyām — s manželkou jménem Ilā; api — také; bhāryāyām — s manželkou; vāyoḥ — poloboha Vāyua (vládce vzduchu); putryām — s dcerou; mahā-balaḥ — udatný Dhruva Mahārāja; putram — syna; utkala — Utkala; nāmānam — jménem; yoṣit — dívku; ratnam — drahokam; ajījanat — počal.

Překlad

Udatný Dhruva Mahārāja měl ještě další manželku, která se jmenovala Ilā a byla dcerou poloboha Vāyua. S ní počal syna Utkalu a také překrásnou dceru.

4.10.3

Verš

uttamas tv akṛtodvāho
mṛgayāyāṁ balīyasā
hataḥ puṇya-janenādrau
tan-mātāsya gatiṁ gatā

Synonyma

uttamaḥ — Uttama; tu — ale; akṛta — bez; udvāhaḥ — manželství; mṛgayāyām — na lov; balīyasā — velmi mocným; hataḥ — byl zabit; puṇya-janena — Yakṣou; adrau — v Himalájích; tat — jeho; mātā — matka (Suruci); asya — svého syna; gatim — cestu; gatā — následovala.

Překlad

Uttama, mladší bratr Dhruvy Mahārāje, který byl stále ještě svobodný, se jednoho dne vypravil na lov a v Himalájích ho zabil mocný Yakṣa. Jeho matka Suruci se vydala cestou svého syna (také zemřela).

4.10.4

Verš

dhruvo bhrātṛ-vadhaṁ śrutvā
kopāmarṣa-śucārpitaḥ
jaitraṁ syandanam āsthāya
gataḥ puṇya-janālayam

Synonyma

dhruvaḥ — Dhruva Mahārāja; bhrātṛ-vadham — o vraždě svého bratra; śrutvā — když se doslechl; kopa — hněvu; amarṣa — touhy po pomstě; śucā — nářku; arpitaḥ — plný; jaitram — vítězný; syandanam — vůz; āsthāya — usedl na; gataḥ — odjel; puṇya-jana-ālayam — do města Yakṣů.

Překlad

Když se Dhruva Mahārāja doslechl, že jeho bratra Uttamu zabili v Himalájích Yakṣové, zaplavil ho nářek a hněv. Usedl na svůj vůz a rozjel se dobýt vítězství nad městem Yakṣů, zvaným Alakāpurī.

Význam

Hněv, zármutek a nenávist vůči nepřátelům nebyly v rozporu s postavením Dhruvy Mahārāje jakožto velkého oddaného. Je omyl si myslet, že se oddaný nesmí zlobit, nenávidět či propadnout nářku. Dhruva Mahārāja byl král a jeho bratr byl neslavně zavražděn. Pomstít se Yakṣům z Himalájí tedy bylo jeho povinností.

4.10.5

Verš

gatvodīcīṁ diśaṁ rājā
rudrānucara-sevitām
dadarśa himavad-droṇyāṁ
purīṁ guhyaka-saṅkulām

Synonyma

gatvā — vyjel; udīcīm — severním; diśam — směrem; rājā — král Dhruva; rudra-anucara — stoupenci Rudry, Pána Śivy; sevitām — obývané; dadarśa — viděl; himavat — v himalájském; droṇyām — údolí; purīm — město; guhyaka — strašidelných bytostí; saṅkulām — plné.

Překlad

Dhruva Mahārāja se vydal do severní části himalájského pohoří, kde v údolí spatřil město plné strašidelných bytostí, stoupenců Pána Śivy.

Význam

Zde je řečeno, že Yakṣové jsou víceméně oddaní Pána Śivy. Z toho můžeme usoudit, že se jedná o himalájské kmeny, jako jsou například Tibeťané.

4.10.6

Verš

dadhmau śaṅkhaṁ bṛhad-bāhuḥ
khaṁ diśaś cānunādayan
yenodvigna-dṛśaḥ kṣattar
upadevyo ’trasan bhṛśam

Synonyma

dadhmau — zatroubil; śaṅkham — na lasturu; bṛhat-bāhuḥ — válečník mocných paží; kham — nebe; diśaḥ ca — a všechny směry; anunādayan — rozezněl; yena — tím; udvigna-dṛśaḥ — viditelně plné úzkosti; kṣattaḥ — můj drahý Viduro; upadevyaḥ — manželky Yakṣů; atrasan — vyděsily se; bhṛśam — velice.

Překlad

Maitreya pokračoval: Můj drahý Viduro, když Dhruva Mahārāja dospěl k Alakāpurī, zatroubil na svou lasturu. Zvuk se šířil celou oblohou a rozléhal se do všech stran. Manželky Yakṣů se velice vyděsily a jejich oči byly plné úzkosti.

4.10.7

Verš

tato niṣkramya balina
upadeva-mahā-bhaṭāḥ
asahantas tan-ninādam
abhipetur udāyudhāḥ

Synonyma

tataḥ — poté; niṣkramya — vyřítili se; balinaḥ — velmi mocní; upadeva — Kuverovi; mahā-bhaṭāḥ — velcí bojovníci; asahantaḥ — neschopní snést; tat — lastury; ninādam — zvuk; abhipetuḥ — zaútočili; udāyudhāḥ — vyzbrojeni různými zbraněmi.

Překlad

Ó udatný Viduro, mocní hrdinové Yakṣů nesnesli pronikavý zvuk jeho lastury. Vyřítili se z města a se zbraněmi v rukách na Dhruvu zaútočili.

4.10.8

Verš

sa tān āpatato vīra
ugra-dhanvā mahā-rathaḥ
ekaikaṁ yugapat sarvān
ahan bāṇais tribhis tribhiḥ

Synonyma

saḥ — Dhruva Mahārāja; tān — všichni; āpatataḥ — napadli ho; vīraḥ — hrdina; ugra-dhanvā — udatný lučištník; mahā-rathaḥ — který dokázal bojovat s mnoha vozy; eka-ekam — jednoho za druhým; yugapat — současně; sarvān — všechny; ahan — zabíjel; bāṇaiḥ — šípy; tribhiḥ tribhiḥ — trojicemi.

Překlad

Dhruva Mahārāja, slavný vozataj a velký lučištník, je začal zabíjet tak, že na ně střílel vždy tři šípy najednou.

4.10.9

Verš

te vai lalāṭa-lagnais tair
iṣubhiḥ sarva eva hi
matvā nirastam ātmānam
āśaṁsan karma tasya tat

Synonyma

te — oni; vai — zajisté; lalāṭa-lagnaiḥ — ve strachu o hlavu; taiḥ — těmito; iṣubhiḥ — šípy; sarve — všichni; eva — jistě; hi — zcela určitě; matvā — mysleli; nirastam — poraženi; ātmānam — sami; āśaṁsan — chválili; karma — činy; tasya — jeho; tat — tyto.

Překlad

Když stateční Yakṣové viděli, že mohou všichni do jednoho přijít o hlavu, uvědomili si své nebezpečné postavení a usoudili, že jejich porážka je nevyhnutelná. Přesto však jako hrdinové chválili Dhruvovy činy.

Význam

V tomto verši je velmi důležitá zmínka o boji ve sportovním duchu. Yakṣové byli tvrdě napadeni a Dhruva Mahārāja byl jejich nepřítel, ale přesto s ním byli velmi spokojeni, když viděli jeho úžasné hrdinské činy. Toto otevřené ocenění síly nepřítele je znamením pravé kšatrijské povahy.

4.10.10

Verš

te ’pi cāmum amṛṣyantaḥ
pāda-sparśam ivoragāḥ
śarair avidhyan yugapad
dvi-guṇaṁ pracikīrṣavaḥ

Synonyma

te — Yakṣové; api — také; ca — a; amum — na Dhruvu; amṛṣyantaḥ — nesnesli; pāda-sparśam — dotek nohy; iva — jako; uragāḥ — hadi; śaraiḥ — šípy; avidhyan — udeřili; yugapat — současně; dvi-guṇam — dvakrát tolik; paricikīrṣavaḥ — na oplátku.

Překlad

Podobně jako hadi nesnesou, když na ně někdo šlápne, Yakṣové nemohli snést úžasnou chrabrost Dhruvy Mahārāje. Začali po něm střílet dvakrát tolik šípů — každý šest najednou — a dali tak velmi udatně najevo svou sílu.

4.10.11-12

Verš

tataḥ parigha-nistriṁśaiḥ
prāsaśūla-paraśvadhaiḥ
śakty-ṛṣṭibhir bhuśuṇḍībhiś
citra-vājaiḥ śarair api

abhyavarṣan prakupitāḥ
sarathaṁ saha-sārathim
icchantas tat pratīkartum
ayutānāṁ trayodaśa

Synonyma

tataḥ — poté; parigha — železnými tyčemi; nistriṁśaiḥ — meči; prāsa-śūla — trojzubci; paraśvadhaiḥ — kopími; śakti — píkami; ṛṣṭibhiḥ — oštěpy; bhuśuṇḍībhiḥ — zbraněmi bhuśuṇḍī; citra-vājaiḥ — s různým opeřením; śaraiḥ — šípy; api — také; abhyavarṣan — zasypávali Dhruvu; prakupitāḥ — rozhněvaně; sa-ratham — i s jeho vozem; saha-sārathim — i s jeho vozatajem; icchantaḥ — chtěli; tat — Dhruvovým činnostem; pratīkartum — učinit přítrž; ayutānām — desetitisíců; trayodaśa — třináct.

Překlad

Armádu Yakṣů tvořilo 130 000 mocných, rozzuřených bojovníků, toužících překazit úžasné činy Dhruvy Mahārāje. Plnou silou proto Mahārāje Dhruvu, jeho vůz i vozataje zasypávali různými druhy opeřených šípů, železnými tyčemi (parigha), meči (nistriṁśa), trojzubci (prāsaśūla), kopími (paraśvadha), píkami (śakti), oštěpy (ṛṣṭi) a zbraněmi bhuśuṇḍī.

4.10.13

Verš

auttānapādiḥ sa tadā
śastra-varṣeṇa bhūriṇā
na evādṛśyatācchanna
āsāreṇa yathā giriḥ

Synonyma

auttānapādiḥ — Dhruva Mahārāja; saḥ — on; tadā — tehdy; śastra-varṣeṇa — přívalem zbraní; bhūriṇā — nepřetržitým; na — ne; eva — jistě; adṛśyata — byl vidět; ācchannaḥ — zaplaven; āsāreṇa — vytrvalým deštěm; yathā — jako; giriḥ — hora.

Překlad

Nepřetržitý příval zbraní Dhruvu Mahārāje úplně zakryl, podobně jako vytrvalý déšť zaplaví celou horu.

Význam

Śrīla Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura v této souvislosti vysvětlil, že Dhruva Mahārāja byl sice zaplaven nepřátelskými šípy, ale to neznamená, že bitvu prohrál. Příklad s horou je velice příhodný. Záplavy deště smývají z povrchu hory veškeré nečistoty a podobně i nepřetržitý příval nepřátelských šípů dodal Dhruvovi Mahārājovi nový elán k poražení protivníka. Jinými slovy, jakákoliv případná nemohoucnost byla tímto způsobem odstraněna.

4.10.14

Verš

hāhā-kāras tadaivāsīt
siddhānāṁ divi paśyatām
hato ’yaṁ mānavaḥ sūryo
magnaḥ puṇya-janārṇave

Synonyma

hāhā-kāraḥ — výkřiky zklamání; tadā — tehdy; eva — jistě; āsīt — ozývaly se; siddhānām — obyvatel Siddhaloky; divi — na nebi; paśyatām — kteří pozorovali bitvu; hataḥ — zabit; ayam — tento; mānavaḥ — vnuk Manua; sūryaḥ — slunce; magnaḥ — zapadlo; puṇya-jana — Yakṣů; arṇave — do oceánu.

Překlad

Všichni Siddhové z vyšších planetárních systémů pozorovali bitvu z nebe, a když viděli, jak Dhruvu Mahārāje zaplavily nepřátelské šípy, křičeli: “Manuův vnuk Dhruva je ztracen!” Bědovali, že Dhruva Mahārāja, který se podobal slunci, nyní zapadl do oceánu Yakṣů.

Význam

Velice důležité je slovo mānava. Jeho obvyklý význam je “lidská bytost” a Dhruva Mahārāja je jím zde také osloven. Nejen on, ale celé lidské pokolení pochází od Manua. Manu je prvním zákonodárcem védské civilizace, jehož zákony hinduisté následují ještě dnes. Každý člověk je tedy mānava, potomek Manua, ale Dhruva Mahārāja byl výjimečným mānavou, neboť byl velkým oddaným Pána.

Siddhové, kteří dokáží létat prostorem bez letadel, měli obavy, že Dhruva Mahārāja prohraje bitvu. Śrīla Rūpa Gosvāmī říká, že kromě Nejvyššího Pána, který dobře chrání Své oddané, si o jejich bezpečí dělají starosti také všichni polobozi, a dokonce i obyčejní lidé. Přirovnání, že Dhruva Mahārāja jakoby zapadl do oceánu Yakṣů, je rovněž významné. Když slunce zapadá za obzor, vypadá to, že se topí v oceánu, ale ve skutečnosti mu nic nehrozí. Dhruva také nebyl nijak ohrožen, přestože to vypadalo, že se topí v oceánu Yakṣů. Stejně jako slunce znovu vyjde na sklonku noci, když nastane jeho čas, tak i Dhruva Mahārāja — přestože byl dočasně v úzkých, neboť v každé bitvě přicházejí těžké momenty — rozhodně nebyl poražen.

4.10.15

Verš

nadatsu yātudhāneṣu
jaya-kāśiṣv atho mṛdhe
udatiṣṭhad rathas tasya
nīhārād iva bhāskaraḥ

Synonyma

nadatsu — vykřikovali; yātudhāneṣu — strašidelní Yakṣové; jaya-kāśiṣu — vyhlašovali vítězství; atho — tehdy; mṛdhe — v bitvě; udatiṣṭhat — objevil se; rathaḥ — vůz; tasya — Dhruvy Mahārāje; nīhārāt — z mlhy; iva — jako; bhāskaraḥ — slunce.

Překlad

Yakṣové byli nadšení dočasným vítězstvím a již začali vykřikovat, že Dhruvu Mahārāje porazili, když tu se Dhruvův vůz znovu objevil, jako když se slunce vynoří z mlhy.

Význam

Dhruva Mahārāja je zde přirovnán ke slunci a šiky Yakṣů k mlze. Mlha je ve srovnání se sluncem zcela bezvýznamná. Z našeho pohledu bývá někdy slunce zahalené mlhou, ale ve skutečnosti ho nedokáže nic zastřít. Naše oči mohou být zahaleny mrakem, ale slunce není nikdy zakryté. Toto přirovnání ke slunci potvrzuje, že sláva Dhruvy Mahārāje trvala za všech okolností.

4.10.16

Verš

dhanur visphūrjayan divyaṁ
dviṣatāṁ khedam udvahan
astraughaṁ vyadhamad bāṇair
ghanānīkam ivānilaḥ

Synonyma

dhanuḥ — jeho luk; visphūrjayan — drnčel; divyam — podivuhodný; dviṣatām — nepřátel; khedam — nářek; udvahan — způsoboval; astra-ogham — různé zbraně; vyadhamat — rozháněl; bāṇaiḥ — svými šípy; ghana — mraků; anīkam — šiky; iva — jako; anilaḥ — vítr.

Překlad

Dhruvovy šípy svištěly vzduchem za hrozivého drnčení tětivy jeho luku a způsobovaly nářek v srdcích nepřátel. Nepřetržitý proud šípů roztříštil všechny jejich zbraně na kusy, tak jako vítr rozhání mraky po nebi.

4.10.17

Verš

tasya te cāpa-nirmuktā
bhittvā varmāṇi rakṣasām
kāyān āviviśus tigmā
girīn aśanayo yathā

Synonyma

tasya — Dhruvy; te — tyto šípy; cāpa — z luku; nirmuktāḥ — vystřelené; bhittvā — prorazily; varmāṇi — štíty; rakṣasām — démonů; kāyān — těla; āviviśuḥ — probodly; tigmāḥ — ostré; girīn — hory; aśanayaḥ — blesky; yathā — jako.

Překlad

Ostré šípy z luku Dhruvy Mahārāje pronikaly štíty a těly nepřátel jako blesky, jimiž král nebes rozbíjí celé hory.

4.10.18-19

Verš

bhallaiḥ sañchidyamānānāṁ
śirobhiś cāru-kuṇḍalaiḥ
ūrubhir hema-tālābhair
dorbhir valaya-valgubhiḥ

hāra-keyūra-mukuṭair
uṣṇīṣaiś ca mahā-dhanaiḥ
āstṛtās tā raṇa-bhuvo
rejur vīra-mano-harāḥ

Synonyma

bhallaiḥ — jeho šípy; sañchidyamānānām — rozsekaných Yakṣů; śirobhiḥ — hlavami; cāru — krásnými; kuṇḍalaiḥ — náušnicemi; ūrubhiḥ — stehny; hema-tālābhaiḥ — jako zlaté palmy; dorbhiḥ — pažemi; valaya-valgubhiḥ — s krásnými náramky; hāra — girlandami; keyūra — ozdoby na pažích; mukuṭaiḥ — a helmice; uṣṇīṣaiḥ — turbany; ca — také; mahā-dhanaiḥ — drahocenné; āstṛtāḥ — pokrývaly; tāḥ — ty; raṇa-bhuvaḥ — bojiště; rejuḥ — třpytily se; vīra — hrdinů; manaḥ-harāḥ — mátly mysl.

Překlad

Velký mudrc Maitreya pokračoval: Můj milý Viduro, hlavy těch, které Dhruva Mahārāja rozsekal svými šípy, byly krásně ozdobené náušnicemi a turbany, jejich stehna se podobala zlatým palmám, na pažích měli zlaté náramky a pásky a na hlavách drahocenné pozlacené helmice. Všechny tyto ozdoby ležící na bojišti byly velice přitažlivé a zmátly by mysl mnohého hrdiny.

Význam

V dávných dobách se bojovníci před bitvou bohatě zdobili zlatem a měli také turbany a pozlacené helmice. Když byli v boji zabiti, veškeré zlato se stávalo kořistí vítězů. Smrt nepřítele tedy přinášela hrdinům bitevního pole značný finanční zisk.

4.10.20

Verš

hatāvaśiṣṭā itare raṇājirād
rakṣo-gaṇāḥ kṣatriya-varya-sāyakaiḥ
prāyo vivṛkṇāvayavā vidudruvur
mṛgendra-vikrīḍita-yūthapā iva

Synonyma

hata-avaśiṣṭāḥ — zbývající vojáci, kteří nebyli pobiti; itare — jiní; raṇa-ajirāt — z bojiště; rakṣaḥ-gaṇāḥ — Yakṣové; kṣatriya-varya — největšího z kṣatriyů (válečníků); sāyakaiḥ — šípy; prāyaḥ — většinou; vivṛkṇa — rozsekané; avayavāḥ — jejich údy; vidudruvuḥ — rozutekli se; mṛgendra — lvem; vikrīḍita — poražení; yūthapāḥ — sloni; iva — jako.

Překlad

Zbylí Yakṣové, kteří nějakým způsobem přežili, měli údy rozsekané šípy velkého válečníka Dhruvy Mahārāje. Začali proto utíkat jako sloni poražení lvem.

4.10.21

Verš

apaśyamānaḥ sa tadātatāyinaṁ
mahā-mṛdhe kañcana mānavottamaḥ
purīṁ didṛkṣann api nāviśad dviṣāṁ
na māyināṁ veda cikīrṣitaṁ janaḥ

Synonyma

apaśyamānaḥ — když neviděl; saḥ — Dhruva; tadā — tehdy; ātatāyinam — ozbrojeného nepřítele; mahā-mṛdhe — na velkém bojišti; kañcana — nějaký; mānava-uttamaḥ — nejlepší z lidských bytostí; purīm — město; didṛkṣan — chtěl vidět; api — ačkoliv; na āviśat — nevstoupil; dviṣām — nepřátel; na — ne; māyinām — mystiků; veda — zná; cikīrṣitam — plány; janaḥ — kdokoliv.

Překlad

Dhruva Mahārāja, nejlepší z lidských bytostí, viděl, že na velkém bojišti už nezůstal jediný bojeschopný nepřítel, a chtěl proto vstoupit do města Alakāpurī. Předtím si však pomyslel: “Nikdo neví, co mají mystičtí Yakṣové v plánu.”

4.10.22

Verš

iti bruvaṁś citra-rathaḥ sva-sārathiṁ
yattaḥ pareṣāṁ pratiyoga-śaṅkitaḥ
śuśrāva śabdaṁ jaladher iveritaṁ
nabhasvato dikṣu rajo ’nvadṛśyata

Synonyma

iti — takto; bruvan — hovořil; citra-rathaḥ — Dhruva Mahārāja, jehož vůz byl velmi krásný; sva-sārathim — se svým vozatajem; yattaḥ — ostražitý; pareṣām — svého nepřítele; pratiyoga — protiútok; śaṅkitaḥ — tušil; śuśrāva — uslyšeli; śabdam — zvuk; jaladheḥ — oceánu; iva — jako kdyby; īritam — zněl; nabhasvataḥ — větrem; dikṣu — ze všech stran; rajaḥ — prach; anu — poté; adṛśyata — bylo vidět.

Překlad

Když Dhruva Mahārāja, pochybující o svých mystických nepřátelích, hovořil se svým vozatajem, uslyšeli strašlivé dunění podobné vlnobití oceánu a vzápětí se na ně ze všech stran začala valit obrovská písečná bouře.

4.10.23

Verš

kṣaṇenācchāditaṁ vyoma
ghanānīkena sarvataḥ
visphurat-taḍitā dikṣu
trāsayat-stanayitnunā

Synonyma

kṣaṇena — během okamžiku; ācchāditam — bylo pokryté; vyoma — nebe; ghana — těžkých mraků; anīkena — spoustou; sarvataḥ — všude; visphurat — oslňující; taḍitā — blesky; dikṣu — na všech stranách; trāsayat — hrozivé; stanayitnunā — hřmění.

Překlad

Nebe se během okamžiku zatáhlo těžkými mraky, bylo slyšet hrozivé hřmění, oblohu protínaly oslňující elektrické blesky a zemi začal bičovat silný déšť.

4.10.24

Verš

vavṛṣū rudhiraughāsṛk-
pūya-viṇ-mūtra-medasaḥ
nipetur gaganād asya
kabandhāny agrato ’nagha

Synonyma

vavṛṣuḥ — proudila; rudhira — krve; ogha — záplava; asṛk — sliz; pūya — hnis; vi — výkaly; mūtra — moč; medasaḥ — a morek; nipetuḥ — začaly padat; gaganāt — z nebe; asya — Dhruvy; kabandhāni — trupy těl; agrataḥ — před ním; anagha — ó bezchybný Viduro.

Překlad

Můj drahý Viduro, jenž jsi bez chyb, tento déšť obsahoval krev, sliz, hnis, výkaly, moč, morek a také trupy různých těl. To vše padalo z oblohy před Dhruvu Mahārāje.

4.10.25

Verš

tataḥ khe ’dṛśyata girir
nipetuḥ sarvato-diśam
gadā-parigha-nistriṁśa-
musalāḥ sāśma-varṣiṇaḥ

Synonyma

tataḥ — poté; khe — v nebi; adṛśyata — bylo vidět; giriḥ — horu; nipetuḥ — padaly; sarvataḥ-diśam — ze všech stran; gadā — kyje; parigha — železné tyče; nistriṁśa — meče; musalāḥ — palice; sa-aśma — balvany; varṣiṇaḥ — se záplavou.

Překlad

Potom se na nebi objevila velká hora a ze všech stran začaly přilétat kroupy společně s oštěpy, kyji, meči, železnými tyčemi a obrovskými balvany.

4.10.26

Verš

ahayo ’śani-niḥśvāsā
vamanto ’gniṁ ruṣākṣibhiḥ
abhyadhāvan gajā mattāḥ
siṁha-vyāghrāś ca yūthaśaḥ

Synonyma

ahayaḥ — hadi; aśani — blesky; niḥśvāsāḥ — syčící; vamantaḥ — chrlící; agnim — oheň; ruṣā-akṣibhiḥ — se zlověstnýma očima; abhyadhāvan — přiblížili se; gajāḥ — sloni; mattāḥ — šílení; siṁha — lvi; vyāghrāḥ — tygři; ca — také; yūthaśaḥ — v hordách.

Překlad

Dhruva Mahārāja také viděl mnoho velkých hadů se zlověstnýma očima, jak chrlí oheň a chtějí ho pozřít. Následovaly je hordy šílených slonů, lvů a tygrů.

4.10.27

Verš

samudra ūrmibhir bhīmaḥ
plāvayan sarvato bhuvam
āsasāda mahā-hrādaḥ
kalpānta iva bhīṣaṇaḥ

Synonyma

samudraḥ — moře; ūrmibhiḥ — s vlnami; bhīmaḥ — rozbouřené; plāvayan — zaplavující; sarvataḥ — ve všech směrech; bhuvam — zemi; āsasāda — blížilo se; mahā-hrādaḥ — s ohlušujícími zvuky; kalpa-ante — (zničení) na konci kalpy; iva — jako; bhīṣaṇaḥ — strašlivé.

Překlad

Poté se před ním objevilo rozbouřené moře se zpěněnými vlnami, vydávající ohlušující dunivé zvuky, jako kdyby nastal čas zničení celého světa.

4.10.28

Verš

evaṁ-vidhāny anekāni
trāsanāny amanasvinām
sasṛjus tigma-gataya
āsuryā māyayāsurāḥ

Synonyma

evam-vidhāni — takové (jevy); anekāni — různé; trāsanāni — strašlivé; amanasvinām — méně inteligentním lidem; sasṛjuḥ — vytvořili; tigma-gatayaḥ — odporné povahy; āsuryā — démonské; māyayā — iluzí; asurāḥ — démoni.

Překlad

Démonští Yakṣové mají odpornou povahu a svou démonskou silou iluze dokáží vytvořit mnohé podivné jevy, aby zastrašili každého, kdo je méně inteligentní.

4.10.29

Verš

dhruve prayuktām asurais
tāṁ māyām atidustarām
niśamya tasya munayaḥ
śam āśaṁsan samāgatāḥ

Synonyma

dhruve — proti Dhruvovi; prayuktām — použitá; asuraiḥ — démony; tām — tato; māyām — mystická síla; ati-dustarām — krajně nebezpečná; niśamya — když slyšeli; tasya — jeho; munayaḥ — velcí mudrci; śam — štěstí; āśaṁsan — povzbudili; samāgatāḥ — shromáždili se.

Překlad

Když velcí mudrci slyšeli, že Dhruvu Mahārāje zaskočily mystické triky démonů, okamžitě se shromáždili, aby ho povzbudili.

4.10.30

Verš

munaya ūcuḥ
auttānapāda bhagavāṁs tava śārṅgadhanvā
devaḥ kṣiṇotv avanatārti-haro vipakṣān
yan-nāmadheyam abhidhāya niśamya cāddhā
loko ’ñjasā tarati dustaram aṅga mṛtyum

Synonyma

munayaḥ ūcuḥ — mudrci pravili; auttānapāda — ó synu krále Uttānapādy; bhagavān — Nejvyšší Osobnost Božství; tava — tvůj; śārṅga-dhanvā — ten, kdo nosí luk zvaný Śārṅga; devaḥ — Pán; kṣiṇotu — nechť zabije; avanata — odevzdané duše; ārti — neštěstí; haraḥ — kdo odstraňuje; vipakṣān — nepřátelé; yat — Jehož; nāmadheyam — svaté jméno; abhidhāya — vyslovení; niśamya — když slyší; ca — také; addhā — okamžitě; lokaḥ — osoby; añjasā — plně; tarati — překonají; dustaram — nepřekonatelnou; aṅga — ó Dhruvo; mṛtyum — smrt.

Překlad

Mudrci pravili: Drahý Dhruvo, synu krále Uttānapādy, nechť Osobnost Božství, Nejvyšší Pán Śārṅgadhanvā, který zbavuje Své oddané neštěstí, zabije všechny nepřátele, jež tě ohrožují. Svaté jméno Pána má stejnou moc jako Pán Samotný, a pouhé jeho zpívání a poslouchání proto může lehce zachránit mnoho lidí před hroznou smrtí. Tímto způsobem jsou zachráněni oddaní.

Význam

Mysl Dhruvy Mahārāje byla kouzly Yakṣů dočasně zmatena, a proto mu velcí ṛṣiové přišli na pomoc. Nejvyšší Pán Své oddané neustále chrání. Byl to On, kdo mudrce inspiroval, aby Dhruvu Mahārāje povzbudili a současně ho ujistili, že mu nehrozí žádné nebezpečí, jelikož je duší plně odevzdanou Nejvyššímu Pánu. Když oddaný v okamžiku smrti zpívá svaté jméno Pána, mahā-mantru Hare Kṛṣṇa, Hare Kṛṣṇa, Kṛṣṇa Kṛṣṇa, Hare Hare / Hare Rāma, Hare Rāma, Rāma Rāma, Hare Hare, překoná Pánovou milostí oceán hmotné existence a vstoupí do duchovního světa. Nemusí se pak již nikdy vrátit do koloběhu zrození a smrti. Je-li zpíváním svatého jména možné překonat oceán smrti, Dhruva Mahārāja tak mohl jistě překonat iluzorní kouzla Yakṣů, která na čas zneklidnila jeho mysl.

Takto končí Bhaktivedantovy výklady k desáté kapitole čtvrtého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Dhruva Mahārāja bojuje s Yakṣi”.

KAPITOLA JEDENÁCTÁ

Svāyambhuva Manu radí Dhruvovi, aby ukončil boj

4.11.1

Verš

maitreya uvāca
niśamya gadatām evam
ṛṣīṇāṁ dhanuṣi dhruvaḥ
sandadhe ’stram upaspṛśya
yan nārāyaṇa-nirmitam

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — mudrc Maitreya pokračoval; niśamya — když slyšel; gadatām — slova; evam — takto; ṛṣīṇām — mudrců; dhanuṣi — ke svému luku; dhruvaḥ — Dhruva Mahārāja; sandadhe — přiložil; astram — šíp; upaspṛśya — poté, co se dotkl vody; yat — ten, který; nārāyaṇa — Nārāyaṇem; nirmitam — zhotovený.

Překlad

Śrī Maitreya pravil: Můj milý Viduro, když Dhruva Mahārāja uslyšel povzbudivá slova velkých mudrců, dotekem vody vykonal očistný ācaman. Poté vzal šíp zhotovený Pánem Nārāyaṇem a přiložil ho ke svému luku.

Význam

Dhruva Mahārāja dostal zvláštní šíp zhotovený Samotným Pánem Nārāyaṇem a nyní ho přiložil ke svému luku, aby skoncoval s iluzí, kterou stvořili Yakṣové. Jak uvádí Bhagavad-gītā (7.14): mām eva ye prapadyante māyām etāṁ taranti te — nikdo nemůže překonat působení iluzorní energie bez milosti Nārāyaṇa, Nejvyšší Osobnosti Božství. Śrī Caitanya Mahāprabhu nám pro tento věk dal také nesmírně účinnou zbraň, kterou Bhāgavatam nazývá sāṅgopāṅgāstra — v současném věku je nārāyaṇāstrou, zbraní proti māyi, zpívání mantry Hare Kṛṣṇa po vzoru společníků Pána Caitanyi, jako je Advaita Prabhu, Nityānanda, Gadādhara a Śrīvāsa.

4.11.2

Verš

sandhīyamāna etasmin
māyā guhyaka-nirmitāḥ
kṣipraṁ vineśur vidura
kleśā jñānodaye yathā

Synonyma

sandhīyamāne — když přikládal k luku; etasmin — nārāyaṇāstru; māyāḥ — iluze; guhyaka-nirmitāḥ — stvořené Yakṣi; kṣipram — velice rychle; vineśuḥ — byly zničeny; vidura — ó Viduro; kleśāḥ — iluzorní bolesti a radosti; jñāna-udaye — příchodem poznání; yathā — jako.

Překlad

Jakmile Dhruva Mahārāja přiložil šíp nārāyaṇāstru ke svému luku, iluze stvořené Yakṣi okamžitě zmizely, stejně jako zmizí všechny hmotné bolesti a radosti, když plně poznáme své vlastní já.

Význam

Kṛṣṇa je jako slunce a māyā, Kṛṣṇova iluzorní energie, se podobá temnotě. Temnota znamená nepřítomnost světla, a stejně tak māyā znamená nepřítomnost vědomí Kṛṣṇy. Vědomí Kṛṣṇy a māyā vždy existují bok po boku. Jakmile se probudí vědomí Kṛṣṇy, zmizí všechny iluzorní bolesti a radosti hmotné existence. Māyām etāṁ taranti te — soustavné zpívání mahā-mantry nás bude vždy chránit před iluzorní energií māyi.

4.11.3

Verš

tasyārṣāstraṁ dhanuṣi prayuñjataḥ
suvarṇa-puṅkhāḥ kalahaṁsa-vāsasaḥ
viniḥsṛtā āviviśur dviṣad-balaṁ
yathā vanaṁ bhīma-ravāḥ śikhaṇḍinaḥ

Synonyma

tasya — když Dhruva; ārṣa-astram — zbraň, kterou mu věnoval Nārāyaṇa Ṛṣi; dhanuṣi — na svůj luk; prayuñjataḥ — přiložil; suvarṇa-puṅkhāḥ — zlaté šípy; kalahaṁsa-vāsasaḥ — s opeřením, které se podobalo labutím křídlům; viniḥsṛtāḥ — vylétly; āviviśuḥ — vnikly; dviṣat-balam — do nepřátelských bojovníků; yathā — jako; vanam — do lesa; bhīma-ravāḥ — halasně; śikhaṇḍinaḥ — pávi.

Překlad

Již pouhý dotek zbraně Nārāyaṇa Ṛṣiho s lukem Dhruvy Mahārāje způsobil, že z něho vylétly zlaté šípy, jejichž opeření se podobalo labutím křídlům. S hlasitým hvízdáním vnikaly do těl nepřátelských bojovníků, jako když pávi s halasným křikem vlétnou do lesa.

4.11.4

Verš

tais tigma-dhāraiḥ pradhane śilī-mukhair
itas tataḥ puṇya-janā upadrutāḥ
tam abhyadhāvan kupitā udāyudhāḥ
suparṇam unnaddha-phaṇā ivāhayaḥ

Synonyma

taiḥ — těmi; tigma-dhāraiḥ — s ostrými hroty; pradhane — na bojišti; śilī-mukhaiḥ — šípy; itaḥ tataḥ — tu a tam; puṇya-janāḥ — Yakṣové; upadrutāḥ — velice vzrušení; tam — na Dhruvu Mahārāje; abhyadhāvan — hnali se; kupitāḥ — rozzuření; udāyudhāḥ — s pozdviženými zbraněmi; suparṇam — na Garuḍu; unnaddha-phaṇāḥ — se vztyčenými hlavami; iva — jako; ahayaḥ — hadi.

Překlad

Tyto ostré šípy vyděsily nepřátelské bojovníky natolik, že téměř ztratili vědomí. Někteří Yakṣové na bojišti se však chopili zbraní a rozzuřeně na Dhruvu Mahārāje zaútočili. Jak se na něho hnali s pozdviženými zbraněmi, podobali se rozzlobeným hadům, kteří se vztyčenými hlavami doráželi na Garuḍu.

4.11.5

Verš

sa tān pṛṣatkair abhidhāvato mṛdhe
nikṛtta-bāhūru-śirodharodarān
nināya lokaṁ param arka-maṇḍalaṁ
vrajanti nirbhidya yam ūrdhva-retasaḥ

Synonyma

saḥ — on (Dhruva Mahārāja); tān — všechny Yakṣi; pṛṣatkaiḥ — svými šípy; abhidhāvataḥ — kteří se blížili; mṛdhe — na bojišti; nikṛtta — oddělené; bāhu — paže; ūru — stehna; śiraḥ-dhara — krky; udarān — břicha; nināya — poslal; lokam — na planetu; param — nejvyšší; arka-maṇḍalam — planeta Slunce; vrajanti — jdou; nirbhidya — probodávající; yam — na kterou; ūrdhva-retasaḥ — ti, kdo nikdy nevypustí semeno.

Překlad

Jakmile Dhruva Mahārāja viděl blížící se Yakṣi, okamžitě je svými šípy rozsekal na kusy. Když jejich paže, nohy a hlavy takto oddělil od trupů, poslal je všechny na planetární systém nad Sluncem, kam se mohou dostat jen prvotřídní brahmacārīni, kteří nikdy nevypustili semeno.

Význam

Neoddaní mají velké štěstí, když je zabije Pán nebo Jeho oddaní. Yakṣové, které Dhruva pozabíjel, se dostali na planety, kam mohou vstoupit jen brahmacārīni, kteří nikdy nevypustili své semeno. Neosobní jñānī a démoni, které zabije Pán nebo Jeho oddaný, se dostanou na Brahmaloku neboli Satyaloku, což je planetární systém, který je ještě výše než Slunce. Zabíjení tedy není vždy jen zlé. Být zabit Nejvyšším Pánem, Jeho oddaným nebo ve velké oběti je prospěšné. Takzvané nenásilí na hmotné úrovni je ve srovnání se zabíjením, které vykonává Nejvyšší Pán nebo Jeho oddaní, zcela bezvýznamné. I král nebo vláda mohou odsoudit vraha k trestu smrti, a tento čin bude pro jeho dobro, neboť ho může zbavit všech hříšných reakcí.

Slovo ūrdhva-retasaḥ — brahmacārīni, kteří nikdy nevypustili semeno — je velmi důležité. Celibát má neuvěřitelnou moc, neboť pokud nikdy nevypustíme své semeno, dostaneme se po smrti na Satyaloku, a to i bez vykonávání askeze a obřadů předepsaných ve Vedách. Sex je příčinou všeho utrpení v tomto hmotném světě, a proto je ve védské civilizaci omezen na minimum. Ze všech členů společenské struktury je dovolen pouze gṛhasthům, a to jen v omezené míře. Ostatní se ho zcela zříkají. Zvláště v tomto věku si lidé neuvědomují, jak je cenné, když muž nevypouští své semeno. Proto zůstávají různým způsobem zapleteni do hmotných kvalit a trpí v boji o svou existenci. Slovo ūrdhva-retasaḥ se zvláště vztahuje na māyāvādské sannyāsīny, kteří dodržují velice přísné zásady askeze. Pán však v Bhagavad-gītě (8.16) říká, že i když se někdo dostane až na Brahmaloku, bude se muset znovu vrátit zpět (ābrahma-bhuvanāl lokāḥ punar āvartino 'rjuna). Skutečného osvobození, mukti, lze tedy dosáhnout jedině oddanou službou, neboť tak se lze dostat nad Brahmaloku, do duchovního světa, odkud se nikdo nemusí vracet. Māyāvādští sannyāsīni jsou pyšní na své osvobození, ale skutečné osvobození je možné pouze ve spojení s Nejvyšším Pánem prostřednictvím oddané služby. Je řečeno: hariṁ vinā na sṛtiṁ taranti — nikdo nemůže být osvobozen bez milosti Kṛṣṇy.

4.11.6

Verš

tān hanyamānān abhivīkṣya guhyakān
anāgasaś citra-rathena bhūriśaḥ
auttānapādiṁ kṛpayā pitāmaho
manur jagādopagataḥ saharṣibhiḥ

Synonyma

tān — Yakṣů; hanyamānān — zabíjení; abhivīkṣya — když viděl; guhyakān — Yakṣové; anāgasaḥ — nevinní; citra-rathena — Dhruvou Mahārājem, který měl nádherný vůz; bhūriśaḥ — velmi; auttānapādim — Uttānapādovu synovi; kṛpayā — z milosrdnosti; pitā-mahaḥ — děd; manuḥ — Svāyambhuva Manu; jagāda — dal pokyny; upagataḥ — přišel; saha-ṛṣibhiḥ — s velkými mudrci.

Překlad

Když Svāyambhuva Manu viděl, že jeho vnuk Dhruva Mahārāja zabíjí i mnoho nevinných Yakṣů, slitoval se nad nimi a spolu s velkými mudrci za ním přišel, aby mu dal vhodné pokyny.

Význam

Dhruva Mahārāja napadl Alakāpurī, město Yakṣů, protože jeden z nich zabil jeho bratra. Ve skutečnosti byl zabitím jeho bratra Uttamy vinen pouze jeden z obyvatel města, ne všichni. Dhruva Mahārāja však podnikl velmi závažné kroky — vyhlásil válku všem Yakṣům a rozpoutal se boj. I dnes se stává, že je celý stát napaden za chybu jediného člověka. Manu, otec a zákonodárce lidstva, však nic takového neschvaluje. Chtěl proto svému vnukovi Dhruvovi zabránit v dalším zabíjení nevinných Yakṣů.

4.11.7

Verš

manur uvāca
alaṁ vatsātiroṣeṇa
tamo-dvāreṇa pāpmanā
yena puṇya-janān etān
avadhīs tvam anāgasaḥ

Synonyma

manuḥ uvāca — Manu pravil; alam — stačí; vatsa — drahý hochu; atiroṣeṇa — s přehnaným hněvem; tamaḥ-dvāreṇa — cesta nevědomosti; pāpmanā — hříšná; yena — čím; puṇya-janān — Yakṣi; etān — všechny tyto; avadhīḥ — pozabíjel jsi; tvam — ty; anāgasaḥ — nevinné.

Překlad

Pán Manu pravil: Zadrž, můj milý synu, přehnaný hněv není dobrý—je to cesta do pekla. Překročil jsi míru a zbytečně zabíjíš mnoho Yakṣů, kteří za nic nemohou.

Význam

Slovo atiroṣeṇa znamená “s nepřiměřeným hněvem”. Když Dhruva Mahārāja překročil meze nezbytného hněvu, jeho děd Svāyambhuva Manu okamžitě přišel, aby zabránil jeho dalšímu hříšnému jednání. Zabíjení samo o sobě není zlé, ale zabíjet bezdůvodně nebo zabíjet nevinné vede přímo do pekla. Dhruva Mahārāja byl velký oddaný, a proto byl před dalšími hříchy uchráněn.

Kṣatriya smí zabíjet pouze v zájmu práva a pořádku ve společnosti. Nesmí páchat násilí nebo zabíjet bezdůvodně. Násilí je cestou k pekelnému životu, ale je ho také třeba pro udržení práva a pořádku ve státě. Pán Manu Dhruvovi zakázal zabíjet další Yakṣi, jelikož jen jeden z nich si zasloužil trest za zabití Dhruvova bratra Uttamy. Ostatní Yakṣové byli nevinní. V moderních válkách se běžně útočí na nevinné lidi, což Manuovy zákony odsuzují jako ten největší hřích. Navíc dnes civilizované národy udržují mnoho jatek, ve kterých bezdůvodně zabíjejí nevinná zvířata. Když tedy na nějaký stát zaútočí nepřátelé, je třeba masové zabíjení jeho obyvatel chápat jako reakci za jejich vlastní hříchy. Takový je zákon přírody.

4.11.8

Verš

nāsmat-kulocitaṁ tāta
karmaitat sad-vigarhitam
vadho yad upadevānām
ārabdhas te ’kṛtainasām

Synonyma

na — ne; asmat-kula — naší rodiny; ucitam — hodné; tāta — drahý synu; karma — jednání; etat — toto; sat — náboženskými autoritami; vigarhitam — zakázané; vadhaḥ — zabíjení; yat — které; upadevānām — Yakṣů; ārabdhaḥ — bylo podniknuté; te — tebou; akṛta-enasām — nevinných.

Překlad

Drahý synu, tvé zabíjení nevinných Yakṣů neschvalují žádné autority a také není hodné člena naší rodiny, od které se očekává, že bude znát zákony náboženství a bezbožnosti.

4.11.9

Verš

nanv ekasyāparādhena
prasaṅgād bahavo hatāḥ
bhrātur vadhābhitaptena
tvayāṅga bhrātṛ-vatsala

Synonyma

nanu — jistě; ekasya — jednoho (Yakṣi); aparādhena — s přestupkem; prasaṅgāt — kvůli jejich sounáležitosti; bahavaḥ — mnozí; hatāḥ — byli zabiti; bhrātuḥ — svého bratra; vadha — smrtí; abhitaptena — zarmouceným; tvayā — tebou; aṅga — můj milý synu; bhrātṛ-vatsala — který máš rád svého bratra.

Překlad

Můj milý synu, dokázal jsi, že máš velice rád svého bratra, a jsi zarmoucený tím, že ho Yakṣové zabili, ale zvaž, co jsi udělal — kvůli přestupku jednoho Yakṣi jsi zabil mnoho nevinných.

4.11.10

Verš

nāyaṁ mārgo hi sādhūnāṁ
hṛṣīkeśānuvartinām
yad ātmānaṁ parāg gṛhya
paśuvad bhūta-vaiśasam

Synonyma

na — nikdy; ayam — tato; mārgaḥ — cesta; hi — jistě; sādhūnām — čestných osob; hṛṣīkeśa — Nejvyšší Osobnosti Božství; anuvartinām — následují cestu; yat — která; ātmānam — vlastní já; parāk — tělo; gṛhya — považovat za; paśu-vat — jako zvířata; bhūta — živých bytostí; vaiśasam — zabíjení.

Překlad

Člověk nemá považovat tělo za vlastní já a zabíjet těla druhých, jako to dělají zvířata. Světci, kteří následují cestu oddané služby Nejvyšší Osobnosti Božství, to výslovně zakazují.

Význam

Velice důležitá jsou slova sādhūnāṁ hṛṣīkeśānuvartinām. Sādhu znamená “světec”. Ale kdo je to světec? Je to ten, kdo následuje cestu služby Hṛṣīkeśovi, Nejvyšší Osobnosti Božství. Nārada-pañcarātra praví: hṛṣīkeṇa ḥṛṣīkeśa-sevanaṁ bhaktir ucyate — zapojení smyslů do příznivé služby Nejvyšší Osobnosti Božství se nazývá bhakti, oddaná služba. Proč by tedy ten, kdo již slouží Pánu, měl uspokojovat své vlastní smysly? Pán Manu zde Dhruvovi Mahārājovi připomíná, že je čistým služebníkem Pána. Proč by se měl tedy chovat jako zvíře s tělesným pojetím života? Zvíře považuje tělo jiného zvířete za svou potravu a s tímto tělesným vědomím ho napadá. Člověk by takto neměl jednat, zvláště je-li oddaným Pána. Sādhu, svatý oddaný, nesmí bezdůvodně zabíjet zvířata.

4.11.11

Verš

sarva-bhūtātma-bhāvena
bhūtāvāsaṁ hariṁ bhavān
ārādhyāpa durārādhyaṁ
viṣṇos tat paramaṁ padam

Synonyma

sarva-bhūta — ve všech živých bytostech; ātma — na Nadduši; bhāvena — meditací; bhūta — veškeré existence; āvāsam — sídlo; harim — Pána Hariho; bhavān — ty; ārādhya — uctíváním; āpa — dosáhl jsi; durārādhyam — velice těžké si naklonit; viṣṇoḥ — Pána Viṣṇua; tat — to; paramam — nejvyšší; padam — postavení.

Překlad

Dosáhnout duchovního sídla Pána Hariho na vaikuṇṭhských planetách je velmi obtížné, ale ty máš to štěstí, že je ti již předurčeno tam dospět, neboť uctíváš Pána jako nejvyšší útočiště všech živých bytostí.

Význam

Hmotná těla všech živých bytostí mohou existovat pouze za přítomnosti duše a Nadduše. Duše závisí na Nadduši, která je přítomna i v atomu. Nejvyšší Pán je zde označen jako bhūtāvāsa, protože na Něm plně závisí existence všeho hmotného i duchovního. Jako kṣatriya mohl Dhruva Mahārāja samozřejmě svému dědu Manuovi odporovat, když ho žádal, aby přestal bojovat. Mohl namítat, že boj s nepřítelem je jeho kšatrijskou povinností. Manu mu však vysvětluje, že tělo každé živé bytosti je sídlem Nejvyššího Pána a lze je považovat za Jeho chrám, a proto je zbytečné zabíjení jakýchkoliv živých bytostí nepřípustné.

4.11.12

Verš

sa tvaṁ harer anudhyātas
tat-puṁsām api sammataḥ
kathaṁ tv avadyaṁ kṛtavān
anuśikṣan satāṁ vratam

Synonyma

saḥ — ta osoba; tvam — ty; hareḥ — Nejvyšším Pánem; anudhyātaḥ — neustále vzpomínaná; tat — Jeho; puṁsām — oddanými; api — také; sammataḥ — uznáván; katham — proč; tu — pak; avadyam — ohavný (čin); kṛtavān — podnikl jsi; anuśikṣan — dáváš příklad; satām — světců; vratam — slib.

Překlad

Pán na tebe neustále myslí, neboť jsi Jeho čistý oddaný, a váží si tě také všichni Jeho důvěrní oddaní. Tvůj život by měl být příkladem pro druhé. Jsem proto překvapen — co tě vedlo k tak ohavnému činu?

Význam

Dhruva Mahārāja byl čistý oddaný a neustále myslel na Pána. Také Pán vždy myslí na Své čisté oddané, kteří Mu věnují všechny své myšlenky dvacet čtyři hodin denně. Pro čistého oddaného je Pán vším a pro Pána je vším Jeho čistý oddaný. Svāyambhuva Manu řekl Dhruvovi: “Nejenže jsi čistý oddaný Pána, ale také si tě váží všichni ostatní čistí oddaní. Měl bys vždy jednat tak, abys mohl být příkladem pro druhé. Divím se proto, že jsi zabil tolik nevinných Yakṣů.”

4.11.13

Verš

titikṣayā karuṇayā
maitryā cākhila-jantuṣu
samatvena ca sarvātmā
bhagavān samprasīdati

Synonyma

titikṣayā — tolerancí; karuṇayā — milosrdností; maitryā — přátelstvím; ca — také; akhila — všeobecným; jantuṣu — k živým bytostem; samatvena — nestranností; ca — také; sarva-ātmā — Nadduše; bhagavān — Pán, Osobnost Božství; samprasīdati — je velice spokojen.

Překlad

Když se oddaný obrací na druhé lidi s tolerancí, milosrdností, přátelstvím a nestranností, je s ním Pán velmi spokojen.

Význam

Pokročilý oddaný na druhém stupni dokonalosti v oddané službě musí jednat v souladu s tímto veršem. Existují tři úrovně oddanosti. Na nejnižší úrovni si oddaný všímá pouze Božstva v chrámu a s velkou oddaností uctívá Pána podle pravidel a usměrnění. Na vyšší úrovni si je oddaný vědom nejen svého vztahu k Pánu, ale i vztahu k jiným oddaným, k nevinným a k závistivým lidem. Závistiví lidé se někdy chovají k oddaným velice ošklivě. Pokročilý oddaný má být snášenlivý a nevědomým či nevinným projevovat svoji milost. Oddaný kazatel musí být milosrdný k nevinným, které může přivést k oddané službě. Každá bytost je původně věčným služebníkem Boha a povinností oddaného je probudit její vědomí Kṛṣṇy. To je jeho milosrdnost. S oddanými, kteří jsou na stejné úrovni jako on, by měl udržovat přátelství. Každou živou bytost má vidět jako nedílnou část Nejvyššího Pána; různé bytosti na sobě sice mají různé druhy oděvu, ale podle pokynu Bhagavad-gīty vidí učená osoba všechny živé bytosti stejně. Nejvyšší Pán si takového postoje Svého oddaného nesmírně cení. Světec je tedy snášenlivý, milosrdný, ke všem přátelský, nikoho nepovažuje za svého nepřítele a je stále pokojný. To jsou některé z dobrých vlastností oddaného.

4.11.14

Verš

samprasanne bhagavati
puruṣaḥ prākṛtair guṇaiḥ
vimukto jīva-nirmukto
brahma nirvāṇam ṛcchati

Synonyma

samprasanne — po uspokojení; bhagavati — Nejvyšší Osobnosti Božství; puruṣaḥ — osoba; prākṛtaiḥ — z hmotných; guṇaiḥ — kvalit přírody; vimuktaḥ — je osvobozena; jīva-nirmuktaḥ — osvobozena také od jemnohmotného těla; brahma — neomezenou; nirvāṇam — duchovní blaženost; ṛcchati — získá.

Překlad

Ten, kdo ve svém životě skutečně uspokojí Nejvyšší Osobnost Božství, je osvobozen od hrubohmotného i jemnohmotného podmínění. Když se tímto způsobem dostane mimo vliv hmotných kvalit přírody, těší se neomezené duchovní blaženosti.

Význam

V předchozím verši bylo vysvětleno, že se všemi bytostmi je třeba jednat na základě tolerance, milosrdnosti, přátelství a nestrannosti. Takové chování uspokojuje Nejvyšší Osobnost Božství, a když je Pán spokojen, ihned Svého oddaného vysvobodí z hmotného podmínění. V Bhagavad-gītě Pán také říká: “Ten, kdo Mi upřímně a se vší vážností slouží, se okamžitě dostane na transcendentální úroveň, kde si může užívat neomezené duchovní blaženosti.” Každý v tomto hmotném světě namáhavě usiluje o blaženost, ale lidé bohužel nevědí, jak ji získat. Ateisté v Boha nevěří, a přirozeně Ho tedy nemohou potěšit. Zde je však jasně řečeno, že ten, kdo uspokojí Nejvyšší Osobnost Božství, dosáhne okamžitě duchovní úrovně a užívá si neomezeného blaženého života. Osvobodit se od hmotné existence znamená zbavit se vlivu hmotné přírody.

Slovo samprasanne znamená “po uspokojení”. Musíme jednat tak, abychom svou činností uspokojovali Pána; ne sami sebe. Když bude Pán spokojen, oddaný bude automaticky také spokojen. V tom spočívá celé tajemství bhakti-yogy. Každý, kdo se nevěnuje bhakti-yoze, se snaží uspokojit sám sebe a o uspokojení Pána se nikdo nezajímá. Karmī se snaží hrubohmotně uspokojit své smysly a ti, kdo jsou na vyšší úrovni poznání, chtějí získat spokojenost jemnohmotným způsobem — mentální spekulací, kdy se považují za Boha. Yogīni rovněž usilují o svoji vlastní spokojenost a myslí si, že mohou dosáhnout různých mystických dokonalostí. Pouze oddaní se snaží uspokojit Nejvyšší Osobnost Božství. Seberealizace oddaných je něco zcela jiného, než o co usilují karmī, jñānī a yogīni. Všichni ostatní se snaží o vlastní uspokojení, zatímco oddaný se snaží pouze uspokojit Pána. Oddaná služba se naprosto liší od všech ostatních činností. Oddaný, který s láskou zaměstnává své smysly ve službě Pánu, jedná pro potěšení Pána, a je proto okamžitě povýšen na transcendentální úroveň neomezeného blaženého života.

4.11.15

Verš

bhūtaiḥ pañcabhir ārabdhair
yoṣit puruṣa eva hi
tayor vyavāyāt sambhūtir
yoṣit-puruṣayor iha

Synonyma

bhūtaiḥ — hmotnými prvky; pañcabhiḥ — pěti; ārabdhaiḥ — vyvinutými; yoṣit — žena; puruṣaḥ — muž; eva — stejně tak; hi — jistě; tayoḥ — z nich; vyavāyāt — pohlavním stykem; sambhūtiḥ — další stvoření; yoṣit — žen; puruṣayoḥ — a mužů; iha — v tomto hmotném světě.

Překlad

Stvoření hmotného světa začíná pěti prvky, a vše, včetně těla muže a ženy, je tedy vytvořeno z nich. Počet mužů a žen se v tomto hmotném světě dále zvyšuje pohlavním stykem.

Význam

Když Svāyambhuva Manu viděl, že Dhruva Mahārāja sice rozumí vaiṣṇavské filozofii, ale i nadále se souží nad smrtí svého bratra, vysvětlil mu, že hmotné tělo je výtvorem pěti prvků hmotné přírody. Bhagavad-gītā to rovněž potvrzuje: prakṛteḥ kriyamāṇāni — vše je stvořeno, udržováno a posléze zničeno kvalitami hmotné přírody. Za vším je samozřejmě pokyn Nejvyšší Osobnosti Božství. I to potvrzuje Bhagavad-gītā — mayādhyakṣeṇa. V deváté kapitole Kṛṣṇa říká, že hmotná příroda jedná pod Jeho dohledem. Svāyambhuva Manu se Dhruvovi snažil vysvětlit, že smrt jeho bratra vlastně nezpůsobili Yakṣové, ale hmotná příroda. Nejvyšší Osobnost Božství vlastní nesčetné energie, které jednají různými hrubými a jemnými způsoby.

Celý vesmír je výtvorem těchto mocných energií, i když to z hrubohmotného hlediska vypadá, že se nejedná o nic víc než pět prvků — zemi, vodu, oheň, vzduch a éter. Také těla všech druhů živých bytostí, ať už lidí, polobohů, zvířat nebo ptáků, sestávají z těchto pěti prvků a pohlavním stykem se rozmnožují do stále většího počtu. Tak probíhá stvoření, udržování a zničení a člověk by neměl být těmito vlnami hmotné přírody znepokojen. Nebylo důvodu, aby byl Dhruva Mahārāja nešťastný ze smrti svého bratra, protože vztah s tělem je zcela hmotný. Duši, opravdové já, nelze nikdy zabít ani zničit.

4.11.16

Verš

evaṁ pravartate sargaḥ
sthitiḥ saṁyama eva ca
guṇa-vyatikarād rājan
māyayā paramātmanaḥ

Synonyma

evam — takto; pravartate — nastává; sargaḥ — stvoření; sthitiḥ — udržování; saṁyamaḥ — zničení; eva — jistě; ca — a; guṇa — kvalit; vyatikarāt — vzájemným působením; rājan — ó králi; māyayā — iluzorní energií; parama-ātmanaḥ — Nejvyšší Osobnosti Božství.

Překlad

Manu pokračoval: Drahý králi Dhruvo, příčinou stvoření, udržování a zničení je iluzorní, hmotná energie Nejvyšší Osobnosti Božství a vzájemné působení tří kvalit hmotné přírody.

Význam

Nejprve dochází ke stvoření pomocí pěti základních prvků hmotné přírody a vzájemné působení kvalit hmotné přírody potom tento svět udržuje. Když se narodí dítě, rodiče se o ně ihned starají, a tento sklon pečovat o potomstvo a udržovat je existuje nejen v lidské, ale i ve zvířecí společnosti. Tygři sice požírají jiná zvířata, ale o svá mláďata se úzkostlivě starají. Vzájemné působení kvalit hmotné přírody nevyhnutelně vede ke tvoření, udržování a také ničení, ale zároveň je třeba vědět, že vše se děje pod dohledem Nejvyšší Osobnosti Božství. Stvoření je dílem kvality vášně (rajo-guṇy), udržování je dílem kvality dobra (sattva-guṇy) a zničení je dílem kvality nevědomosti (tamo-guṇy). Ti, kdo jsou v kvalitě dobra, žijí očividně déle než ti, kdo jsou pod vlivem tamo-guṇy nebo rajo-guṇy. Kdo dosáhne kvality dobra, dospěje na vyšší planetární systémy, kde je život velice dlouhý. Ūrdhvaṁ gacchanti sattva-sthāḥ — velcí ṛṣiové, mudrci a sannyāsīni, kteří se udržují v hmotné kvalitě dobra, sattva-guṇě, se dostanou na vyšší planety. Kdo však transcenduje všechny guṇy, je na úrovni čistého dobra a dosáhne věčného života v duchovním světě.

4.11.17

Verš

nimitta-mātraṁ tatrāsīn
nirguṇaḥ puruṣarṣabhaḥ
vyaktāvyaktam idaṁ viśvaṁ
yatra bhramati lohavat

Synonyma

nimitta-mātram — vzdálená příčina; tatra — tehdy; āsīt — byla; nirguṇaḥ — neznečištěná; puruṣa-ṛṣabhaḥ — Nejvyšší Osoba; vyakta — projevený; avyaktam — neprojevený; idam — tento; viśvam — svět; yatra — kde; bhramati — pohybuje se; loha-vat — jako železo.

Překlad

Můj milý Dhruvo, Nejvyšší Pán je neznečištěný kvalitami hmotné přírody a je vzdálenou příčinou stvoření tohoto hmotného vesmírného projevu. Na Jeho podnět je stvořeno mnoho dalších příčin a důsledků, a celý vesmír se tak pohybuje jako železo přitahované magnetem.

Význam

Zde je vysvětleno, jak v tomto hmotném světě jedná vnější energie Nejvyšší Osobnosti Božství. Energie Nejvyššího Pána je příčinou všeho. Ateističtí filozofové neuznávají Nejvyšší Osobnost Božství jako původní příčinu stvoření a mají za to, že hmotným světem hýbou akce a reakce různých hmotných prvků, jako když se smíchá soda a kyselina a výsledkem je bouřlivá reakce. Život však nelze stvořit chemickými reakcemi. Existuje 8 400 000 různých životních druhů a každý má své příznačné touhy a činnosti. Hmotné zákonitosti nelze vysvětlit pouze na základě chemických reakcí. Vhodný je v této souvislosti příklad hrnčíře a hrnčířského kruhu. Když se kruh otáčí, vznikají různé hliněné nádoby. Jejich příčin je mnoho, ale původní příčinou je hrnčíř, který uvádí kruh do pohybu. Pohyb vzniká na jeho pokyn. Stejnou myšlenku vysvětluje Bhagavad-gītā — za všemi hmotnými akcemi a reakcemi stojí Kṛṣṇa, Nejvyšší Osobnost Božství. Kṛṣṇa říká, že vše závisí na Jeho energii, a On Sám přesto není všude přítomen. Hliněné nádoby vznikají za určitých hmotných podmínek, ale hrnčíř se nenachází v nádobě. Pán je příčinou celého hmotného stvoření, ale současně zůstává mimo ně. Vedy učí, že pouze pohlédl na hmotnou energii, a tím ihned došlo k jejímu vzrušení.

Bhagavad-gītā také říká, že Pán oplodňuje hmotnou energii jīvami, Svými nedílnými částmi, a tomu následuje stvoření různých podob a činností. Jīva neboli duše má různá přání a s nimi související činnosti, a proto vznikají různé typy těl v různých životních druzích. Darwinova teorie o evoluci neuznává duchovní totožnost živé bytosti, a proto je její vysvětlení evoluce nedokonalé. Různé jevy ve vesmíru sice nastávají na základě akcí a reakcí tří hmotných kvalit, ale původním stvořitelem neboli příčinou všeho je Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, který je zde označen jako nimitta-mātram, vzdálená příčina. Je to On, kdo roztáčí kruh Svou energií. Māyāvādští filozofové tvrdí, že Nejvyšší Brahman se mění v různé podoby, ale to není pravda — přestože je příčinou všech příčin, transcenduje všechny akce a reakce hmotných kvalit přírody. V Brahma-saṁhitě (5.1) proto Pán Brahmā říká:

īśvaraḥ paramaḥ kṛṣṇaḥ
sac-cid-ānanda-vigrahaḥ
anādir ādir govindaḥ
sarva-kāraṇa-kāraṇam

Existuje mnoho příčin a důsledků, ale původní příčinou je Śrī Kṛṣṇa.

4.11.18

Verš

sa khalv idaṁ bhagavān kāla-śaktyā
guṇa-pravāheṇa vibhakta-vīryaḥ
karoty akartaiva nihanty ahantā
ceṣṭā vibhūmnaḥ khalu durvibhāvyā

Synonyma

saḥ — ten; khalu — ovšem; idam — tento (vesmír); bhagavān — Osobnost Božství; kāla — času; śaktyā — silou; guṇa-pravāheṇa — vzájemným působením kvalit přírody; vibhakta — rozdělený; vīryaḥ — (Jehož) energie; karoti — působí na; akartā — nečinného; eva — ačkoliv; nihanti — zabíjí; ahantā — nezabíjející; ceṣṭā — energie; vibhūmnaḥ — Pána; khalu — jistě; durvibhāvyā — nepochopitelná.

Překlad

Nejvyšší Pán zapřičiňuje časem, Svou nepředstavitelnou svrchovanou energií, vzájemné působení tří kvalit hmotné přírody, a výsledkem toho jsou různé druhy energií. Pán je sice zdánlivě činný, ale ve skutečnosti nic nedělá. Zabíjí, ale přitom není tím, kdo zabíjí. Vše se odehrává pouze prostřednictvím Jeho nepochopitelné moci.

Význam

Slovo durvibhāvyā znamená “nepochopitelné pro náš nepatrný mozek” a vibhakta-vīryaḥ znamená “rozdělený do různých energií”. To je správné vysvětlení, jakým způsobem se v hmotném světě projevují tvořivé energie. Milost Pána snadněji pochopíme na následujícím příkladě: vláda státu je obvykle milosrdná, ale v případě narušení práva a pořádku musí nasadit své policejní jednotky a vzbouřence potrestat. Nejvyšší Pán je přirozeně milostivý a oplývá transcendentálními vlastnostmi, ale některé individuální duše zapomínají na svůj vztah ke Kṛṣṇovi a snaží se panovat hmotné přírodě. Výsledkem jejich snahy je, že se zaplétají do různých hmotných reakcí. Není však správné namítat, že jelikož energie pochází z Nejvyšší Osobnosti Božství, je to Pán, kdo jedná. V předchozím verši bylo řečeno, že Pán je nimitta-mātram — je mimo akce a reakce tohoto hmotného světa. Jak se tedy všechno děje? Odpověď nalezneme ve slově “nepochopitelný”. Náš nepatrný mozek to nemůže pochopit. Dokud neuznáme existenci nepochopitelné moci a energie Pána, nemůžeme udělat žádný pokrok. Nejvyšší Pán uvádí do chodu všechny energie, ale je vždy mimo jejich akce a reakce. Různé energie vytvořené vzájemným působením kvalit hmotné přírody jsou příčinou vzniku různých životních druhů i s jejich štěstím a neštěstím.

Pánovo jednání je pěkně vysvětleno ve Viṣṇu Purāṇě: oheň zůstává na jenom místě, ale jeho teplo a světlo působí mnoha různými způsoby. Dále můžeme uvést příklad elektrárny, která také stojí na jednom místě, ale její energie pohání mnoho různých strojů. Konečný výtvor není nikdy totožný s původním zdrojem energie, ale tento zdroj se vzhledem ke svému prvotnímu postavení liší a zároveň neliší od svého výtvoru. Acintya-bhedābheda-tattva, filozofie, kterou učil Pán Caitanya Mahāprabhu, je tedy dokonalým způsobem chápání. Pán v tomto hmotném světě inkarnuje ve třech podobách — jako Brahmā, Viṣṇu a Śiva — a jejich prostřednictvím vládne třem kvalitám hmotné přírody. Jako Brahmā tvoří, jako Viṣṇu udržuje a jako Śiva také ničí. Původní příčina Brahmy, Viṣṇua i Śivy — Garbhodakaśāyī Viṣṇu — je však vždy všem těmto hmotným akcím a reakcím transcendentální.

4.11.19

Verš

so ’nanto ’nta-karaḥ kālo
’nādir ādi-kṛd avyayaḥ
janaṁ janena janayan
mārayan mṛtyunāntakam

Synonyma

saḥ — On; anantaḥ — nekonečný; anta-karaḥ — ten, kdo ničí; kālaḥ — čas; anādiḥ — bez počátku; ādi-kṛt — počátek všeho; avyayaḥ — bez úbytku; janam — živé bytosti; janena — živými bytostmi; janayan — způsobuje zrození; mārayan — zabíjí; mṛtyunā — smrtí; antakam — zabíjející.

Překlad

Můj milý Dhruvo, Nejvyšší Pán existuje věčně, ale v podobě času ničí vše. Nemá počátek, ačkoliv On Sám je počátkem všeho, a je nevyčerpatelný, přestože vše je časem vyčerpáno. Živé bytosti se rodí prostřednictvím otce a jsou zabíjeny prostřednictvím smrti, ale Pán je věčně mimo zrození a smrt.

Význam

Tento verš podrobně popisuje svrchovanou autoritu a nepochopitelnou moc Nejvyšší Osobnosti Božství. Pán je vždy neomezený—nemá žádný počátek ani konec. Je však smrtí (v podobě času), jak popisuje Bhagavad-gītā, kde Kṛṣṇa říká: “Jsem smrt, která na konci života bere vše.” Věčný čas rovněž nemá počátek, ale je tvůrcem všech bytostí. Čas je jako kámen mudrců, který dokáže vytvořit neomezené množství drahokamů, a přitom nikdy neztratí svou sílu. Stejně tak původní stvořitel, Nejvyšší Pán, opakovaně tvoří, udržuje a po nějakém čase ničí vesmíry, ale přesto zůstává nedotčený a Jeho síly nikdy neubývá. Brahmā vykonává druhotné stvoření, ale sám je výtvorem Nejvyššího Pána. Pán Śiva ničí celý vesmír, ale nakonec je sám zničen svrchovanou vůlí Viṣṇua. Pán Viṣṇu jako jediný zůstává. Védské hymny říkají, že na počátku je pouze Viṣṇu a pouze On zůstane na konci.

Nepochopitelnou moc Nejvyšší Osobnosti Božství nám může pomoci pochopit ještě jiný příklad. V nedávných dějinách válečnictví stvořil Nejvyšší Pán Hitlera a před ním Napoleona Bonaparta, a každý z nich zabil ve válkách mnoho živých bytostí. Nakonec však i Bonaparte a Hitler zemřeli. Lidé dodnes velice rádi píšou a čtou knihy o Hitlerovi a Bonapartovi a o tom, jak ve válce zabili tolik lidí. Rok za rokem se vydává mnoho knih o tom, jak Hitler pozabíjel tisíce Židů v koncentračních táborech. Nikdo se však nesnaží zjistit, kdo stvořil a zabil tohoto masového vraha. Oddaní Pána se příliš nezajímají o proměnlivé dějiny světa. Jejich zájem se soustřeďuje pouze na původního stvořitele, udržovatele a ničitele. To je účelem hnutí pro vědomí Kṛṣṇy.

4.11.20

Verš

na vai sva-pakṣo ’sya vipakṣa eva vā
parasya mṛtyor viśataḥ samaṁ prajāḥ
taṁ dhāvamānam anudhāvanty anīśā
yathā rajāṁsy anilaṁ bhūta-saṅghāḥ

Synonyma

na — ne; vai — ovšem; sva-pakṣaḥ — spojenec; asya — Nejvyšší Osobnosti Božství; vipakṣaḥ — nepřítel; eva — jistě; vā — nebo; parasya — Nejvyššího; mṛtyoḥ — v podobě času; viśataḥ — vstupuje; samam — stejně; prajāḥ — živé bytosti; tam — Jeho; dhāvamānam — pohyb; anudhāvanti — následují; anīśāḥ — závislé živé bytosti; yathā — jako; rajāṁsi — částečky prachu; anilam — vítr; bhūta-saṅghāḥ — jiné hmotné prvky.

Překlad

V hmotném světě je Nejvyšší Pán přítomný jako věčný čas a ke každému se chová neutrálně. Nikdo není Jeho spojenec a nikdo není Jeho nepřítel. Pod vládou času si každý užívá nebo trpí výsledky své vlastní karmy, plodonosných činností. Tak jako se částečky prachu vznášejí ve větru, podobně každý podle své příslušné karmy trpí nebo si užívá hmotné existence.

Význam

I když je Nejvyšší Pán původní příčinou všech příčin, není zodpovědný za utrpení a požitek živých bytostí v hmotném světě. Je naprosto nestranný. Méně inteligentní lidé Mu někdy vyčítají zaujatost a prohlašují, že to je důvod, proč si někdo v tomto světě užívá a jiný trpí. Tento verš ale jasně říká, že Pán nikomu nestraní. Živé bytosti však nejsou nikdy nezávislé. Jakmile vyhlásí svou nezávislost na svrchovaném vládci, jsou okamžitě poslány do hmotného světa, kde mohou hledat štěstí podle libosti. Hmotný svět je stvořen pro tyto pomatené živé bytosti, které si za pomoci času vytvářejí svou karmu, plodonosné činnosti, a z nich vyplývající štěstí nebo neštěstí. Každá bytost je stvořena, udržována a nakonec zničena — v tomto směru je Pán ke všem stejný. Živé bytosti si užívají nebo trpí na základě své vlastní karmy. Vyšší či nižší postavení, utrpení a požitek — to vše jsou výsledky jejich vlastní karmy. Slovo anīśāḥ znamená “závislé na své vlastní karmě”. Stát dává každému stejné možnosti, ale závisí na nás, jakým způsobem chceme žít. Také je zde příklad větru, který unáší částečky prachu. K větru se postupně připojí blýskání a následuje vydatný déšť. Období dešťů tak v džungli způsobuje růst nejrozmanitější vegetace. Bůh je velice laskavý — každý má stejné možnosti, ale výsledky vlastní karmy způsobují, že se někdo v hmotném světě raduje, zatímco jiný trpí.

4.11.21

Verš

āyuṣo ’pacayaṁ jantos
tathaivopacayaṁ vibhuḥ
ubhābhyāṁ rahitaḥ sva-stho
duḥsthasya vidadhāty asau

Synonyma

āyuṣaḥ — délky života; apacayam — snížení; jantoḥ — živých bytostí; tathā — podobně; eva — rovněž; upacayam — zvýšení; vibhuḥ — Nejvyšší Osobnost Božství; ubhābhyām — od obou; rahitaḥ — osvobozen; sva-sthaḥ — vždy ve Svém transcendentálním postavení; duḥsthasya — živých bytostí, které podléhají zákonům karmy; vidadhāti — uděluje; asau — On.

Překlad

Viṣṇu, všemohoucí Nejvyšší Osobnost Božství, uděluje každému výsledky jeho plodonosného jednání. Živé bytosti mají buď velmi krátký, nebo naopak velmi dlouhý život, ale Nejvyšší Pán je vždy transcendentální a nepřipadá v úvahu, že by se Jeho život mohl zkrátit nebo prodloužit.

Význam

Komár i Pán Brahmā jsou živé bytosti tohoto světa; oba jsou nepatrné jiskry a části Nejvyššího Pána. To, že komár žije velice krátce, zatímco Pán Brahmā velice dlouho, je dílem Nejvyššího Pána, Osobnosti Božství, který jim takto uděluje výsledky jejich karmy. Brahma-saṁhitā však říká: karmāṇi nirdahati — Pán snižuje či odstraňuje karmické reakce Svých oddaných. Totéž vysvětluje Bhagavad-gītā: yajñārthāt karmaṇo 'nyatra — každou karmu, činnost, je třeba konat jen pro potěšení Nejvyššího Pána, neboť jinak nás spoutá svými reakcemi. Živé bytosti musí pod vládou zákona karmy a věčného času putovat vesmírem — někdy mají tělo komára a jindy zase tělo Pána Brahmy. Pro rozumného člověka nemá cestování z jednoho těla do druhého smysl. Bhagavad-gītā (9.25) živé bytosti varuje: yānti deva-vratā devān — ten, kdo uctívá polobohy, dospěje na planety polobohů a ten, kdo uctívá Pity neboli předky, dospěje na planety Pitů. Kdo lpí na hmotných činnostech, musí zůstat v hmotném světě. Kdo však oddaně slouží Nejvyšší Osobnosti Božství, dospěje do Pánova sídla, kde neexistuje zrození, smrt ani různé životní druhy podléhající zákonu karmy. Nejlepším, co může živá bytost udělat, je zapojit se do oddané služby a jít zpátky domů, zpátky k Bohu. Śrīla Bhaktivinoda Ṭhākura říká: “Drahý příteli, vlny času hmotného světa tě unášejí pryč, a proto tě prosím, snaž se pochopit, že jsi věčný služebník Pána. Potom se vše zastaví a budeš věčně šťastný.”

4.11.22

Verš

kecit karma vadanty enaṁ
svabhāvam apare nṛpa
eke kālaṁ pare daivaṁ
puṁsaḥ kāmam utāpare

Synonyma

kecit — někteří; karma — plodonosné činy; vadanti — vysvětlují; enam — to; svabhāvam — přirozenost; apare — jiní; nṛpa — drahý králi Dhruvo; eke — někteří; kālam — čas; pare — jiní; daivam — osud; puṁsaḥ — živé bytosti; kāmam — touha; uta — také; apare — další.

Překlad

Někteří vysvětlují rozdíly mezi různými životními druhy s jejich utrpením a požitkem jako výsledky karmy, jiní říkají, že je to způsobeno přirozeností živé bytosti, podle jiných je příčinou čas, další to pokládají za dílo osudu a jiní říkají, že se to děje díky touze.

Význam

Existují různé druhy filozofů: mīmāṁsakové, ateisté, astrologové, sexuologové a celá řada dalších mentálních spekulantů. Ve skutečnosti je to však pouze naše vlastní činnost, která nás poutá v různých životních druzích v tomto hmotném světě. Vedy vysvětlují, že různé tělesné schránky vznikly na základě touhy. Živá bytost není mrtvý kámen—má různé druhy touhy (kāma). Vedy praví: kāmo 'karṣīt. Živé bytosti jsou původně části Pána, jako jsou jiskry části ohně, ale poklesly do hmotného světa, neboť se jich zmocnila touha vládnout přírodě. Taková je skutečnost. Každá živá bytost se snaží panovat hmotné přírodě, jak nejlépe dovede.

Kāma neboli touha nemůže být zničena. Někteří filozofové tvrdí, že když se vzdáme svých tužeb, budeme znovu osvobození. Touhy se však nemůžeme vzdát, jelikož je naším průvodním znakem — bez ní by živá bytost byla jen mrtvý kámen. Śrīla Narottama dāsa Ṭhākura proto radí očistit touhu tím, že ji zaměříme na službu Nejvyšší Osobnosti Božství. Když budou naše touhy očištěné, hmotné podmínění nás přestane ovlivňovat. Závěr tedy je, že všechny filozofické teorie vysvětlující existenci různých životních druhů s jejich radostmi a strastmi jsou nedokonalé. Ve skutečnosti jsme všichni věční služebníci Boha, a když na tento vztah zapomeneme, jsme uvrženi do hmotného světa, kde se zaměstnáváme různými činnostmi, a proto buď trpíme, nebo se radujeme. Naše touha nás vtahuje do hmotného světa, ale když ji očistíme a zaměstnáme v oddané službě Pánu, naše chorobné putování po tomto vesmíru v různých podobách a životních podmínkách tím skončí.

4.11.23

Verš

avyaktasyāprameyasya
nānā-śakty-udayasya ca
na vai cikīrṣitaṁ tāta
ko vedātha sva-sambhavam

Synonyma

avyaktasya — neprojeveného; aprameyasya — Transcendence; nānā — různé; śakti — energie; udayasya — Jeho, kdo způsobuje; ca — také; na — nikdy; vai — jistě; cikīrṣitam — plán; tāta — drahý chlapče; kaḥ — kdo; veda — může znát; atha — proto; sva — svůj; sambhavam — původ.

Překlad

Transcendentálního Pána, Absolutní Pravdu, nelze pochopit nedokonalou snahou smyslů ani poznat bezprostředním vnímáním. Vládne nesčetným energiím, mezi něž patří také celková hmotná energie, a nikdo nemůže porozumět Jeho plánům a činnostem. I když je původní příčinou všech příčin, nelze Ho poznat mentální spekulací.

Význam

Někdo se může zeptat: “Existuje tolik různých filozofů a jejich teorií. Který z nich má pravdu?” Odpověď zní, že Transcendentálního Pána, Absolutní Pravdu, nelze poznat bezprostředním vnímáním ani mentální spekulací. Mentální spekulant je jako doktor Žabák. Jeden příběh popisuje žabáka, který žil v metrové studni a snažil se pochopit délku a šířku Atlantského oceánu na základě vlastních zkušeností s rozměry své studny. Pan doktor Žabák se přirozeně nikdy nedopočítal. Člověk může být kandidátem věd nebo učeným profesorem, ale to neznamená, že může spekulovat a tímto způsobem pochopit Absolutní Pravdu, neboť má jen omezené smysly. Absolutní Pravdu, příčinu všech příčin, může poznat jen tehdy, když se mu sama zjeví. Nikdy k ní nedospěje svou vlastní vzestupnou metodou. Když v noci není vidět slunce nebo je ve dne skryté za mrakem, žádnou tělesnou či mentální silou ani pomocí vědeckých přístrojů ho nelze přimět, aby se objevilo. Nikdo ještě nevynalezl tak silný světlomet, kterým by mohl ze střechy svého domu osvítit noční nebe a uvidět slunce. Taková věc jednoduše neexistuje a ani nemůže existovat.

Slovem avyakta, “neprojevený”, se poukazuje na to, že Absolutní Pravdu nelze odhalit ani sebevětším úsilím v rámci takzvaného vědeckého rozvoje poznání. Trancendence není předmětem bezprostředního vnímání. Absolutní Pravdu můžeme poznat stejně jako slunce zahalené mrakem či nocí — když se samo objeví na nebi, každý ho může vidět, a stejně tak i svět a sám sebe. Této seberealizaci se říká ātma-tattva. Bez ní zůstaneme stále ve stejné temnotě, v níž jsme se narodili. Za těchto okolností nikdo nemůže pochopit plán Nejvyšší Osobnosti Božství. Jak praví védské texty (parāsya śaktir vividhaiva śrūyate), Pán vlastní různé energie a věčný čas je jednou z nich. Pán má nejen hmotné energie, které vnímáme, ale i mnoho jiných, záložních energií, jež může projevit, pokud je to třeba. Materialistický vědec může různé energie studovat pouze částečně — může se zaměřit na jednu z nich a snažit se ji pochopit svým omezeným poznáním, ale nikdy nebude schopen na základě hmotné vědy plně pochopit Absolutní Pravdu. Žádný materialistický vědec nedokáže předpovědět, co se stane v budoucnosti. Bhakti-yoga se ovšem od takzvaného vědeckého rozvoje poznání naprosto liší. Oddaný se zcela odevzdá Nejvyššímu a Pán se mu ze Své bezpříčinné milosti zjeví. V Bhagavad-gītě Kṛṣṇa říká: dadāmi buddhi-yogaṁ tam — “Já mu dávám inteligenci.” Co je podstatou této inteligence? Yena mām upayānti te — Pán dává inteligenci, pomocí které oddaný překoná oceán nevědomosti a vrátí se domů, zpátky k Bohu. Příčinu všech příčin, Absolutní Pravdu neboli Nejvyšší Brahman, tedy nelze pochopit filozofickou spekulací. Pán se však Svému oddanému Sám zjeví, neboť oddaný se zcela odevzdal Jeho lotosovým nohám. Bhagavad-gītā má být proto uznávána jako zjevené písmo, které lidstvu předala Samotná Absolutní Pravda, Nejvyšší Pán, když sestoupil na tuto planetu. Každý inteligentní člověk, který chce vědět, kdo je Bůh, musí tuto transcendentální knihu studovat pod vedením pravého duchovního mistra. Pak pro něj bude velice snadné pochopit Kṛṣṇu takového, jaký je.

4.11.24

Verš

na caite putraka bhrātur
hantāro dhanadānugāḥ
visargādānayos tāta
puṁso daivaṁ hi kāraṇam

Synonyma

na — nikdy; ca — také; ete — všichni tito; putraka — můj drahý synu; bhrātuḥ — tvého bratra; hantāraḥ — vrazi; dhanada — Kuvery; anugāḥ — stoupenci; visarga — zrození; ādānayoḥ — smrti; tāta — drahý synu; puṁsaḥ — živé bytosti; daivam — Nejvyšší; hi — jistě; kāraṇam — příčina.

Překlad

Drahý synu, nebyli to Yakṣové z Kuverova rodu, kdo zabil tvého bratra. Zrození a smrt všech živých bytostí způsobuje Nejvyšší, který je příčinou všech příčin.

4.11.25

Verš

sa eva viśvaṁ sṛjati
sa evāvati hanti ca
athāpi hy anahaṅkārān
nājyate guṇa-karmabhiḥ

Synonyma

saḥ — On; eva — jistě; viśvam — vesmír; sṛjati — tvoří; saḥ — On; eva — jistě; avati — udržuje; hanti — ničí; ca — také; atha api — navíc; hi — jistě; anahaṅkārāt — jelikož je bez falešného ega; na — ne; ajyate — zaplétá se; guṇa — kvalitami hmotné přírody; karmabhiḥ — činnostmi.

Překlad

Nejvyšší Pán tvoří, udržuje a časem opět ničí tento hmotný svět. Protože je však těmto činnostem transcendentální, neovlivňuje Ho při nich ani falešné ego, ani kvality hmotné přírody.

Význam

Slovo anahaṅkāra znamená “bez falešného ega”. Podmíněná duše má falešné ego a podle své karmy dostává v tomto hmotném světě různé druhy těl. Někdy dostane tělo poloboha a považuje ho za své já; jindy dostane tělo psa a ztotožňuje se zase s ním. V případě Nejvyšší Osobnosti Božství však tento rozdíl mezi tělem a duší neexistuje. Bhagavad-gītā proto prohlašuje, že ten, kdo považuje Kṛṣṇu za obyčejného člověka, nezná Jeho transcendentální postavení a je velký hlupák. Pán říká, že není ovlivněn Svým konáním (na māṁ karmāṇi limpanti), jelikož je mimo vliv kvalit hmotné přírody. My jim ale podléháme, neboť jinak bychom neměli hmotné tělo. Pán říká Arjunovi: “Ty i já jsme se narodili již mnohokrát, ale Já si všechno pamatuji, zatímco ty ne.” V tom spočívá rozdíl mezi živou bytostí (podmíněnou duší) a Nejvyšší Duší. Nejvyšší Pán, Nadduše, nemá hmotné tělo, a proto není ovlivněn Svým konáním. Je mnoho māyāvādských filozofů, kteří pokládají Kṛṣṇovo tělo za výsledek soustředění hmotné kvality dobra, a rozlišují mezi Kṛṣṇovým tělem a Kṛṣṇovou duší. Skutečnost je ale taková, že i když podmíněná duše nashromáždí velké množství hmotné kvality dobra, její tělo je stále hmotné, kdežto Kṛṣṇovo tělo není nikdy hmotné; je transcendentální. Kṛṣṇa nemá falešné ego, protože se neztotožňuje s falešným, pomíjivým tělem. Jeho tělo je vždy věčné; Kṛṣṇa sestupuje do tohoto světa ve Svém původním, duchovním těle. Bhagavad-gītā v této souvislosti hovoří o paraṁ bhāvam. Slova paraṁ bhāvaṁ a divyam jsou při chápání Kṛṣṇovy osobnosti zvláště důležitá.

4.11.26

Verš

eṣa bhūtāni bhūtātmā
bhūteśo bhūta-bhāvanaḥ
sva-śaktyā māyayā yuktaḥ
sṛjaty atti ca pāti ca

Synonyma

eṣaḥ — tento; bhūtāni — všechny stvořené bytosti; bhūta-ātmā — Nadduše všech živých bytostí; bhūta-īśaḥ — vládce všech; bhūta-bhāvanaḥ — udržovatel všech; sva-śaktyā — Svou energií; māyayā — vnější energií; yuktaḥ — jejím prostřednictvím; sṛjati — tvoří; atti — ničí; ca — a; pāti — udržuje; ca — a.

Překlad

Nejvyšší Osobnost Božství je Nadduší všech živých bytostí, jejich vládce a udržovatel. Každého tvoří, udržuje a ničí prostřednictvím Své vnější energie.

Význam

Ve stvoření působí dva druhy energií. Zatímco hmotný svět Pán tvoří prostřednictvím Své vnější, hmotné energie, duchovní svět je projevem Jeho vnitřní energie. Pán je vždy ve styku s vnitřní energií a vždy stranou hmotné energie. V Bhagavad-gītě (9.4) Pán říká: mat-sthāni sarva-bhūtāni na cāhaṁ teṣv avasthitaḥ — “Všechny živé bytosti jsou ve Mně nebo v Mé energii, ale Já nejsem všude.” Pán je Osobně neustále v duchovním světě. I v tomto hmotném světě platí, že místo, kde se Pán zjevuje, je třeba chápat jako duchovní svět. Čistí oddaní například uctívají Pána v chrámu, a chrám je tedy také součást duchovního světa.

4.11.27

Verš

tam eva mṛtyum amṛtaṁ tāta daivaṁ
sarvātmanopehi jagat-parāyaṇam
yasmai baliṁ viśva-sṛjo haranti
gāvo yathā vai nasi dāma-yantritāḥ

Synonyma

tam — Jemu; eva — jistě; mṛtyum — smrt; amṛtam — nesmrtelnost; tāta — drahý synu; daivam — Nejvyššímu; sarva-ātmanā — ve všech ohledech; upehi — odevzdej se; jagat — světa; parāyaṇam — konečnému cíli; yasmai — Jemuž; balim — oběti; viśva-sṛjaḥ — všichni polobozi, jako je Brahmā; haranti — přinášejí; gāvaḥ — býci; yathā — jako; vai — zajisté; nasi — v nose; dāma — provazem; yantritāḥ — ovládáni.

Překlad

Dhruvo, můj drahý chlapče, odevzdej se prosím Nejvyššímu Pánu, konečnému cíli pokroku celého světa. Všichni, včetně polobohů v čele s Pánem Brahmou, jednají pod Jeho vládou, stejně jako býka ovládá jeho majitel tím, že ho vede za provaz upevněný v nose.

Význam

Vyhlašovat nezávislost na svrchovaném vládci je hmotná nemoc. Naše hmotná existence začíná právě tehdy, když zapomeneme na svrchovaného vládce a chceme ovládnout hmotnou přírodu. Každý v hmotném světě se snaží být svrchovaným vládcem — na individuální, národní, společenské či nějaké jiné úrovni. Dhruvu Mahārāje jeho děd žádal, ať přestane bojovat, protože byl znepokojen Dhruvovým ctižádostivým rozhodnutím vyhubit všechny Yakṣi. Svāyambhuva Manu se proto snaží odstranit poslední zbytky Dhruvovy falešné ctižádosti tím, že mu vysvětluje postavení svrchovaného vládce. V této souvislosti jsou důležitá slova mṛtyum amṛtam, “smrt a nesmrtelnost”. V Bhagavad-gītě Pán říká: “Jsem smrt, která démonům bere vše.” Když se démoni snaží vládnout hmotné přírodě, musí neustále bojovat o svou existenci. Znovu a znovu se setkávají se smrtí a čím dál více se zaplétají v hmotném světě. Pán je smrtí pro démony, zatímco pro oddané představuje amṛtu, věčný život. Oddaní, kteří Pánu neustále slouží, již dosáhli nesmrtelnosti, neboť cokoliv činí v tomto životě, budou vykonávat i v příštím. Pouze vymění hmotná těla za duchovní. Na rozdíl od démonů již nebudou nuceni měnit jedno hmotné tělo za druhé. Pán je tedy současně smrt i nesmrtelnost. Je smrtí pro démony a nesmrtelností pro oddané. Jakožto příčina všech příčin je konečným cílem všech. Svāyambhuva Manu Dhruvovi poradil, aby se Pánovi odevzdal ve všech ohledech a neponechával si žádné osobní cíle. Někdo může namítnout: “Proč jsou uctíváni polobozi?” Zde je odpověď — polobohy uctívají méně inteligentní lidé, jelikož polobozi sami přijímají oběti pro konečné uspokojení Nejvyšší Osobnosti Božství.

4.11.28

Verš

yaḥ pañca-varṣo jananīṁ tvaṁ vihāya
mātuḥ sapatnyā vacasā bhinna-marmā
vanaṁ gatas tapasā pratyag-akṣam
ārādhya lebhe mūrdhni padaṁ tri-lokyāḥ

Synonyma

yaḥ — kdo; pañca-varṣaḥ — pětiletý; jananīm — matku; tvam — ty; vihāya — ponechal stranou; mātuḥ — matky; sa-patnyāḥ — spolumanželky; vacasā — slovy; bhinna-marmā — dotčen v srdci; vanam — do lesa; gataḥ — odešel; tapasā — askezí; pratyak-akṣam — Nejvyššího Pána; ārādhya — uctíval; lebhe — dosáhl; mūrdhni — na vrcholku; padam — postavení; tri-lokyāḥ — tří světů.

Překlad

Můj milý Dhruvo, ve věku pouhých pěti let jsi byl natolik zasažen slovy své macechy, že jsi neohroženě opustil matčinu ochranu a odešel do lesa provozovat yogu za účelem realizace Nejvyšší Osobnosti Božství. Tím jsi již dosáhl nejvyššího postavení ve všech třech světech.

Význam

Manu byl velice pyšný na to, že Dhruva Mahārāja byl členem jeho rodiny, neboť již ve věku pouhých pěti let začal meditovat o Nejvyšší Osobnosti Božství a za šest měsíců mohl vidět Pána tváří v tvář. Dhruva Mahārāja je skutečnou pýchou Manuovy dynastie neboli celého lidského rodu. Lidský rod začíná Manuem — slovo manuṣya, které v sanskrtu označuje člověka, doslova znamená “potomek Manua”. V tomto smyslu je tedy Dhruva Mahārāja pýchou nejen rodu Svāyambhuvy Manua, ale i celého lidstva. Jelikož se již odevzdal Nejvyššímu Pánu, Svāyambhuva Manu ho žádal, aby nedělal nic, co neodpovídá postavení odevzdané duše.

4.11.29

Verš

tam enam aṅgātmani mukta-vigrahe
vyapāśritaṁ nirguṇam ekam akṣaram
ātmānam anviccha vimuktam ātma-dṛg
yasminn idaṁ bhedam asat pratīyate

Synonyma

tam — Jeho; enam — toho; aṅga — můj milý Dhruvo; ātmani — v mysli; mukta-vigrahe — osvobozený od hněvu; vyapāśritam — umístěný; nirguṇam — transcendentální; ekam — jeden; akṣaram — neomylný Brahman; ātmānam — vlastní já; anviccha — snaž se nalézt; vimuktam — neznečištěný; ātma-dṛk — obrácený k Nadduši; yasmin — ve které; idam — toto; bhedam — rozlišování; asat — neskutečné; pratīyate — zdá se být.

Překlad

Můj milý Dhruvo, proto tě prosím, obrať svoji pozornost na Nejvyšší Osobu, neomylný Brahman. Ve svém původním postavení se soustřeď na Nejvyšší Osobnost Božství a na základě seberealizace zjistíš, že toto hmotné rozlišování je pouhým přeludem.

Význam

Podle úrovně seberealizace vidí živé bytosti trojím způsobem. V tělesném vědomí rozlišují na základě tělesné odlišnosti. Živá bytost sice prochází různými hmotnými podobami, ale přes všechny tělesné změny je ve své podstatě věčná. Z hlediska tělesného pojetí života se tedy zdá, že se jedna živá bytost liší od druhé. Pán Manu chtěl změnit postoj Dhruvy Mahārāje, jenž se na Yakṣi díval jako na své nepřátele, kteří se od něho liší. Ve skutečnosti není nikdo nepřítel nebo přítel. Všichni procházejí různými druhy těl podle zákona karmy, ale jakmile živá bytost dosáhne realizace své duchovní totožnosti, přestane rozlišovat na základě tohoto zákona. To říká i Bhagavad-gītā (18.54):

brahma-bhūtaḥ prasannātmā
na śocati na kāṅkṣati
samaḥ sarveṣu bhūteṣu
mad-bhaktiṁ labhate parām

Osvobozený oddaný nerozlišuje na základě vnějšího těla; vidí všechny živé bytosti jako duše, věčné služebníky Pána. Manu Dhruvovi doporučoval dívat se tímto pohledem, protože Dhruva Mahārāja byl významný oddaný, který neměl pohlížet na jiné živé bytosti očima obyčejného člověka. Manu tak Dhruvovi nepřímo naznačil, že kvůli hmotné náklonnosti považuje svého bratra za blízkého příbuzného a Yakṣi za své nepřátele. Jakmile se živá bytost nachází ve svém původním postavení věčného služebníka Pána, takovéto rozlišování zmizí.

4.11.30

Verš

tvaṁ pratyag-ātmani tadā bhagavaty ananta
ānanda-mātra upapanna-samasta-śaktau
bhaktiṁ vidhāya paramāṁ śanakair avidyā-
granthiṁ vibhetsyasi mamāham iti prarūḍham

Synonyma

tvam — ty; pratyak-ātmani — Nadduši; tadā — tehdy; bhagavati — Nejvyššímu Pánu, Osobnosti Božství; anante — který je nekonečný; ānanda-mātre — zdroj veškeré blaženosti; upapanna — vlastní; samasta — všechny; śaktau — energie; bhaktim — oddané služby; vidhāya — vykonáváním; paramām — nejvyšší; śanakaiḥ — velice brzy; avidyā — iluze; granthim — uzel; vibhetsyasi — rozvážeš; mama — moje; aham — já; iti — takto; prarūḍham — pevně ustanoven.

Překlad

Až znovu dosáhneš svého přirozeného postavení a budeš sloužit Nejvyššímu Pánu, všemocnému zdroji veškeré blaženosti a Nadduši všech živých bytostí, velmi rychle zapomeneš na iluzorní představy “já” a “moje”.

Význam

Dhruva Mahārāja byl již osvobozený, jelikož ve věku pěti let spatřil Nejvyšší Osobnost Božství tváří v tvář. Přesto však byl dočasně ovlivněn iluzí māyi a v tělesném vědomí se považoval za Uttamova bratra. Celý hmotný svět funguje na základě představy “já” a “moje”, která je podstatou připoutanosti k hmotnému světu. Koho přitahuje tato podstata všech iluzorních pojetí — “já” a “moje” — ten musí zůstat v hmotném světě, někdy ve vysokém a někdy ve zcela nízkém postavení. Milostí Pána Kṛṣṇy velcí mudrci spolu s Pánem Manuem Dhruvovi připoměli, že by měl toto hmotné pojetí “já” a “moje” opustit. Oddanou službou Pánu je možné tuto iluzi snadno překonat.

4.11.31

Verš

saṁyaccha roṣaṁ bhadraṁ te
pratīpaṁ śreyasāṁ param
śrutena bhūyasā rājann
agadena yathāmayam

Synonyma

saṁyaccha — ovládni; roṣam — hněv; bhadram — vše nejlepší; te — tobě; pratīpam — nepřítele; śreyasām — všeho dobrého; param — největšího; śrutena — nasloucháním; bhūyasā — neustále; rājan — drahý králi; agadena — léčením; yathā — jako; āmayam — nemoc.

Překlad

Drahý králi, zvaž má slova, která na tebe zapůsobí jako léčení na nemoc. Ovládni svůj hněv, neboť hněv je největším nepřítelem na cestě duchovní realizace. Přeji ti vše nejlepší. Řiď se prosím mými radami.

Význam

Dhruva Mahārāja byl osvobozenou duší a ve skutečnosti se na nikoho nehněval. Nemohl však zanedbat svou královskou povinnost a v zájmu zachování práva a pořádku ve státě musel na nějaký čas projevit svůj hněv. Jeden z Yakṣů zabil jeho nevinného bratra Uttamu a povinností Dhruvy Mahārāje jakožto krále bylo viníka zabít (podle pravidla život za život). Dhruva odpověděl na tuto výzvu neúprosným bojem a dostatečně Yakṣi potrestal. Povahou hněvu však je, že jakmile jednou začne růst, roste donekonečna. Manu byl natolik milostivý, že svého vnuka zadržel dříve, než jeho královský hněv překročil únosnou mez. Dhruva Mahārāja to pochopil a okamžitě přestal bojovat. Slova śrutena bhūyasā, “neustálým nasloucháním”, jsou velice důležitá. Neustálým nasloucháním o oddané službě lze zkrotit sílu hněvu, který je pro oddanou službu velmi škodlivý. Śrīla Parīkṣit Mahārāja řekl, že neustálé naslouchání o zábavách Pána je lékem na všechny hmotné nemoci. Všichni by tedy měli neustále naslouchat o Nejvyšší Osobnosti Božství. Vyrovnanost, která z takového naslouchání plyne, je zárukou, že duchovní život nebude nic narušovat.

Dhruvův hněv byl zcela oprávněný. Jeden krátký příběh v této souvislosti vypráví o hadovi, který se stal žákem Nārady a slíbil, že již nikdy nikoho neuštkne. Povahou hadů je útočit na ostatní živé bytosti a zabíjet je svým uštknutím, ale tento had se stal oddaným a nemohl to již dělat. Lidé a hlavně děti bohužel začali jeho mírumilovnosti zneužívat a házeli po něm kameny. Přesto nikoho neuštknul, neboť takový byl pokyn jeho duchovního mistra. Jednoho dne se znovu setkal s Nāradou, svým duchovním mistrem, a stěžoval si: “Zbavil jsem se svého zlozvyku útočit na nevinné živé bytosti, ale teď mi ubližují a házejí po mně kameny.” Když to Nārada Muni slyšel, řekl mu: “Nezabíjej — vždy jen vztyč hlavu, jako kdybys je chtěl uštknout. To je odradí.” Oddaný je také vždy mírumilovný; má všechny dobré vlastností. Jestliže se však ve světě setká s darebáctvím, musí se alespoň na čas rozzlobit, aby provinilce odradil.

4.11.32

Verš

yenopasṛṣṭāt puruṣāl
loka udvijate bhṛśam
na budhas tad-vaśaṁ gacched
icchann abhayam ātmanaḥ

Synonyma

yena — kterou; upasṛṣṭāt — uchvácenou; puruṣāt — osobou; lokaḥ — každý; udvijate — je naplněn hrůzou; bhṛśam — velice; na — nikdy; budhaḥ — vzdělaný člověk; tat — hněvu; vaśam — pod vládu; gacchet — měl by jít; icchan — toužící; abhayam — nebojácnost, osvobození; ātmanaḥ — vlastního já.

Překlad

Ten, kdo touží po osvobození z hmotného světa, by nikdy neměl podlehnout hněvu, neboť člověk zmatený hněvem se pro druhé stává zdrojem strachu.

Význam

Oddaný nebo světec by neměl druhým nahánět hrůzu a nikdo by také neměl být zdrojem strachu pro něho. Kdo jedná s druhými bez nepřátelství, nebude mít nepřátele. Nicméně i Ježíš Kristus měl nepřátele, kteří ho nakonec ukřižovali. Stále budou totiž existovat lidé s démonskou povahou, kteří nacházejí chyby i na světcích. Světec se však nikdy nerozhněvá, ani když ho lidé sebevíce napadají.

4.11.33

Verš

helanaṁ giriśa-bhrātur
dhanadasya tvayā kṛtam
yaj jaghnivān puṇya-janān
bhrātṛ-ghnān ity amarṣitaḥ

Synonyma

helanam — neuctivé chování; giriśa — Pána Śivy; bhrātuḥ — bratr; dhanadasya — vůči Kuverovi; tvayā — tebou; kṛtam — předvedené; yat — protože; jaghnivān — zabil jsi; puṇya-janān — Yakṣi; bhrātṛ — tvého bratra; ghnān — vrahy; iti — takto (jsi uvažoval); amarṣitaḥ — rozhněvaný.

Překlad

Drahý Dhruvo, myslel sis, že Yakṣové zavraždili tvého bratra, a proto jsi jich mnoho pobil. Tím jsi však znepokojil mysl Śivova bratra Kuvery, který je správcem pokladu polobohů. Vezmi prosím na vědomí, že tvé chování bylo vůči Kuverovi a Pánu Śivovi velice neuctivé.

Význam

Pán Manu řekl, že Dhruva Mahārāja jednal vůči Pánu Śivovi a jeho bratru Kuverovi urážlivě, jelikož Yakṣové patří do Kuverova rodu. Yakṣové nebyli obyčejní lidé; jsou zde označeni jako puṇya-janān — zbožné bytosti. Kuverova mysl byla znepokojená a Dhruva Mahārāja dostal radu, aby se ho pokusil uklidnit.

4.11.34

Verš

taṁ prasādaya vatsāśu
sannatyā praśrayoktibhiḥ
na yāvan mahatāṁ tejaḥ
kulaṁ no ’bhibhaviṣyati

Synonyma

tam — jeho; prasādaya — uklidni; vatsa — synu; āśu — okamžitě; sannatyā — poklonami; praśrayā — uctivým chováním; uktibhiḥ — vlídnými slovy; na yāvat — dříve než; mahatām — velkých osobností; tejaḥ — hněv; kulam — rodinu; naḥ — naši; abhibhaviṣyati — postihne.

Překlad

Můj synu, musíš Kuveru okamžitě uklidnit vlídnými slovy a modlitbami, aby jeho hněv nepostihl naši rodinu.

Význam

V běžném jednání bychom měli udržovat přátelství s každým, a zvláště s tak důležitými polobohy, jako je Kuvera. Musíme se chovat tak, aby se nikdo nerozhněval, a v důsledku toho neuškodil jednotlivcům, rodinám či společnosti.

4.11.35

Verš

evaṁ svāyambhuvaḥ pautram
anuśāsya manur dhruvam
tenābhivanditaḥ sākam
ṛṣibhiḥ sva-puraṁ yayau

Synonyma

evam — takto; svāyambhuvaḥ — Pán Svāyambhuva Manu; pautram — svému vnukovi; anuśāsya — poté, co dal pokyny; manuḥ — Pán Manu; dhruvam — Dhruvovi Mahārājovi; tena — jím; abhivanditaḥ — byly mu složeny poklony; sākam — společně; ṛṣibhiḥ — s mudrci; sva-puram — do svého sídla; yayau — odešel.

Překlad

Když Svāyambhuva Manu svého vnuka poučil, Dhruva Mahārāja se mu s úctou poklonil a Pán Manu i velcí mudrci se poté vrátili do svých domovů.

Význam

Takto končí Bhaktivedantovy výklady k jedenácté kapitole čtvrtého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Svāyambhuva Manu radí Dhruvovi, aby ukončil boj”.

KAPITOLA DVANÁCTÁ

Dhruva Mahārāja se vrací zpátky k Bohu

4.12.1

Verš

maitreya uvāca
dhruvaṁ nivṛttaṁ pratibuddhya vaiśasād
apeta-manyuṁ bhagavān dhaneśvaraḥ
tatrāgataś cāraṇa-yakṣa-kinnaraiḥ
saṁstūyamāno nyavadat kṛtāñjalim

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — Maitreya pravil; dhruvam — Dhruva Mahārāja; nivṛttam — upustil; pratibuddhya — když se dozvěděl; vaiśasāt — od zabíjení; apeta — utišil se; manyum — hněv; bhagavān — Kuvera; dhana-īśvaraḥ — správce pokladnice; tatra — tam; āgataḥ — zjevil se; cāraṇa — Cāraṇy; yakṣa — Yakṣi; kinnaraiḥ — a Kinnary; saṁstūyamānaḥ — uctíván; nyavadat — promluvil; kṛta-añjalim — k Dhruvovi se sepjatýma rukama.

Překlad

Velký mudrc Maitreya pravil: Drahý Viduro, poté Dhruva Mahārāja ovládl svůj hněv a upustil od dalšího zabíjení Yakṣů. Když se o tom dozvěděl Kuvera, požehnaný správce pokladnice, přišel za ním, opěvován Yakṣi, Kinnary a Cāraṇy, a oslovil ho. Dhruva Mahārāja před ním stál se sepjatýma ruka.

4.12.2

Verš

dhanada uvāca
bhoḥ bhoḥ kṣatriya-dāyāda
parituṣṭo ’smi te ’nagha
yat tvaṁ pitāmahādeśād
vairaṁ dustyajam atyajaḥ

Synonyma

dhana-daḥ uvāca — správce pokladnice (Kuvera) řekl; bhoḥ bhoḥ — ó; kṣatriya-dāyāda — ó synu kṣatriyi; parituṣṭaḥ — spokojen; asmi — jsem; te — s tebou; anagha — ó ty, jenž jsi bez hříchu; yat — neboť; tvam — ty; pitāmaha — svého děda; ādeśāt — na pokyn; vairam — nepřátelství; dustyajam — jehož je obtížné se vyvarovat; atyajaḥ — zanechal jsi.

Překlad

Správce pokladnice Kuvera řekl: Ó synu kṣatriyi, jenž jsi bez hříchu, jsem velice rád, že jsi na pokyn svého děda zanechal svého nepřátelství, ačkoliv je velice obtížné se ho vyvarovat. Jsem s tebou velmi spokojen.

4.12.3

Verš

na bhavān avadhīd yakṣān
na yakṣā bhrātaraṁ tava
kāla eva hi bhūtānāṁ
prabhur apyaya-bhāvayoḥ

Synonyma

na — ne; bhavān — ty; avadhīt — zabil; yakṣān — Yakṣi; na — ne; yakṣāḥ — Yakṣové; bhrātaram — bratra; tava — tvého; kālaḥ — čas; eva — zajisté; hi — neboť; bhūtānām — živých bytostí; prabhuḥ — Nejvyšší Pán; apyaya-bhāvayoḥ — zničení i plození.

Překlad

Ve skutečnosti jsi to nebyl ty, kdo zabil Yakṣi, a nebyli to oni, kdo zabili tvého bratra. Konečnou příčinou plození a ničení je Nejvyšší Pán v podobě věčného času.

Význam

Když správce pokladnice oslovil Dhruvu Mahārāje “ty, jenž jsi bez hříchu”, Dhruva Mahārāja si o sobě mohl myslet něco jiného, neboť se cítil zodpovědný za zabití mnoha Yakṣů. Kuvera ho však ujistil, že vlastně nezabil ani jednoho Yakṣu, a proto skutečně nezhřešil. Dhruva pouze plnil svoji královskou povinnost, jak přikazují přírodní zákony. Kuvera dodal: “Ani smrt tvého bratra nezavinili Yakṣové. Zemřel působením přírodních zákonů, protože nadešel jeho čas. Věčný čas, jeden z aspektů Pána, je z konečného hlediska zodpovědný za ničení i plození, a proto za tyto věci neneseš žádnou odpovědnost.”

4.12.4

Verš

ahaṁ tvam ity apārthā dhīr
ajñānāt puruṣasya hi
svāpnīvābhāty atad-dhyānād
yayā bandha-viparyayau

Synonyma

aham — já; tvam — ty; iti — takto; apārthā — mylné pojetí; dhīḥ — inteligence; ajñānāt — z nevědomosti; puruṣasya — člověka; hi — jistě; svāpni — sen; iva — jako; ābhāti — zdá se; a-tat-dhyānāt — z tělesného pojetí života; yayā — kterým; bandha — pouta; viparyayau — utrpení.

Překlad

Mylné ztotožňování sebe a jiných jako “já” a “ty” na základě tělesného pojetí života je způsobené nevědomostí. Toto tělesné pojetí je příčinou opakovaného zrození a smrti a nutí nás stále pokračovat v hmotné existenci.

Význam

Považovat sebe a ostatní za vzájemně oddělené (ahaṁ tvam, “já” a “ty”) je mylná představa, způsobená zapomenutím na náš věčný vztah s Nejvyšší Osobností Božství. Kṛṣṇa, Nejvyšší Osoba, je střed všeho a my všichni jsme Jeho nedílné části, stejně jako jsou ruce a nohy nedílné části celého těla. Když pochopíme naši věčnou sounáležitost s Nejvyšším Pánem, přestaneme rozlišovat na základě tělesných rozdílů. Ruka je rukou a noha je nohou. Pokud však ruka i noha jednají ve službách celého těla, není mezi nimi faktický rozdíl, neboť obě jsou součástí celku, jednoho těla. Stejně tak ti, kdo jsou ve vědomí Kṛṣṇy, nedělají rozdíl mezi sebou a ostatními, neboť všichni jsou služebníci Pána. Pán i služba Jemu jsou na absolutní úrovni. Ruka sice pracuje jinak než noha, ale jelikož cílem obou je sloužit Nejvyšší Osobnosti Božství, jsou jednotné. Nejedná se zde o stejnou jednotu, jakou hlásají māyāvādští filozofové známým výrokem “všechno je jedno”. Skutečné poznání je, že ruka je ruka, noha je noha, tělo je tělo, ale dohromady jsou jedním celkem. Podmíněná, hmotná existence začíná okamžikem, kdy se živá bytost začne považovat za nezávislou. Pojetí nezávislé existence je jako sen. Chceme-li být vysvobozeni z hmotných pout, musíme se vrátit do svého původního postavení ve vědomí Kṛṣṇy.

4.12.5

Verš

tad gaccha dhruva bhadraṁ te
bhagavantam adhokṣajam
sarva-bhūtātma-bhāvena
sarva-bhūtātma-vigraham

Synonyma

tat — proto; gaccha — přistup blíže; dhruva — Dhruvo; bhadram — štěstí; te — tobě; bhagavantam — Nejvyšší Osobnosti Božství; adhokṣajam — kdo přesahuje vnímání hmotných smyslů; sarva-bhūta — všechny živé bytosti; ātma-bhāvena — považovat za jednotné; sarva-bhūta — v tělech všech živých bytostí; ātma — Nadduše; vigraham — s podobou.

Překlad

Přistup blíže, můj milý Dhruvo! Nechť ti Pán neustále žehná štěstím! Nejvyšší Osobnost Božství, přesahující vnímání našich smyslů, je Nadduší všech živých bytostí, a proto jsme všichni jednotní a není mezi námi rozdílu. Začni tedy sloužit transcendentální podobě Pána, Jenž je konečným útočištěm každého.

Význam

Slovo vigraham, “s podobou”, je zde velice důležité, jelikož poukazuje na to, že Absolutní Pravdou je z konečného hlediska Nejvyšší Osobnost Božství. Brahma-saṁhitā vysvětluje (sac-cid-ānanda-vigrahaḥ), že Absolutní Pravda má Svou podobu, která se však liší od všech hmotných podob. Živé bytosti jsou okrajovou energií této svrchované podoby. Jako takové se od svrchované podoby neliší, ale současně se jí nikdy nevyrovnají. Kuvera Dhruvovi doporučuje, aby této svrchované podobě sloužil; tak bude sloužit i všem individuálním podobám. Strom má také svoji podobu, a když zaléváme jeho kořeny, automaticky dostanou vodu i ostatní podoby, jako jsou listy, výhonky, květy a plody. Tato sloka vyvrací māyāvādskou teorii, že Absolutní Pravda je všechno, a proto musí být beztvará. Nejvyšší Pán, Absolutní Pravda, je všude, vše na Něm závisí, a přesto má také Svoji svrchovanou podobu.

4.12.6

Verš

bhajasva bhajanīyāṅghrim
abhavāya bhava-cchidam
yuktaṁ virahitaṁ śaktyā
guṇa-mayyātma-māyayā

Synonyma

bhajasva — zaměstnej se v oddané službě; bhajanīya — hodné uctívání; aṅghrim — Pánu, Jehož lotosové nohy; abhavāya — pro osvobození z hmotné existence; bhava-chidam — kdo přetne uzel hmotného zapletení; yuktam — připoutaný; virahitam — stranou; śaktyā — ke Své energii; guṇa-mayyā — složené z kvalit hmotné přírody; ātma-māyayā — Jeho nepředstavitelnou energií.

Překlad

Plně se zaměstnej v oddané službě Pánu, který jediný nás může vysvobodit ze zapletení v hmotné existenci. Pán je připoutaný ke Své hmotné energii, ale současně Ho neovlivňují její činnosti. Vše v tomto hmotném světě se děje působením nepředstavitelné energie Nejvyšší Osobnosti Božství.

Význam

V návaznosti na předchozí verš zde Kuvera Dhruvovi říká, že by se měl zaměstnat v oddané službě Pánu. Neosobnímu Brahmanu nelze oddaně sloužit, přestože je jedním z aspektů Nejvyšší Osobnosti Božství. Bhajasva, “oddaně sloužit”, předpokládá existenci služebníka, služby a obsluhovaného. Nejvyšší Pán je ten, komu se slouží, činnost určená k Jeho uspokojení se nazývá služba a ten, kdo takovou službu vykonává, je služebník. Pán je také podle tohoto verše jediný, komu se má sloužit. Bhagavad-gītā to potvrzuje slovy mām ekaṁ śaraṇaṁ vraja. Polobozi jsou jako Jeho ruce a nohy a není nutné jim sloužit zvlášť. Sloužením Nejvyššímu Pánu sloužíme Jeho rukám a nohám automaticky. Bhagavad-gītā (12.7) dále vysvětluje: teṣām ahaṁ samuddhartā mṛtyu-saṁsāra-sāgarāt. Na důkaz Své zvláštní přízně Pán řídí Svého oddaného zevnitř takovým způsobem, aby se nakonec vymanil ze zapletení v hmotné existenci. Nikdo jiný nedokáže živou bytost vyprostit z hmotného světa. Hmotná energie je projevem jedné z mnohých energií Nejvyšší Osobnosti Božství (parāsya śaktir vividhaiva śrūyate), stejně jako teplo a světlo jsou energie ohně. Hmotná energie se od Pána neliší, ale Pán je na ní naprosto nezávislý. Živá bytost, součást okrajové energie Pána, upadne do zajetí hmotné energie, když zatouží ovládat hmotný svět. Pána tato touha neovlivňuje, ale jakmile se tatáž živá bytost zapojí do Jeho oddané služby, Pán je k této službě přitahován. Tomu se říká yuktam. Oddaný vnímá Nejvyššího Pána i v hmotné energii. Taková je Pánova nepředstavitelná moc. Hmotná energie působí prostřednictvím tří hmotných kvalit, které vytvářejí akce a reakce hmotného světa. Neoddaní jsou těmito akcemi a reakcemi hmotné existence poutáni, zatímco oddaní, kteří znají způsob, jak vše využít ve službě Nejvyššímu Pánu, jsou mimo jejich vliv. Pán je zde proto označen jako bhava-cchidam neboli “ten, kdo osvobozuje ze zapletení v hmotné existenci”.

4.12.7

Verš

vṛṇīhi kāmaṁ nṛpa yan mano-gataṁ
mattas tvam auttānapade ’viśaṅkitaḥ
varaṁ varārho ’mbuja-nābha-pādayor
anantaraṁ tvāṁ vayam aṅga śuśruma

Synonyma

vṛṇīhi — žádej; kāmam — touha; nṛpa — ó králi; yat — cokoliv; manaḥ-gatam — ve tvé mysli; mattaḥ — ode mne; tvam — ty; auttānapade — ó synu Mahārāje Uttānapādy; aviśaṅkitaḥ — bez váhání; varam — požehnání; vara-arhaḥ — kdo si zaslouží požehnání; ambuja — lotosový květ; nābha — Jehož pupek; pādayoḥ — u Jeho lotových nohou; anantaram — neustále; tvām — o tobě; vayam — my; aṅga — milý Dhruvo; śuśruma — slyšeli jsme.

Překlad

Můj milý Dhruvo, synu Mahārāje Uttānapādy, slyšeli jsme, že jsi neustále zaměstnán transcendentální láskyplnou službou Pánu, Jenž je proslulý Svým lotosovým pupkem. Jsi tedy hoden všech našich požehnání. Požádej mě proto bez váhání o jakékoliv požehnání, po kterém toužíš.

Význam

Dhruva Mahārāja, syn krále Uttānapādy, byl již známý po celém vesmíru jako velký oddaný Pána, který neustále myslí na Jeho lotosové nohy. Takový čistý oddaný je hoden všech požehnání polobohů, aniž by je za tím účelem musel zvlášť uctívat. Kuvera, pokladník polobohů, Dhruvovi osobně nabízel jakékoliv požehnání. Śrīla Bilvamaṅgala Ṭhākura řekl, že všechna hmotná požehnání čekají, aby mohla sloužit tomu, kdo oddaně slouží Pánu. Mukti-devī čeká u dveří oddaného, aby ho obdařila osvobozením nebo čímkoliv, oč ji požádá. Být oddaný je tedy velmi vznešené postavení. Když někdo s transcendentální oddaností a láskou slouží Nejvyšší Osobnosti Božství, může dostat veškerá požehnání tohoto světa, aniž by o ně usiloval. Pán Kuvera Dhruvovi Mahārājovi řekl, že slyšel, že Dhruva je nepřetržitě v samādhi — neustále myslí na lotosové nohy Pána. Uvědomoval si, že v těchto třech hmotných světech nebylo nic, po čem by Dhruva Mahārāja toužil, a předem také věděl, že ho Dhruva nepožádá o nic jiného, než aby mohl bez přestání vzpomínat na lotosové nohy Nejvyššího Pána.

4.12.8

Verš

maitreya uvāca
sa rāja-rājena varāya codito
dhruvo mahā-bhāgavato mahā-matiḥ
harau sa vavre ’calitāṁ smṛtiṁ yayā
taraty ayatnena duratyayaṁ tamaḥ

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — velký mudrc Maitreya řekl; saḥ — on; rāja-rājena — králem králů (Kuverou); varāya — přijmout požehnání; coditaḥ — vyzvaný; dhruvaḥ — Dhruva Mahārāja; mahā-bhāgavataḥ — prvotřídní čistý oddaný; mahā-matiḥ — vysoce inteligentní a rozvážný; harau — na Nejvyšší Osobnosti Božství; saḥ — on; vavre — požádal; acalitām — neochvějné; smṛtim — vzpomínání; yayā — pomocí kterého; tarati — překoná; ayatnena — bez potíží; duratyayam — nepřekonatelnou; tamaḥ — nevědomost.

Překlad

Velký mudrc Maitreya pokračoval: Můj drahý Viduro, když Kuvera neboli Yakṣarāja (král Yakṣů) vyzval Dhruvu Mahārāje, nejpokročilejšího čistého oddaného a moudrého krále, aby přijal jeho požehnání, Dhruva Mahārāja ho poprosil pouze o to, aby mohl mít neochvějnou víru v Nejvyššího Pána, Osobnost Božství, a neustále na Něj vzpomínat, neboť tak může člověk snadno překonat oceán nevědomosti, který je pro jiné téměř nepřekonatelný.

Význam

Podle zkušených stoupenců védských obřadů existují různé druhy požehnání týkající se zbožnosti, hospodářského rozvoje, smyslového požitku a osvobození. Tyto čtyři principy se nazývají catur-vargy, přičemž za nejvyšší z nich je v tomto světě považováno osvobození. Umožnit překonání hmotné nevědomosti se všeobecně uznává jako nejvyšší puruṣārtha, požehnání pro lidskou bytost. Dhruva Mahārāja však toužil po požehnání, které předčí i tuto nejvyšší puruṣārthu, osvobození. Chtěl požehnání, aby mohl neustále vzpomínat na lotosové nohy Pána. Toto životní stádium se nazývá pañcama-puruṣārtha. Oddaný, který dosáhl úrovně pañcama-puruṣārtha a oddaně slouží Pánu, vidí osvobození, čtvrtou puruṣārthu, jako zcela bezvýznamné. Śrīla Prabodhānanda Sarasvatī v této souvislosti řekl, že pro oddaného je osvobození peklem a smyslový požitek dostupný na nebeských planetách bezcenným přeludem. Yogīni se pracně snaží ovládat smysly, ale pro oddané to není nic složitého. Smysly jsou jako hadi, ale v případě oddaného mají vylomené jedové zuby. Śrīla Prabodhānanda Sarasvatī analyzoval všechny druhy požehnání, které lze získat v tomto světě, a došel k jasnému závěru, že pro čistého oddaného nemá význam ani jedno z nich. Dhruva Mahārāja byl prvotřídním oddaným, mahā-bhāgavatou, s vysokou inteligencí (mahā-matiḥ). Oddanou službu neboli vědomí Kṛṣṇy můžeme rozvíjet, jen když jsme velmi inteligentní. Prvotřídní oddaný je přirozeně také vysoce inteligentní, a požehnání tohoto světa ho proto nepřitahují. Dhruvovi Mahārājovi nabídl požehnání král králů. Kuvera, pokladník polobohů, který dává obyvatelům tohoto materialistického světa nezměrná bohatství, je nazýván králem králů, neboť nikdo se nemůže stát králem bez jeho požehnání. Král králů osobně nabízel Dhruvovi jakékoliv bohatství, ale Dhruva je odmítl. Proto je zde osloven jako mahā-matiḥ, velmi rozvážný a inteligentní.

4.12.9

Verš

tasya prītena manasā
tāṁ dattvaiḍaviḍas tataḥ
paśyato ’ntardadhe so ’pi
sva-puraṁ pratyapadyata

Synonyma

tasya — Dhruvou; prītena — velmi potěšen; manasā — touto mentalitou; tām — schopnost vzpomínat; dattvā — když dal; aiḍaviḍaḥ — Kuvera, syn Iḍaviḍy; tataḥ — poté; paśyataḥ — z očí Dhruvy Mahārāje; antardadhe — zmizel; saḥ — on (Dhruva); api — také; sva-puram — do svého města; pratyapadyata — vrátil se.

Překlad

Pán Kuvera, syn Iḍaviḍy, byl velmi potěšen a s radostí dal Dhruvovi požehnání, o které žádal. Poté mu zmizel z očí a Dhruva Mahārāja se vrátil do svého sídelního města.

Význam

Kuvera, známý jako syn Iḍaviḍy, byl s postojem Dhruvy Mahārāje velmi spokojen, jelikož Dhruva nechtěl nic pro svůj hmotný požitek. Kuvera je jeden z polobohů a někdo může namítat: “Proč Dhruva Mahārāja přijal požehnání od poloboha?” Vaiṣṇava však neodmítá požehnání polobohů, pokud mu pomáhají dělat pokroky ve vědomí Kṛṣṇy. Gopī například uctívaly polobohyni Kātyāyanī, ale jen proto, aby dostaly Kṛṣṇu za manžela. Vaiṣṇava zásadně nechce žádat o požehnání; ani polobohy, ani Nejvyšší Osobnost Božství. Ve Śrīmad-Bhāgavatamu je řečeno, že Nejvyšší Pán dává osvobození, ale čistý oddaný ho odmítá přijmout, i když mu ho Pán Osobně nabízí. Dhruva Mahārāja Kuveru nežádal, aby mu zaručil návrat do duchovního světa. Žádal pouze, aby mohl neustále vzpomínat na Nejvyšší Osobnost Božství, ať už bude kdekoliv — v hmotném či duchovním světě. Vaiṣṇava je vždy a ke všem uctivý, a když tedy Kuvera nabídl Dhruvovi požehnání, Dhruva ho neodmítl. Přál si však jen to, co mohlo prospět jeho pokroku ve vědomí Kṛṣṇy.

4.12.10

Verš

athāyajata yajñeśaṁ
kratubhir bhūri-dakṣiṇaiḥ
dravya-kriyā-devatānāṁ
karma karma-phala-pradam

Synonyma

atha — poté; ayajata — uctíval; yajña-īśam — Pána obětí; kratubhiḥ — obětními obřady; bhūri — velkými; dakṣiṇaiḥ — milodary; dravya-kriyā-devatānām — (obětí včetně) příslušenství, úkonů a polobohů; karma — cíl; karma-phala — výsledky činností; pradam — kdo uděluje.

Překlad

Dokud Dhruva Mahārāja zůstával doma, konal mnoho velkých obětních obřadů pro potěšení Nejvyšší Osobnosti Božství, poživatele všech obětí. Předepsané obětní obřady jsou zvláště určeny k uspokojení Pána Viṣṇua, který je jejich cílem a který také uděluje výsledná požehnání.

Význam

Bhagavad-gītā (3.9) praví: yajñārthāt karmaṇo 'nyatra loko 'yaṁ karma-bandhanaḥ — musíme pracovat pro uspokojení Nejvyššího Pána, jinak se budeme zaplétat do výsledků své práce. Systém vareṇ a āśramů doporučuje, aby zvláště kṣatriyové a vaiśyové vykonávali velké obětní obřady a rozdávali přitom velkoryse své bohatství. Dhruva Mahārāja byl příkladný král a kṣatriya, protože neustále konal mnoho takových obřadů pro uspokojení Pána a rozdával velké množství milodarů. Kṣatriyové a vaiśyové jsou obvykle velmi zámožní lidé a své bohatství získávají občas také hříšným způsobem. Kṣatriyové musí vládnout a například Dhruva Mahārāja musel během své vlády bojovat a zabít mnoho Yakṣů. Takovému jednání se kṣatriyové nemohou vyhnout. Kṣatriya nesmí být zbabělý ani nenásilný. Aby mohl vládnout zemi, musí se někdy dopouštět násilí.

Podle védské tradice mají kṣatriyové a vaiśyové rozdávat nejméně padesát procent svého nashromážděného bohatství jako milodary. Bhagavad-gītā také říká, že člověk nesmí ukončit yajñu, dānu a tapasyu ani po přijetí životního stavu odříkání. Těchto činností nemá nikdy zanechat. Tapasya je určena pro životní stav odříkání; ti, kdo se vzdali světských činností, mají podstupovat tapasyu, askezi. Kṣatriyové a vaiśyové žijí v hmotném světě a jejich povinností je rozdávat milodary, zatímco brahmacārīni, mladí studenti, musí vykonávat různé druhy yajñi.

Dhruva Mahārāja byl příkladným králem, který rozdal v milodarech prakticky celý obsah své královské pokladnice. Král nesmí pouze vybírat daně, shromažďovat bohatství a utrácet je za smyslový požitek. Monarchie se zhroutily právě tehdy, když králové začali používat daně občanů k uspokojování svých smyslů. Tento druh úpadku však pokračuje i v demokratickém systému. V demokratických vládách jsou různé strany, ale všichni politici si pouze chtějí udržet svá místa a zajistit, aby jejich strana zůstala u moci. Nemají čas myslet na blaho občanů — místo toho jim ukládají velké daně, jako je daň z příjmu, daň z obratu a mnohé další. V určitých státech občané odvádějí až osmdesát nebo devadesát procent svých příjmů ve prospěch luxusního života státních úředníků a vládnoucích politiků. V minulosti se daně používaly k pořádání velkolepých obětí, které předepisují Vedy. V současné době však téměř žádnou z těchto obětí není možné vykonávat. Śāstry proto lidem doporučují, aby vykonávali saṅkīrtana-yajñu. Každý gṛhastha, ať už má jakékoliv postavení, je schopen bez velkých výdajů pořádat saṅkīrtana-yajñu; celá rodina si může společně sednout, tleskat a zpívat mahā-mantru Hare Kṛṣṇa. Každý může uspořádat tuto yajñu a také veřejně rozdávat prasādam. Ve věku Kali je to dostačující. Hnutí pro vědomí Kṛṣṇy je založeno na této jednoduché metodě: zpívat mantru Hare Kṛṣṇa, kdykoliv je to možné, ať už v chrámech nebo mimo ně, a co nejvíce rozdávat prasādam. Tento proces je možné urychlit ve spolupráci s vládními představiteli a těmi, kdo vytvářejí státní majetek. Pouhým štědrým rozdáváním prasādam a vykonáváním saṅkīrtanu může na celém světě zavládnout mír a blahobyt.

Všechny hmotné obřady doporučené ve védských písmech zahrnují oběti polobohům. Toto uctívání polobohů je určeno pro méně inteligentní lidi, neboť výsledky jakéhokoliv uctívání patří Nārāyaṇovi, Nejvyšší Osobnosti Božství. V Bhagavad-gītě (5.29) Pán Kṛṣṇa říká (bhoktāraṁ yajña-tapasām), že On je ve skutečnosti poživatelem všech obětí. Proto se nazývá Yajñapuruṣa.

Dhruva Mahārāja byl velký oddaný a neměl s vykonáváním těchto obětí nic společného, ale přesto vykonal mnohé oběti a rozdal všechno své bohatství v podobě milodarů, aby dal příklad obyvatelům království. Během svého života hospodáře neutratil nic pro vlastní smyslový požitek. Výraz karma-phala-pradam je v tomto verši velmi důležitý. Pán dává individuálním živým bytostem různou karmu podle jejich přání. Jako Nadduše sídlí v srdci všech a je tak laskavý a velkorysý, že dává každému vše potřebné pro jeho libovolné jednání. Živá bytost si poté také užívá výsledků svého jednání. Chceme-li panovat hmotné přírodě, Pán nám k tomu dá veškeré možnosti, ale my budeme zapleteni do výsledných reakcí. Pán pomůže i tomu, kdo se chce plně zaměstnat oddanou službou, a oddaný si pak bude užívat výsledků. Proto je Pán známý jako karma-phala-prada.

4.12.11

Verš

sarvātmany acyute ’sarve
tīvraughāṁ bhaktim udvahan
dadarśātmani bhūteṣu
tam evāvasthitaṁ vibhum

Synonyma

sarva-ātmani — Nadduši; acyute — neselhávající; asarve — neomezenou; tīvra-oghām — s neochabující silou; bhaktim — oddanou službu; udvahan — vykonával; dadarśa — viděl; ātmani — v Nejvyšší Duši; bhūteṣu — v tělech všech živých bytostí; tam — Jeho; eva — jen; avasthitam — umístěný; vibhum — všemohoucí.

Překlad

Dhruva Mahārāja s neochabující silou oddaně sloužil Nejvyššímu, který je zdrojem všeho. Současně viděl, že vše je v Pánu a Pán je v tělech všech bytostí. Pán je nazýván Acyuta, neboť nikdy neselhává ve Své prvořadé povinnosti chránit Své oddané.

Význam

Dhruva Mahārāja konal nejen četné oběti, ale současně pokračoval i ve své transcendentální oddané službě Pánu. Obyčejné karmī, kteří si chtějí užívat výsledků plodonosných činností, zajímají pouze oběti a obřady předepsané ve védských śāstrách. Dhruva Mahārāja jako příkladný král také vykonával mnohé oběti, ale zároveň neustále sloužil Pánu. Pán vždy chrání Své oddané, kteří se Mu odevzdali. Oddaný ví, že Pán je v srdci každého, jak uvádí Bhagavad-gītā (īśvaraḥ sarva-bhūtānāṁ hṛd-deśe 'rjuna tiṣṭhati). Obyčejný člověk si nedokáže představit, jak může být Nejvyšší Pán v srdci každého, ale oddaný Pána skutečně vidí. Nejenže Ho vidí vně, ale svým duchovním pohledem také vidí, že v Něm vše spočívá, jak popisuje Bhagavad-gītā (mat-sthāni sarva-bhūtāni). Takový je pohled mahā-bhāgavaty. Mahā-bhāgavata vidí vše, co ostatní, ale místo aby viděl pouze stromy, hory, města a nebe, vidí ve všem jen svého milovaného Pána, Nejvyšší Osobnost Božství, a vše vidí v Něm. To je pohled mahā-bhāgavaty. Mahā-bhāgavata, vysoce pokročilý čistý oddaný, vidí Pána všude, i v srdci každého. Tento pohled se naskýtá oddaným, kteří dosáhli vysokého stupně oddané služby Pánu. Brahma-saṁhitā (5.38) říká: premāñjana-cchurita-bhakti-vilocanena — pouze ti, kdo své oči potřeli balzámem lásky k Bohu, mohou Nejvyššího Pána vidět všude tváří v tvář. Nelze toho dosáhnout v představách nebo takzvanou meditací.

4.12.12

Verš

tam evaṁ śīla-sampannaṁ
brahmaṇyaṁ dīna-vatsalam
goptāraṁ dharma-setūnāṁ
menire pitaraṁ prajāḥ

Synonyma

tam — jeho; evam — takto; śīla — božskými vlastnostmi; sampannam — obdařený; brahmaṇyam — uctivý k brāhmaṇům; dīna — k chudým; vatsalam — laskavý; goptāram — ochránce; dharma-setūnām — náboženských zásad; menire — považovali; pitaram — za otce; prajāḥ — občané.

Překlad

Dhruva Mahārāja měl všechny božské vlastnosti; byl velice uctivý k oddaným Nejvyššího Pána, laskavý k chudým a nevinným a chránil náboženské zásady. Vzhledem k tomu ho všichni občané považovali za svého otce.

Význam

Dhruvovy vlastnosti jsou příznačné pro svatého krále. Nejen králové, ale i vůdci moderní demokratické, neosobní vlády musí mít všechny tyto božské vlastnosti. Pak mohou být občané státu šťastní. Zde se jasně říká, že občané považovali Dhruvu Mahārāje za svého otce. Stejně jako dítě, které závisí na svém zodpovědném otci, je dokonale spokojené, tak i občané pod ochranou státu nebo krále by měli být neustále ve všech ohledech spokojeni. V současné době však vláda nezaručuje ani ty nejzákladnější životní předpoklady, jako je ochrana života a majetku občanů.

V této souvislosti je obzvlášť důležité slovo brahmaṇyam. Dhruva Mahārāja byl velmi oddaný brāhmaṇům, kteří studují Vedy, a tudíž znají Nejvyšší Osobnost Božství. Neustále také šíří vědomí Kṛṣṇy. Stát by se měl k organizacím, které šíří vědomí Boha po celém světě, chovat s velkou úctou. V dnešní době však bohužel neexistuje jediný stát na světě, který by takováto hnutí podporoval. Ve státní správě budeme také marně hledat někoho, kdo má nějaké dobré vlastnosti. Každý státní úředník se drží svého místa a na všechny žádosti odpovídá záporně, jako kdyby byl placen za službu říkat občanům stále jen “ne”. Slovo dīna-vatsalam je rovněž důležité. Vládní představitel musí být laskavý k nevinným. Ministři a prezidenti v tomto věku však bohužel berou od státu dobré platy a tváří se jako velice zbožní, ale současně dovolují provoz jatek, kde se zabíjejí nevinná zvířata. Když se pokusíme srovnat vlastnosti současných státníků s božskými vlastnostmi Dhruvy Mahārāje, zjistíme, že to není možné. Z dalších veršů se dozvíme, že Dhruva Mahārāja žil v Satya-yuze a byl ideálním králem své doby. V současném věku Kali postrádají členové vlády jakékoliv božské vlastnosti. Když zvážíme všechna tato hlediska, lidé dnes nemají jinou možnost, jak ochránit náboženství, životy a vlastnictví, než se uchýlit k vědomí Kṛṣṇy.

4.12.13

Verš

ṣaṭ-triṁśad-varṣa-sāhasraṁ
śaśāsa kṣiti-maṇḍalam
bhogaiḥ puṇya-kṣayaṁ kurvann
abhogair aśubha-kṣayam

Synonyma

ṣaṭ-triṁśat — třicet šest; varṣa — let; sāhasram — tisíc; śaśāsa — panoval; kṣiti-maṇḍalam — na planetě Zemi; bhogaiḥ — požitkem; puṇya — reakce zbožných činů; kṣayam — zmenšoval; kurvan — vykonával; abhogaiḥ — askezí; aśubha — reakce bezbožných činů; kṣayam — zmenšoval.

Překlad

Dhruva Mahārāja vládl této planetě třicet šest tisíc let. Požitkem zmenšoval reakce za zbožné činy a askezí zmenšoval nepříznivé reakce.

Význam

Dhruva Mahārāja panoval této planetě třicet šest tisíc let, což znamená, že žil v Satya-yuze, kdy se lidé dožívali sta tisíce let. V následujícím věku, Tretā-yuze, lidé žili deset tisíc let, v Dvāpara-yuze tisíc a v Kali-yuze, dnešním věku, se dožívají nanejvýš sta let. S příchodem každé nové yugy se lidem krátí život a paměť, ubývá soucitu a všech ostatních dobrých vlastností. Existují dva druhy čiností — zbožné a bezbožné. Zbožné činy vedou k vyšším formám hmotného požitku, zatímco bezbožné způsobují kruté utrpení. Oddaný ovšem nevyhledává požitek ani není ovlivněn utrpením. Když prožívá štěstí, uvědomuje si, že snižuje reakce za své zbožné činy, a v neštěstí zase ví, že snižuje reakce bezbožných činů. Oddaného nezajímá štěstí nebo neštěstí, ale jen oddaná služba Pánu. Śrīmad-Bhāgavatam říká, že oddaná služba musí být apratihatā — nesmí ji omezovat hmotné štěstí a neštěstí. Oddaný se podrobuje askezi tím způsobem, že dodržuje Ekādaśī a další postní dny a vyhýbá se nedovolenému sexu, požívání omamných látek, hazardování a jedení masa. Tím se očišťuje od reakcí za svůj minulý bezbožný život, a jelikož vykonává oddanou službu, která je tou nejzbožnější činností, užívá života, aniž by o nějaký požitek usiloval.

4.12.14

Verš

evaṁ bahu-savaṁ kālaṁ
mahātmāvicalendriyaḥ
tri-vargaupayikaṁ nītvā
putrāyādān nṛpāsanam

Synonyma

evam — takto; bahu — mnoho; savam — let; kālam — čas; mahā-ātmā — velká duše; avicala-indriyaḥ — aniž by ho vzrušovaly smysly; tri-varga — tři druhy světských čiností; aupayikam — příznivé k vykonávání; nītvā — strávil; putrāya — svému synovi; adāt — předal; nṛpa-āsanam — královský trůn.

Překlad

Dhruva Mahārāja, velká sebeovládnutá duše, tak strávil mnoho a mnoho let třemi druhy světských činností — náboženstvím, hospodářským rozvojem a uspokojováním všech hmotných tužeb. Poté dosadil na královský trůn svého syna.

Význam

Dokonalosti materialistického života lze dosáhnout dodržováním náboženských zásad. To vede k úspěšnému hospodářskému rozvoji, který umožňuje snadné uspokojení všech hmotných tužeb. Dhruva Mahārāja musel jako král dbát na udržení patřičné úrovně svého života (status quo), aby mohl vládnout všem lidem, a dělal to dokonale. Když však viděl, že jeho syn dospěl natolik, aby mohl převzít královský trůn, okamžitě ho ustanovil svým nástupcem a zanechal všech hmotných činností.

Velmi důležité je zde slovo avicalendriyaḥ, které znamená, že ho nevzrušoval nátlak smyslů, ale zároveň neubývalo na jejich síle, přestože byl věkem velice starý. Po třiceti šesti tisíci letech vlády nad světem byl Dhruva Mahārāja nesporně ve velmi pokročilém věku, ale jeho smysly byly silné jako zamlada — přesto neměl zájem o smyslový požitek, neboť se dovedl ovládat. Z materialistického hlediska dokonale plnil své povinnosti. Tak se chovají velcí oddaní. Śrīla Raghunātha dāsa Gosvāmī, jeden z přímých žáků Pána Caitanyi Mahāprabhua, pocházel z velice bohaté rodiny. Nechtěl si užívat hmotného štěstí, ale když mu byla svěřena určitá povinnost ve vládě, vykonával ji dokonale. Śrīla Gaurasundara mu doporučil: “Buď ve svém nitru stále odpoutaný, ale navenek plň své hmotné povinnosti tak, jak je třeba.” Tohoto transcendentálního postavení mohou dosáhnout jedině oddaní. Bhagavad-gītā říká, že zatímco jiní, jako například yogīni, se snaží ovládnout své smysly násilím, oddaní se neoddávají smyslovému požitku (přestože jsou jejich smysly plné síly), jelikož se věnují vyšším, transcendentálním činnostem.

4.12.15

Verš

manyamāna idaṁ viśvaṁ
māyā-racitam ātmani
avidyā-racita-svapna-
gandharva-nagaropamam

Synonyma

manyamānaḥ — uvědomil si; idam — tento; viśvam — vesmír; māyā — vnější energií; racitam — vytvořený; ātmani — živou bytost; avidyā — iluzí; racita — vytvořený; svapna — sen; gandharva-nagara — přelud; upamam — jako.

Překlad

Śrīla Dhruva Mahārāja si uvědomil, že tento vesmírný projev mate živou bytost stejně jako sen nebo přelud, neboť je stvořením iluzorní, vnější energie Nejvyššího Pána.

Význam

V hlubokém lese se nám někdy zdá, že vidíme velké paláce a krásná města. Této iluzi se říká gandharva-nagara. Také ve snech si představujeme mnoho neskutečných věcí. Seberealizovaná duše, oddaný Pána, si uvědomuje, že tento hmotný vesmírný projev není ničím jiným než dočasnou, iluzorní představou, která se zdá být opravdová. Vesmír je jako přelud nebo stín. Za tímto stínovým výtvorem je však skutečnost, realita duchovního světa. Oddaného zajímá duchovního svět, a ne jeho stín. Oddaný, který realizoval nejvyšší pravdu, nemá zájem o její dočasný stín. To potvrzuje Bhagavad-gītā: paraṁ dṛṣṭvā nivartate.

4.12.16

Verš

ātma-stry-apatya-suhṛdo balam ṛddha-kośam
antaḥ-puraṁ parivihāra-bhuvaś ca ramyāḥ
bhū-maṇḍalaṁ jaladhi-mekhalam ākalayya
kālopasṛṣṭam iti sa prayayau viśālām

Synonyma

ātma — tělo; strī — manželky; apatya — děti; suhṛdaḥ — přátelé; balam — moc, vojsko; ṛddha-kośam — plná pokladnice; antaḥ-puram — komnaty žen; parivihāra-bhuvaḥ — letoviska; ca — a; ramyāḥ — krásná; bhū-maṇḍalam — celá Země; jala-dhi — oceány; mekhalam — ohraničené; ākalayya — když zvážil; kāla — časem; upasṛṣṭam — stvořené; iti — takto; saḥ — on; prayayau — odešel; viśālām — do Badarikāśramu.

Překlad

Dhruva Mahārāja nakonec opustil své království, které se rozprostíralo po celé Zemi a bylo ohraničeno velkými oceány. Jeho tělo, manželky, děti, přátelé, vojsko, plná pokladnice, přepychové paláce a mnohá letoviska pro něj představovaly jen přelud iluzorní energie. Když nadešel jeho čas, zanechal všeho a odebral se do lesa v Himalájích, známého jako Badarikāśram.

Význam

Když Dhruva Mahārāja na počátku svého života odešel do lesa hledat Nejvyšší Osobnost Božství, uvědomil si, že všechna tělesná pojetí štěstí jsou výtvory iluzorní energie. Toužil tehdy po otcově království, a proto se snažil najít Nejvyššího Pána. Později však došel k závěru, že všechno je stvořením iluzorní energie. Z jeho příkladu je patrné, že kdokoliv dosáhne vědomí Kṛṣṇy, realizuje nakonec milostí Pána skutečnou pravdu, bez ohledu na to, jaká byla jeho původní motivace. Dhruva Mahārāja chtěl nejprve otcovo království, ale později se stal mahā-bhāgavatou, velkým oddaným, a ztratil o hmotný požitek zájem. Dokonalosti života mohou dosáhnout jedině oddaní. I když dovrší jen nepatrnou část celého procesu oddané služby a znovu ze svého nezralého postavení poklesnou, jsou stále lepší než ti, kdo se celý život plně zaměstnávají plodonosnými činnostmi v rámci tohoto hmotného světa.

4.12.17

Verš

tasyāṁ viśuddha-karaṇaḥ śiva-vār vigāhya
baddhvāsanaṁ jita-marun manasāhṛtākṣaḥ
sthūle dadhāra bhagavat-pratirūpa etad
dhyāyaṁs tad avyavahito vyasṛjat samādhau

Synonyma

tasyām — v Badarikāśramu; viśuddha — očistil; karaṇaḥ — své smysly; śiva — čistá; vāḥ — voda; vigāhya — koupal se v; baddhvā — ustálil; āsanam — svůj sed; jita — ovládl; marut — dýchání; manasā — myslí; āhṛta — odpoutal; akṣaḥ — své smysly; sthūle — fyzickou; dadhāra — soustředil; bhagavat-pratirūpe — na přesnou podobu Pána; etat — mysl; dhyāyan — meditoval o; tat — té; avyavahitaḥ — bez ustání; vyasṛjat — pohroužil se; samādhau — do tranzu.

Překlad

V Badarikāśramu se Dhruva Mahārāja každý den koupal v křišťálově čisté, posvátné vodě, a tak zcela očistil své smysly. Poté zaujal stálý sed, jógovým cvičením ovládl dýchání a životní vzduch, a tímto způsobem zcela odpoutal smysly od vnějšího světa. Pak soustředil mysl na Pánovu podobu arcā-vigraha, která je přesnou replikou Pána, a touto meditací se pohroužil do dokonalého tranzu.

Význam

Zde je popis systému aṣṭāṅga-yogy, který již Dhruva Mahārāja znal. Aṣṭāṅga-yoga nikdy nebyla určena pro městské jógové kluby. Dhruva Mahārāja odešel do Badarikāśramu a tam, sám na opuštěném místě, začal provozovat yogu. Soustředil svou mysl na arcā-vigrahu, což je Božstvo, které přesně zastupuje Nejvyššího Pána, a neustálými myšlenkami na toto Božstvo se pohroužil do tranzu. Arcā-vigraha je inkarnace Pána v podobě, kterou může oddaný snadno vnímat, a její uctívání není modlářství. Proto oddaní slouží v chrámech Pánu v Jeho podobě arcā-vigraha, která je vytvořena z hmotných (sthūla) složek, jako je kámen, kov, dřevo, drahokamy nebo barva. Všechny tyto materiály se nazývají sthūla, hmotná zastoupení. Jelikož se oddaní při uctívání řídí přísnými pravidly, znamená to, že i když je Pán přítomný ve Své fyzické podobě, neliší se od Své původní, duchovní podoby. Oddaný je tak požehnán dosažením konečného cíle života — být neustále pohroužen do myšlenek na Pána. Tímto nepřetržitým myšlením na Pána, které předepisuje Bhagavad-gītā, se stává tím nejvyšším yogīnem.

4.12.18

Verš

bhaktiṁ harau bhagavati pravahann ajasram
ānanda-bāṣpa-kalayā muhur ardyamānaḥ
viklidyamāna-hṛdayaḥ pulakācitāṅgo
nātmānam asmarad asāv iti mukta-liṅgaḥ

Synonyma

bhaktim — v oddané službě; harau — Harimu; bhagavati — Nejvyššímu Pánu; pravahan — neustále zapojený; ajasram — vždy; ānanda — blažený; bāṣpa-kalayā — přívaly slz; muhuḥ — znovu a znovu; ardyamānaḥ — uchvácen; viklidyamāna — tálo; hṛdayaḥ — jeho srdce; pulaka — zježené chlupy; ācita — pokryté; aṅgaḥ — jeho tělo; na — ne; ātmānam — tělo; asmarat — vzpomínal; asau — on; iti — takto; mukta-liṅgaḥ — osvobozen od jemnohmotného těla.

Překlad

Ve stavu transcendentální blaženosti mu z očí neustále proudily potoky slz, srdce mu tálo, chvěl se a chlupy na celém těle měl zježené. V tranzu oddanosti přeměněný Dhruva Mahārāja zcela zapomněl na svou tělesnou existenci, a tak okamžitě dosáhl osvobození z hmotných pout.

Význam

Ustavičným vykonáváním oddané služby devíti předepsanými způsoby, jako je naslouchání, opěvování, vzpomínání, uctívání Božstev atd., se oddaný dostává do stavu, kdy se na jeho těle objevují různé transcendentální příznaky. Celkem existuje osm tělesných změn, zvaných aṣṭa-sāttvika-vikāra, které naznačují, že oddaný je již v nitru osvobozený a zcela zapomněl na svoji tělesnou existenci. Uvádí se příklad kokosového ořechu — když vyschne, dužina kokosu se oddělí od skořápky a vnějšího povrchu, a jestliže s ním zatřeseme, můžeme slyšet, jak se dužina uvnitř volně pohybuje. Také ten, kdo je plně pohroužený do oddané služby, je oddělený od dvou hmotných obalů — jemnohmotného a hrubohmotného těla. Soustavným vykonáváním oddané služby Dhruva Mahārāja tohoto stavu dosáhl. Byl mahā-bhāgavata, prvotřídní čistý oddaný, neboť jen tito oddaní mohou projevit výše uvedené tělesné změny. Všechny je projevil Pán Caitanya Mahāprabhu, stejně jako Ṭhākura Haridāsa a mnoho dalších čistých oddaných. Tyto příznaky nelze napodobovat, ale když je oddaný skutečně pokročilý, projeví se samy. Tehdy je zřejmé, že oddaný je osvobozený od hmotné existence. Cesta osvobození je samozřejmě otevřená již od samého začátku oddané služby, stejně jako kokosový ořech utržený ze stromu začne okamžitě vysychat; trvá to pouze určitý čas, než se dužina a skořápka od sebe oddělí.

Důležité je slovo mukta-liṅgaḥ. Mukta znamená “osvobozený” a liṅgaḥ znamená “jemnohmotné tělo”. Když člověk zemře, opustí hrubohmotné tělo, ale jemnohmotné tělo složené z mysli, inteligence a falešného ega ho nese do další tělesné schránky. Během existence v současném hrubém těle ho totéž jemnohmotné tělo přenáší z jednoho životního stádia do druhého (například z dětství do chlapectví) prostřednictvím mentálního vývoje. Mentální úroveň nemluvněte a chlapce se od sebe liší, a stejně tak se liší mentální úroveň chlapce, mladého muže a starce. Změna těla v okamžiku smrti tedy probíhá na jemnohmotné úrovni — mysl, inteligence a falešné ego přenášejí duši z jednoho hrubého těla do druhého. Tomu se říká převtělování duše. Existuje však ještě jiné stádium, kdy jsme osvobozeni i od jemnohmotného těla — tehdy je živá bytost kvalifikovaná a plně připravená, aby mohla být přemístěna do transcendentálního, duchovního světa.

Z popisu tělesných příznaků Śrī Dhruvy Mahārāje je patrné, že byl zcela způsobilý k přemístění do duchovního světa. Rozdíl mezi jemnohmotným a hrubohmotným tělem můžeme pozorovat i v každodenním životě. Když sníme, naše hrubohmotné tělo leží na posteli a jemnohmotné tělo nás přenáší do zcela odlišného prostředí. Jelikož má však hrubohmotné tělo dále existovat, jemnohmotné tělo se do něho vrací zpět. Musíme se tedy osvobodit i od jemnohmotného těla — a toto osvobození se nazývá mukta-liṅga.

4.12.19

Verš

sa dadarśa vimānāgryaṁ
nabhaso ’vatarad dhruvaḥ
vibhrājayad daśa diśo
rākāpatim ivoditam

Synonyma

saḥ — on; dadarśa — viděl; vimāna — letadlo; agryam — krásné; nabhasaḥ — z nebe; avatarat — snášet se; dhruvaḥ — Dhruva Mahārāja; vibhrājayat — osvětlilo; daśa — deset; diśaḥ — směrů; rākā-patim — úplněk; iva — jako; uditam — bylo vidět.

Překlad

Jakmile se na jeho těle projevily příznaky osvobození, viděl, jak se z nebe snáší krásné letadlo, osvětlující všech deset směrů, jako kdyby zapadal zářící měsíc v úplňku.

Význam

Existují různé úrovně získaného poznání — bezprostřední poznání, poznání získané od autorit, transcendentální poznání, nadsmyslové poznání a konečně duchovní poznání. Kdo překoná stádium poznání přijímaného sestupným procesem, dosáhne okamžitě transcendentální úrovně. Dhruva Mahārāja, jenž byl osvobozený od tělesného pojetí života, se nacházel na úrovni transcendentálního poznání a dokázal vnímat přítomnost transcendentálního letadla, které zářilo jako měsíc v úplňku. Na úrovni přímo či nepřímo vnímaného poznání to není možné. Takové transcendentální poznání je projevem zvláštní přízně Nejvyšší Osobnosti Božství. Této úrovně je ovšem možné dosáhnout metodou postupného rozvíjení oddané služby neboli vědomí Kṛṣṇy.

4.12.20

Verš

tatrānu deva-pravarau catur-bhujau
śyāmau kiśorāv aruṇāmbujekṣaṇau
sthitāv avaṣṭabhya gadāṁ suvāsasau
kirīṭa-hārāṅgada-cāru-kuṇḍalau

Synonyma

tatra — tam; anu — poté; deva-pravarau — dva krásní polobozi; catuḥ-bhujau — se čtyřmi pažemi; śyāmau — modročerní; kiśorau — velmi mladí; aruṇa — načervenalé; ambuja — lotosové květy; īkṣaṇau — s očima; sthitau — stáli; avaṣṭabhya — drželi; gadām — kyje; suvāsasau — s pěknými šaty; kirīṭa — helmice; hāra — náhrdelníky; aṅgada — náramky; cāru — krásné; kuṇḍalau — s náušnicemi.

Překlad

V letadle Dhruva Mahārāja viděl dva krásné společníky Pána Viṣṇua s helmicemi na hlavách. Měli čtyři paže a modročernou pleť, vypadali velmi mladě a jejich oči se podobaly načervenalým květům lotosů. V rukách drželi kyje, byli oblečeni do přitažlivých šatů a ozdobeni náhrdelníky, náramky a náušnicemi.

Význam

Obyvatelé Viṣṇuloky mají stejnou podobu jako Pán Viṣṇu. V rukách drží kyj, lasturu, lotosový květ a disk. Zde je jasně řečeno, že měli čtyři paže a krásné šaty, a popis jejich ozdob se přesně shoduje s popisem ozdob Viṣṇua. Tyto dvě neobyčejné osobnosti, které vystoupily z letadla, přiletěly přímo z Viṣṇuloky, planety, na které sídlí Pán Viṣṇu.

4.12.21

Verš

vijñāya tāv uttamagāya-kiṅkarāv
abhyutthitaḥ sādhvasa-vismṛta-kramaḥ
nanāma nāmāni gṛṇan madhudviṣaḥ
pārṣat-pradhānāv iti saṁhatāñjaliḥ

Synonyma

vijñāya — když si uvědomil; tau — oni; uttama-gāya — Pána Viṣṇua (proslulého); kiṅkarau — dva služebníci; abhyutthitaḥ — povstal; sādhvasa — jelikož byl zmaten; vismṛta — zapomněl; kramaḥ — správné chování; nanāma — poklonil se; nāmāni — jména; gṛṇan — zpíval; madhu-dviṣaḥ — Pána (nepřítele Madhua); pārṣat — společníci; pradhānau — hlavní; iti — takto; saṁhata — s úctou spojil; añjaliḥ — se sepjatýma rukama.

Překlad

Dhruva Mahārāja si uvědomil, že tyto neobyčejné osobnosti jsou přímí služebníci Nejvyšší Osobnosti Božství, a proto okamžitě povstal. Byl však natolik zmaten, že ve spěchu zapomněl, jak je má náležitě přivítat. Proto se jim pouze poklonil se sepjatýma rukama a přitom zpíval a oslavoval svatá jména Pána.

Význam

Zpívání svatých jmen Pána je po všech stránkách dokonalé. Když Dhruva Mahārāja uviděl Viṣṇudūty, Pánovy přímé společníky se čtyřma rukama a krásnými ozdobami, pochopil, o koho se jedná, ale na okamžik byl zmaten. Dokázal však své neobyčejné hosty, kteří se před ním znenadání objevili, uspokojit zpíváním svatého jména Pána, Hare Kṛṣṇa mantry. Zpívání svatého jména Pána je dokonalé — i když neznáme způsob, jak potěšit Pána Viṣṇua nebo Jeho společníky, stačí, když budeme pouze upřímně zpívat Pánovo svaté jméno, a vše bude dokonalé. Oddaný proto zpívá mantru Hare Kṛṣṇa neustále; v nebezpečí i ve štěstí. V případě nebezpečí je ihned ochráněn, a když se dostane do situace, kdy přímo vidí Pána Viṣṇua nebo Jeho společníky, může je zpíváním této mahā-mantry dokonale uspokojit. To je absolutní povaha mahā-mantry. Můžeme ji zpívat bez omezení, v nebezpečí i ve štěstí.

4.12.22

Verš

taṁ kṛṣṇa-pādābhiniviṣṭa-cetasaṁ
baddhāñjaliṁ praśraya-namra-kandharam
sunanda-nandāv upasṛtya sasmitaṁ
pratyūcatuḥ puṣkaranābha-sammatau

Synonyma

tam — k němu; kṛṣṇa — Pána Kṛṣṇy; pāda — na lotosové nohy; abhiniviṣṭa — pohroužený v myšlenkách; cetasam — jehož srdce; baddha-añjalim — se sepjatýma rukama; praśraya — velice pokorně; namra — poklonil se; kandharam — jehož krk; sunanda — Sunanda; nandau — a Nanda; upasṛtya — přistoupili; sa-smitam — s úsměvem; pratyūcatuḥ — oslovili; puṣkara-nābha — Pána Viṣṇua, Jenž má lotosový pupek; sammatau — důvěrní služebníci.

Překlad

Dhruva Mahārāja byl neustále pohroužený v myšlenkách na lotosové nohy Pána Kṛṣṇy. Jeho srdce bylo plné Kṛṣṇy. Když k němu dva důvěrní služebníci Nejvyššího Pána, Nanda a Sunanda, s úsměvem přistoupili, pokorně se jim poklonil se sepjatýma rukama. Poté k němu takto promluvili.

Význam

Důležité je slovo puṣkaranābha-sammatau. Kṛṣṇa, Pán Viṣṇu, má lotosové oči, lotosový pupek, lotosové nohy a lotosové dlaně. Zde je nazván puṣkara-nābha, což znamená “Nejvyšší Pán, Jenž má lotosový pupek”. Sammatau znamená “dva důvěrní nebo velice poslušní služebníci”. Rozdíl mezi materialistickým a duchovním způsobem života je, že ten první znamená neposlušnost a druhý naopak poslušnost vůli Nejvyššího Pána. Všechny živé bytosti jsou nedílné části Osobnosti Božství a jejich přirozenou povinností je Pána vždy poslouchat. V tom spočívá dokonalá jednota.

Ve vaikuṇṭhském světě žijí všechny živé bytosti v jednotě s Nejvyšším Pánem, jelikož Mu nikdy neodporují. Zde v hmotném světě však nejsou sammata, poslušné, ale naopak asammata, neposlušné. Lidská životní podoba je příležitostí naučit se poslouchat Pánovy pokyny. Takovou výchovu zavádí do společnosti hnutí pro vědomí Kṛṣṇy. Bhagavad-gītā říká, že zákony přírody jsou neúprosné a nikdo je nemůže překonat. Snadno je překonají jen ti, kdo se Nejvyššímu Pánu odevzdají a souhlasí, že budou následovat Jeho pokyny. Dhruva Mahārāja v tomto ohledu poskytuje jedinečný příklad. Jen díky tomu, že přijal pokyny Nejvyšší Osobnosti Božství a vyvinul lásku k Bohu, dostal příležitost setkat se s důvěrnými služebníky Pána Viṣṇua tváří v tvář. To, co bylo možné pro Dhruvu, je možné pro všechny. Každý, kdo se upřímně věnuje oddané službě, může časem dosáhnout téže dokonalosti lidské životní podoby.

4.12.23

Verš

sunanda-nandāv ūcatuḥ
bho bho rājan subhadraṁ te
vācaṁ no ’vahitaḥ śṛṇu
yaḥ pañca-varṣas tapasā
bhavān devam atītṛpat

Synonyma

sunanda-nandau ūcatuḥ — Sunanda a Nanda pravili; bhoḥ bhoḥ rājan — ó drahý králi; su-bhadram — štěstí; te — tobě; vācam — slova; naḥ — naše; avahitaḥ — pozorně; śṛṇu — vyslechni; yaḥ — kdo; pañca-varṣaḥ — pětiletý; tapasā — askezí; bhavān — ty; devam — Nejvyšší Osobnost Božství; atītṛpat — uspokojil.

Překlad

Nanda a Sunanda, dva důvěrní služebníci Pána Viṣṇua, pravili: Štěstí tobě, drahý králi. Vyslechni prosím pozorně naše slova. Již jako pětiletý ses podrobil tvrdé askezi, a tak jsi uspokojil Nejvyšší Osobnost Božství.

Význam

Co bylo možné pro Dhruvu Mahārāje, je možné pro kohokoliv. Každé pětileté dítě lze vychovat tak, že za krátkou dobu se jeho život stane úspěšným díky realizaci vědomí Kṛṣṇy. Tato výchova dnes ve světě bohužel chybí. Vůdci hnutí pro vědomí Kṛṣṇy proto musí po celém světě začít zakládat školy, ve kterých budou děti již od pěti let dostávat náležitou výchovu. Tím se zabrání, aby se z nich později stali hippies a zkažená mládež. Místo toho z nich budou oddaní Pána, a tvář světa se tak automaticky změní.

4.12.24

Verš

tasyākhila-jagad-dhātur
āvāṁ devasya śārṅgiṇaḥ
pārṣadāv iha samprāptau
netuṁ tvāṁ bhagavat-padam

Synonyma

tasya — Jeho; akhila — celý; jagat — vesmír; dhātuḥ — stvořitel; āvām — my; devasya — Nejvyššího Pána; śārṅgiṇaḥ — který má luk zvaný Śārṅga; pārṣadau — společníci; iha — nyní; samprāptau — přišli jsme; netum — vzít; tvām — tebe; bhagavat-padam — k Nejvyšší Osobnosti Božství.

Překlad

Jsme zástupci Nejvyšší Osobnosti Božství, stvořitele celého vesmíru, který ve Své ruce drží luk Śārṅga. Poslal nás, abychom tě vzali do duchovního světa.

Význam

V Bhagavad-gītě Pán říká, že každý, kdo zná Jeho transcendentální zábavy (ať už v hmotném nebo duchovním světě) a kdo skutečně chápe Jeho osobnost, Jeho zjevení a Jeho jednání, je okamžitě způsobilý k přemístění do duchovního světa. Tato zásada Bhagavad-gīty se vztahovala na případ krále Dhruvy. Po celý život se prostřednictvím askeze snažil pochopit Nejvyšší Osobnost Božství, a ve zralém věku byl proto připravený vrátit se ve společnosti důvěrných společníků Pána do duchovního světa.

4.12.25

Verš

sudurjayaṁ viṣṇu-padaṁ jitaṁ tvayā
yat sūrayo ’prāpya vicakṣate param
ātiṣṭha tac candra-divākarādayo
graharkṣa-tārāḥ pariyanti dakṣiṇam

Synonyma

sudurjayam — těžko dosažitelná; viṣṇu-padam — planeta zvaná Vaikuṇṭhaloka nebo Viṣṇuloka; jitam — získaná; tvayā — tebou; yat — které; sūrayaḥ — velcí polobozi; aprāpya — nedosáhli; vicakṣate — pouze vidí; param — nejvyšší; ātiṣṭha — prosím pojď; tat — to; candra — Měsíc; diva-ākara — Slunce; ādayaḥ — a další; graha — devět planet (Merkur, Venuše, Země, Mars, Jupiter, Saturn, Uran, Neptun a Pluto); ṛkṣa-tārāḥ — hvězdy; pariyanti — obíhají; dakṣiṇam — po pravé straně.

Překlad

Dosáhnout Viṣṇuloky je nesmírně obtížné, ale tys to svou askezí dokázal. Ani velcí ṛṣiové a polobozi nemohou dospět do tak vysokého postavení. Slunce, Měsíc a všechny ostatní planety, hvězdy, měsíční a sluneční soustavy krouží kolem tohoto svrchovaného sídla (Viṣṇuovy planety), jen aby ho mohly vidět. Nyní prosím pojď, neboť jsi tam zván.

Význam

Dokonce i v tomto hmotném světě se takzvaní vědci, filozofové a mentální spekulanti snaží splynout s duchovním nebem, ale nikdy se tam nedostanou. Oddaný však prostřednictvím oddané služby nejen realizuje, co duchovní svět skutečně je, ale nakonec tam také odchází za věčným životem, který je plný blaženosti a poznání. Hnutí pro vědomí Kṛṣṇy je tak mocné, že když člověk přijme tyto životní zásady a vyvine lásku k Nejvyšší Osobnosti Božství, může se snadno vrátit domů, zpátky k Bohu. Důkazem toho je život Dhruvy Mahārāje. Vědci a filozofové se snaží dostat na Měsíc, ale jsou zklamáni, neboť tam nemohou trvale žít. Na druhé straně oddaní putují snadno na jiné planety a nakonec se vracejí zpátky k Bohu. Nemají zájem navštívit jiné planety, ale při cestě zpátky k Bohu je všechny míjejí, jako když cestujeme vlakem na vzdálené místo a míjíme mnohé malé stanice.

4.12.26

Verš

anāsthitaṁ te pitṛbhir
anyair apy aṅga karhicit
ātiṣṭha jagatāṁ vandyaṁ
tad viṣṇoḥ paramaṁ padam

Synonyma

anāsthitam — nikdy nedosažená; te — tvými; pitṛbhiḥ — předky; anyaiḥ — jinými; api — ani; aṅga — ó Dhruvo; karhicit — kdy; ātiṣṭha — prosím, pojď tam žít; jagatām — obyvateli vesmíru; vandyam — uctívaná; tat — ta; viṣṇoḥ — Pána Viṣṇua; paramam — nejvyšší; padam — postavení.

Překlad

Drahý králi Dhruvo, ani tvoji předci, ani nikdo jiný před tebou nedosáhl takové transcendentální planety. Viṣṇuloka, sídlo Pána Viṣṇua, je nejvyšší planeta, kterou uctívají obyvatelé všech ostatních planet ve vesmíru. Pojď prosím s námi a žij tam věčně.

Význam

Dhruva Mahārāja odešel podstoupit askezi s pevným odhodláním, že dosáhne postavení, o jakém se jeho předkům ani nesnilo. Jeho otcem byl Uttānapāda, dědem Manu a pradědem Pán Brahmā. Dhruva tedy chtěl ještě větší království, než jaké mohl získat Pán Brahmā, a požádal Nāradu Muniho, aby mu k tomu dal prostředky. Viṣṇuovi společníci mu řekli, že planety Pána Viṣṇua, Viṣṇuloky, nedosáhli nejen jeho předci, ale ani nikdo jiný. Důvodem je, že každý v tomto hmotném světě je buď karmī, jñānī nebo yogī, ale stěží se zde najdou čistí oddaní. Na transcendentální planetu Viṣṇuloku mají přístup výhradně oddaní; karmī, jñānī ani yogīni tam nemohou. Velcí ṛṣiové a polobozi se stěží dostanou na Brahmaloku, a jak říká Bhagavad-gītā, také tam nemohou zůstat navěky. Pán Brahmā žije nesmírně dlouhou dobu — jen těžko si lze představit délku jeho jediného dne. Nicméně i on musí spolu s obyvateli své planety jednou zemřít. Bhagavad-gītā (8.16) říká: ābrahma-bhuvanāl lokāḥ punar āvartino 'rjuna — mimo těch, kdo jdou na Viṣṇuloku, podléhají všichni čtyřem zákonitostem hmotné existence — zrození, smrti, stáří a nemoci. Pán praví: yad gatvā na nivartante tad dhāma paramaṁ mama — “Mé svrchované sídlo je ta planeta, ze které se nikdo nemusí vrátit.” (Bg. 15.6) Společníci Viṣṇua Dhruvovi řekli, že právě na takovou planetu s nimi poletí. Vědci se dnes snaží dostat na Měsíc a další planety, ale zdaleka si nedovedou představit cestu na nejvyšší planetu, Brahmaloku. Podle hmotných propočtů by tato cesta trvala rychlostí světla čyřicet tisíc let a neexistuje žádný mechanický prostředek, který by toho byl schopen. Provozováním bhakti-yogy po vzoru Mahārāje Dhruvy se však snadno dostaneme nejen na jiné planety, ale i za hranice tohoto vesmíru, na planety, které se jmenují Viṣṇuloky. To jsme nastínili v naší brožurce Snadná cesta na jiné planety.

4.12.27

Verš

etad vimāna-pravaram
uttamaśloka-maulinā
upasthāpitam āyuṣmann
adhiroḍhuṁ tvam arhasi

Synonyma

etat — toto; vimāna — letadlo; pravaram — neobyčejné; uttamaśloka — Nejvyšší Osobnost Božství; maulinā — od vůdce všech živých bytostí; upasthāpitam — poslané; āyuṣman — ó nesmrtelný; adhiroḍhum — nastoupit; tvam — ty; arhasi — jsi hoden.

Překlad

Ó nesmrtelný! Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, který je uctíván vybranými verši a je vůdcem všech živých bytostí, Osobně posílá toto neobyčejné letadlo. Jsi zcela kvalifikovaný, abys do něho nastoupil.

Význam

Podle védské astronomie existuje vedle Polárky ještě planeta jménem Śiśumāra, na které sídlí Pán Viṣṇu, udržovatel hmotného světa. Jak budou popisovat následující sloky, na Śiśumāru a Dhruvaloku nemá přístup nikdo jiný než vaiṣṇavové. Společníci Pána Viṣṇua přiletěli pro Dhruvu Mahārāje speciálním letadlem a oznámili mu, že ho posílá Pán Viṣṇu Osobně.

Letadla z Vaikuṇṭhy nemají mechanický pohon. K létání v meziplanetárním prostoru se používají tři metody. Jednu z nich užívají i moderní vědci — nazývá se ka-pota-vāyu. Ka znamená “vesmírný prostor” a pota znamená “loď”. Další metoda se rovněž jmenuje kapota-vāyu, ale v tomto případě slovo kapota znamená “holub”. Existuje způsob, jak vycvičit holuby, aby nás vynesli do meziplanetárního prostoru. Třetí metoda je velice subtilní. Jmenuje se ākāśa-patana a je rovněž hmotná. Letadlem ākāśa-patana lze létat rychlostí mysli, stejně jako můžeme bez mechanických prostředků cestovat v myšlenkách, kamkoliv se nám zachce. Letadla z Vaikuṇṭhy se ovšem pohybují prostorem naprosto duchovním způsobem. Letadlo, které poslal Pán Viṣṇu, aby dopravilo Dhruvu Mahārāje na Śiśumāru, bylo zcela duchovní, transcendentální letadlo. Materialističtí vědci takové dopravní prostředky nemohou vidět a nedokáží si ani představit jejich způsob létání. Nevědí nic o duchovním nebi, přestože se o něm píše v Bhagavad-gītě (paras tasmāt tu bhāvo 'nyaḥ).

4.12.28

Verš

maitreya uvāca
niśamya vaikuṇṭha-niyojya-mukhyayor
madhu-cyutaṁ vācam urukrama-priyaḥ
kṛtābhiṣekaḥ kṛta-nitya-maṅgalo
munīn praṇamyāśiṣam abhyavādayat

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — velký mudrc Maitreya řekl; niśamya — když vyslechl; vaikuṇṭha — Pána; niyojya — společníků; mukhyayoḥ — hlavních; madhu-cyutam — jako tekoucí med; vācam — slova; urukrama-priyaḥ — Dhruva Mahārāja, který byl Pánovi velice drahý; kṛta-abhiṣekaḥ — vykonal obřadní koupel; kṛta — vykonal; nitya-maṅgalaḥ — své každodenní duchovní povinnosti; munīn — mudrcům; praṇamya — poté, co se poklonil; āśiṣam — požehnání; abhyavādayat — přijal.

Překlad

Velký mudrc Maitreya pokračoval: Mahārāja Dhruva byl Nejvyšší Osobnosti Božství velice drahý. Když vyslechl sladká slova hlavních společníků Pána z vaikuṇṭhské planety, ihned vykonal obřadní koupel, vhodně se ozdobil a splnil své každodenní duchovní povinnosti. Poté se uctivě poklonil velkým mudrcům a přijal jejich požehnání.

Význam

Všimněme si, jak byl Dhruva Mahārāja svědomitý ve své oddané službě — dokonce i v okamžiku, kdy opouštěl tento hmotný svět. Neustále si hleděl svých povinností oddaného. Každý oddaný se musí časně ráno vykoupat a ozdobit tělo tilakem. V Kali-yuze nemáme možnosti zdobit se šperky ze zlata a drahokamů, ale dvanáct znaků tilakem na těle stačí jako příznivé ozdoby pro očištění těla. Dhruva Mahārāja v té době pobýval v Badarikāśramu, kde žili i jiní velcí mudrci. Nezpyšněl, že na něj čekalo letadlo, které poslal Pán Viṣṇu; jako pokorný vaiṣṇava nejprve přijal požehnání od všech přítomných mudrců, a teprve poté nastoupil do letadla, kterým přiletěli hlavní společníci Pána Vaikuṇṭhy.

4.12.29

Verš

parītyābhyarcya dhiṣṇyāgryaṁ
pārṣadāv abhivandya ca
iyeṣa tad adhiṣṭhātuṁ
bibhrad rūpaṁ hiraṇmayam

Synonyma

parītya — poté, co obešel; abhyarcya — poté, co uctil; dhiṣṇya-agryam — transcendentální letadlo; pārṣadau — dvěma společníkům; abhivandya — poté, co se poklonil; ca — také; iyeṣa — pokusil se; tat — do toho letadla; adhiṣṭhātum — nastoupit; bibhrat — zářivá; rūpam — jeho podoba; hiraṇmayam — jako zlato.

Překlad

Než Dhruva Mahārāja nasedl, vzdal nejprve letadlu úctu, obešel ho a poklonil se také společníkům Viṣṇua. Mezitím jeho tělo začalo vyzařovat pronikavé světlo jako tavené zlato. Byl tedy zcela připravený nastoupit do transcendentálního letadla.

Význam

V absolutním světě je vše duchovní — letadlo, služebníci Pána Viṣṇua i Pán Viṣṇu Samotný. Neexistuje tam hmotné znečištění a vše je kvalitativně naprosto stejné. Pánovy společníky, Jeho příslušenství, Jeho letadlo a Jeho sídlo je třeba uctívat stejně jako Pána Viṣṇua Samotného, neboť vše, co je spojené s Viṣṇuem, je na stejné úrovni jako Pán Viṣṇu. Dhruva Mahārāja si toho byl jako čistý vaiṣṇava dobře vědom, a proto před nastoupením vzdal nejprve úctu letadlu a Pánovým společníkům. Mezitím se však jeho tělo změnilo v duchovní a začalo zářit jako tavené zlato. Dhruva Mahārāja se tak rovněž stal součástí duchovní reality Viṣṇuloky.

Māyāvādští filozofové si duchovní různorodost v jednotě nedovedou vysvětlit, neboť pro ně je duchovní realita prosta jakékoliv rozmanitosti. Proto se také jmenují impersonalisté. Od hmotného světa se naprosto liší nejen Śiśumāra, Viṣṇuloka a Dhruvaloka, ale i chrámy Viṣṇua, které se nacházejí v tomto světě. Když vstoupíme do chrámu Viṣṇua, měli bychom vědět, že jsme mimo hmotný svět. Pán Viṣṇu, Jeho trůn, Jeho místnost a všechny ostatní věci, které souvisí s chrámem, jsou transcendentální. Tři kvality přírody — sattva-guṇa, rajo-guṇa a tamo-guṇa — nemají do chrámu přístup. Je řečeno, že život v lese je v kvalitě dobra, život ve městě je v kvalitě vášně a život v nevěstinci, v prodejnách alkoholu nebo na jatkách je v kvalitě nevědomosti. Žít v chrámu však znamená žít na Vaikuṇṭě. V chrámu je vše stejně úctyhodné jako Pán Viṣṇu neboli Kṛṣṇa.

4.12.30

Verš

tadottānapadaḥ putro
dadarśāntakam āgatam
mṛtyor mūrdhni padaṁ dattvā
ārurohādbhutaṁ gṛham

Synonyma

tadā — tehdy; uttānapadaḥ — krále Uttānapādy; putraḥ — syn; dadarśa — viděl; antakam — zosobněnou smrt; āgatam — přistoupila k němu; mṛtyoḥ mūrdhni — na hlavu smrti; padam — nohy; dattvā — položil; āruroha — vystoupil; adbhutam — úžasné; gṛham — do letadla, které vypadalo jako velký dům.

Překlad

V okamžiku, kdy nastupoval do transcendentálního letadla, viděl, že se k němu blíží zosobněná smrt. Dhruva Mahārāja na ni však nedbal. Využil příležitosti stoupnout si na její hlavu, a tak vystoupil do letadla, které bylo velké jako dům.

Význam

Myslet si, že když oddaný a neoddaný opouštějí tělo, jedná se o totéž, je naprosto mylná představa. Když Dhruva Mahārāja nastupoval do transcendentálního letadla, náhle před sebou uviděl zosobněnou smrt, ale vůbec se jí nebál. Místo aby mu smrt dělala potíže, využil její přítomnosti a stoupl si jí na hlavu. Lidé s nedostatečným poznáním si neuvědomují rozdíl mezi smrtí oddaného a smrtí neoddaného. V této souvislosti je vhodný příklad kočky, která v tlamě nosí svá koťata a také do ní chytá myši. Když chytí myš, na první pohled to vypadá stejně, jako když nese kotě, ale skutečnost je jiná. Když kočka chytí myš, pro myš to znamená smrt. Když však uchopí do zubů své kotě, pro kotě je to příjemný zážitek. Když Dhruva Mahārāja nastupoval do letadla, využil toho, že mu zosobněná smrt přišla vzdát svoji úctu; stoupl si jí na hlavu, a tak vystoupil do jedinečného letadla, které bylo podle tohoto verše velké jako dům (gṛham).

V Bhāgavatamu je mnoho takových příkladů. Je řečeno, že když Kardama Muni stvořil letadlo pro svoji ženu Devahūti, se kterým pak oba cestovali po celém vesmíru, podobalo se velkému městu. Byly v něm domy, jezírka i zahrady. Moderní vědci vyrobili také velká letadla, ale cestující jsou v nich natěsnáni jeden vedle druhého a během letu je čeká jen samé nepohodlí.

Materialističtí vědci neumějí náležitě vyrábět ani hmotná letadla. Aby se jejich letadla mohla srovnávat s letadlem, které používal Kardama, nebo s tím, které přiletělo z Viṣṇuloky, musela by být vybavena jako velké město, s veškerým pohodlím — jezírky, zahradami, parky atd. Navíc by musela být schopna létat v meziplanetárním prostoru a navštěvovat jiné planety. Když se jim podaří taková letadla vynalézt, nebudou pro ně muset stavět žádné meziplanetární čerpací stanice s pohonnými látkami. Tato letadla budou mít buď neomezené množství paliva, nebo žádné nebudou potřebovat, stejně jako letadla z Viṣṇuloky.

4.12.31

Verš

tadā dundubhayo nedur
mṛdaṅga-paṇavādayaḥ
gandharva-mukhyāḥ prajaguḥ
petuḥ kusuma-vṛṣṭayaḥ

Synonyma

tadā — tehdy; dundubhayaḥ — kotle; neduḥ — zněly; mṛdaṅga — bubny; paṇava — bubínky; ādayaḥ — a jiné; gandharva-mukhyāḥ — přední Gandharvové; prajaguḥ — zpívali; petuḥ — sypali; kusuma — květy; vṛṣṭayaḥ — jako déšť.

Překlad

Z nebe zazněly bubny a kotle, nejlepší Gandharvové začali zpívat a další polobozi zasypávali Dhruvu Mahārāje deštěm květů.

4.12.32

Verš

sa ca svarlokam ārokṣyan
sunītiṁ jananīṁ dhruvaḥ
anvasmarad agaṁ hitvā
dīnāṁ yāsye tri-viṣṭapam

Synonyma

saḥ — on; ca — také; svaḥ-lokam — na nebeskou planetu; ārokṣyan — připravený k odletu; sunītim — na Sunīti; jananīm — matku; dhruvaḥ — Dhruva Mahārāja; anvasmarat — ihned si vzpomněl; agam — těžko dosažitelnou; hitvā — nechat; dīnām — ubohou; yāsye — půjdu; tri-viṣṭapam — na Vaikuṇṭhu.

Překlad

Dhruva usedl do transcendentálního letadla, které bylo připravené k odletu, když tu si náhle vzpomněl na svoji ubohou matku Sunīti. Řekl si: “Jak mohu sám odletět na Vaikuṇṭhu a svoji ubohou matku nechat zde?”

Význam

Dhruva se cítil své matce Sunīti zavázán, jelikož to byla ona, kdo mu dal vodítko, které mu nyní umožnilo odcestovat na vaikuṇṭhskou planetu ve společnosti služebníků Pána Viṣṇua. Teď si na ni vzpomněl a chtěl ji vzít s sebou. Sunīti byla vlastně jeho patha-pradarśaka-guru, duchovní mistr, který ukazuje cestu. Takovému guruovi se rovněž někdy říká śikṣā-guru. Nārada Muni byl sice Dhruvův dīkṣā-guru, zasvěcující duchovní mistr, ale Sunīti, jeho matka, mu jako první dala směrodatné informace o způsobu, jak získat přízeň Nejvyšší Osobnosti Božství. Śikṣā-guru i dīkṣā-guru mají povinnost svého žáka náležitě poučit a žák potom musí jejich učení uvést do praxe. Śāstry praví, že mezi śikṣā-guruem a dīkṣā-guruem není žádný rozdíl a śikṣā-guru se také obvykle stává dīkṣā-guruem svého žáka. Sunīti byla ovšem žena a navíc Dhruvova matka, a proto se nemohla stát jeho dīkṣā-guruem. Dhruva Mahārāja jí však přesto nebyl o nic méně zavázán. Nemohl uvažovat o tom, že by na Vaikuṇṭhaloku vzal Nāradu Muniho — myslel však na svoji matku.

Jakýkoliv plán, o kterém uvažuje Nejvyšší Osobnost Božství, se okamžitě uskuteční. Stejně tak i oddanému, který je na Pánu zcela závislý, se Pánovou milostí splní všechna přání. Pán uskutečňuje Svá přání Sám, zatímco oddaný plní své touhy tím, že závisí na Nejvyšší Osobnosti Božství. Když si tedy Dhruva Mahārāja vzpomněl na svoji ubohou matku, Viṣṇuovi společníci ho ujistili, že Sunīti je také na cestě na Vaikuṇṭhaloku, jen v jiném letadle. Dhruva Mahārāja si myslel, že poletí sám, bez matky, což by nebylo příliš příznivé, neboť lidé by ho kritizovali, že Sunīti mu tolik dala a on si odletěl na Vaikuṇṭhaloku a nevzal ji s sebou. Současně však věděl, že on sám není Nejvyšší a že vše záleží na Kṛṣṇovi. Kṛṣṇa okamžitě pochopil mysl Dhruvy Mahārāje, a proto mu řekl, že jeho matka letí také. Tato událost dokazuje, že čistý oddaný, jako je Dhruva Mahārāja, dokáže splnit všechna svá přání. Milostí Pána získává stejné schopnosti, jako má Pán, a jakmile tedy na něco pomyslí, jeho přání se okamžitě splní.

4.12.33

Verš

iti vyavasitaṁ tasya
vyavasāya surottamau
darśayām āsatur devīṁ
puro yānena gacchatīm

Synonyma

iti — takto; vyavasitam — myšlenky; tasya — Dhruvy; vyavasāya — znali; sura-uttamau — dva hlavní společníci; darśayām āsatuḥ — ukázali (mu); devīm — vznešenou Sunīti; puraḥ — před ním; yānena — letadlem; gacchatīm — letí napřed.

Překlad

Hlavní společníci Pána z Vaikuṇṭhaloky, Nanda a Sunanda, znali myšlenky Dhruvy Mahārāje, a proto mu ukázali, že jeho matka Sunīti letí napřed v jiném letadle.

Význam

Tato událost dokazuje, že žák, který svoji oddanou službu vykonává stejně svědomitě jako Dhruva Mahārāja, dokáže svého śikṣā-gurua nebo dīkṣā-gurua zachránit, pokud jeho guru není dostatečně pokročilý. Sunīti sice Dhruvovi dala pokyny, co má dělat, ale jelikož byla žena, nemohla jít sama do lesa a podstupovat přísnou askezi jako on. Dhruva Mahārāja byl však přesto schopen vzít ji s sebou. Také Prahlāda Mahārāja osvobodil svého ateistického otce Hiraṇyakaśipua. Je-li tedy žák nebo syn dostatečně pokročilým oddaným Pána, dokáže s sebou na Vaikuṇṭhaloku vzít i svého otce, matku, śikṣā-gurua nebo dīkṣā-gurua. Śrīla Bhaktisiddhānta Sarasvatī Ṭhākura často říkal: “Kdybych dokázal vysvobodit jen jedinou duši a přivést ji zpátky domů, zpátky k Bohu, považoval bych své poslání kázat vědomí Kṛṣṇy za úspěšné.” Hnutí pro vědomí Kṛṣṇy se nyní šíří po celém světě a já někdy myslím na to, že stane-li se jediný z mých žáků stejně mocný jako Dhruva Mahārāja, bude mě také moci vzít s sebou na Vaikuṇṭhaloku, přestože mám tolik nedostatků.

4.12.34

Verš

tatra tatra praśaṁsadbhiḥ
pathi vaimānikaiḥ suraiḥ
avakīryamāṇo dadṛśe
kusumaiḥ kramaśo grahān

Synonyma

tatra tatra — tu a tam; praśaṁsadbhiḥ — osobnostmi, které oslavovaly Dhruvu Mahārāje; pathi — na cestě; vaimānikaiḥ — v různých letadlech; suraiḥ — polobohy; avakīryamāṇaḥ — zasypán; dadṛśe — viděl; kusumaiḥ — květy; kramaśaḥ — jednu za druhou; grahān — veškeré planety sluneční soustavy.

Překlad

Dhruva Mahārāja letěl vesmírem a postupně spatřil všechny planety sluneční soustavy. Cestou také viděl všechny polobohy v jejich letadlech, kteří ho zasypávali deštěm květů.

Význam

Védská mantra praví: yasmin vijñāte sarvam evaṁ vijñātaṁ bhavati — jelikož oddaný zná Nejvyšší Osobnost Božství, zná všechno. Kdo letí na planetu Nejvyššího Pána, na Vaikuṇṭhu, cestou pozná i veškeré ostatní planetární systémy. Nesmíme zapomínat, že tělo Dhruvy Mahārāje bylo jiné, než je naše. Když nastupoval do letadla z Vaikuṇṭhy, jeho tělo se proměnilo ve zcela duchovní tělo se zlatou barvou. V hmotném těle se nikdo nedostane dále než na vyšší planety, ale v duchovním těle lze cestovat nejen na vyšší planetární systémy tohoto hmotného světa, ale i na ještě vyšší planetární systém, zvaný Vaikuṇṭhaloka. Je známo, že Nārada Muni cestuje všude, po duchovních i hmotných světech.

Je také třeba poznamenat, že když Sunīti cestovala na Vaikuṇṭhaloku, dostala rovněž duchovní tělo. Každá matka by si měla vzít ze Śrī Sunīti příklad a vychovávat své dítě k tomu, aby se stalo oddaným jako Dhruva Mahārāja. Sunīti učila svého syna odpoutanosti od světa již ve věku pěti let a poradila mu, aby šel do lesa vyhledat Nejvyšší Osobnost Božství. Nechtěla, aby zůstal v pohodlí domova a nikdy se nevěnoval askezi s cílem získat přízeň Nejvyššího Pána. Každá matka musí o svého syna dbát stejně jako Sunīti a již od pěti let ho vychovávat k tomu, aby se z něho stal brahmacārī a aby se za účelem duchovní realizace podrobil askezi. Stane-li se syn velkým oddaným jako Dhruva, pak nejen on, ale i jeho matka bude mít možnost vrátit se zpátky domů, zpátky k Bohu, do duchovního světa, a to i v případě, že sama není schopna se podrobit askezi při vykonávání oddané služby.

4.12.35

Verš

tri-lokīṁ deva-yānena
so ’tivrajya munīn api
parastād yad dhruva-gatir
viṣṇoḥ padam athābhyagāt

Synonyma

tri-lokīm — tři planetární systémy; deva-yānena — transcendentálním letadlem; saḥ — Dhruva; ativrajya — překonal; munīn — velkých mudrců; api — dokonce; parastāt — za; yat — která; dhruva-gatiḥ — Dhruva, který získal věčný život; viṣṇoḥ — Pána Viṣṇua; padam — sídla; atha — poté; abhyagāt — dosáhl.

Překlad

Dhruva Mahārāja tak minul sedm planetárních systémů mudrců, známých jako saptarṣi, a poté dosáhl transcendentálního postavení věčného života na planetě, kde sídlí Pán Viṣṇu.

Význam

Letadlo řídili dva hlavní společníci Pána Viṣṇua, Sunanda a Nanda. Jen takoví duchovní astronauté dokáží doletět za sedm planet, do oblasti věčného a blaženého života. Bhagavad-gītā rovněž potvrzuje (paras tasmāt tu bhāvo 'nyaḥ), že nad hmotnými planetami začíná duchovní nebe, kde je vše věčné a blažené. Planety duchovního nebe se jmenují Viṣṇuloka nebo Vaikuṇṭhaloka a jedině na nich můžeme žít věčně, blaženě a v dokonalém poznání. Pod Vaikuṇṭhalokou je hmotný vesmír, kde Pán Brahmā a ostatní obyvatelé Brahmaloky žijí až do jeho zničení, ale nemohou žít věčně. I to potvrzuje Bhagavad-gītā (ābrahma-bhuvanāl lokāḥ). I když se dostaneme na nejvyšší planetu tohoto vesmíru, věčný život tam nezískáme. Věčný a blažený život je možný pouze na Vaikuṇṭhaloce.

4.12.36

Verš

yad bhrājamānaṁ sva-rucaiva sarvato
lokās trayo hy anu vibhrājanta ete
yan nāvrajañ jantuṣu ye ’nanugrahā
vrajanti bhadrāṇi caranti ye ’niśam

Synonyma

yat — která planeta; bhrājamānam — září; sva-rucā — svým vlastním světlem; eva — jen; sarvataḥ — všude; lokāḥ — planetární systémy; trayaḥ — tři; hi — jistě; anu — poté; vibhrājante — vyzařují světlo; ete — tyto; yat — která planeta; na — ne; avrajan — dosáhli; jantuṣu — živým bytostem; ye — ti, kdo; ananugrahāḥ — nemilosrdní; vrajanti — dosáhnou; bhadrāṇi — všeobecně prospěšné činnosti; caranti — konají; ye — ti, kdo; aniśam — neustále.

Překlad

Vaikuṇṭhské planety vyzařují tak velké množství světla, že veškeré svítící planety v hmotném světě odrážejí jejich paprsky. Nikdy na ně však nevstoupí lidé, kteří nejsou milosrdní k jiným živým bytostem — dosáhnout jich mohou jen ti, kdo neustále vykonávají všeobecně prospěšné činnosti v zájmu druhých.

Význam

Zde jsou popsány dva aspekty vaikuṇṭhských planet. První je, že na vaikuṇṭhském nebi není zapotřebí Slunce a Měsíce. To potvrzují Upaniṣady a rovněž Bhagavad-gītā (na tad bhāsyate sūryo na śaśāṅko na pāvakaḥ). Vaikuṇṭhaloky v duchovním světě svítí vlastním světlem, a není tam tedy třeba Slunce, Měsíce či elektrického proudu. Světlo Vaikuṇṭhalok proniká do hmotného nebe a Slunce v hmotném světě jen odráží jejich pronikavou záři, kterou dále osvětluje všechny ostatní hvězdy a měsíce ve vesmíru. Svítící tělesa hmotného nebe si tedy vypůjčují světlo od Vaikuṇṭhalok. Kdo se však chce na Vaikuṇṭhaloky dostat, musí neustále konat dobro pro všechny ostatní živé bytosti. Neustále vykonávat činnosti, které jsou skutečně prospěšné pro všechny, lze jedině ve vědomí Kṛṣṇy. Kromě vědomí Kṛṣṇy neexistuje v tomto hmotném světě žádný jiný druh dobročinnosti, kterou je možné být zaměstnán dvacet čtyři hodin denně.

Ten, kdo má vědomí Kṛṣṇy, usiluje stále jen o to, aby se celé trpící lidstvo mohlo vrátit domů, zpátky k Bohu. I když se mu nepodaří přivést všechny pokleslé duše zpátky k Bohu, tak jelikož si je vědom Kṛṣṇy, návrat na Vaikuṇṭhu má zaručen a spolu s ním každý, kdo ho následuje. Jiní lidé, kteří se věnují závistivým činnostem, se nazývají karmī. Závidí jeden druhému a pro uspokojení svých smyslů dokáží zabíjet tisíce nevinných zvířat. Jñānī nejsou tak hříšní jako karmī, ale návrat ostatních živých bytostí zpátky Bohu je nezajímá. Podstupují askezi jen pro své vlastní osvobození. Yogīni se zase chtějí povýšit snahou o dosažení mystických sil. Pouze služebníci Pána, oddaní vaiṣṇavové, se snaží zachránit pokleslé duše v rámci skutečných činností hnutí pro vědomí Kṛṣṇy. Jedině oddaní, kteří jsou si vědomi Kṛṣṇy, jsou oprávněni vstoupit do duchovního světa. O tom jasně hovoří tato sloka a rovněž to potvrzuje Bhagavad-gītā, kde Pán říká, že nikdo Mu není milejší než ti, kdo šíří poselství Bhagavad-gīty po celém světě.

4.12.37

Verš

śāntāḥ sama-dṛśaḥ śuddhāḥ
sarva-bhūtānurañjanāḥ
yānty añjasācyuta-padam
acyuta-priya-bāndhavāḥ

Synonyma

śāntāḥ — klidní; sama-dṛśaḥ — vyrovnaní; śuddhāḥ — očištění; sarva — všechny; bhūta — živé bytosti; anurañjanāḥ — kteří uspokojují; yānti — dospějí; añjasā — snadno; acyuta — Pána; padam — do sídla; acyuta-priya — s oddanými Pána; bāndhavāḥ — přátelé.

Překlad

Ti, kdo jsou klidní, vyrovnaní, očištění a dovedou uspokojit všechny živé bytosti, se přátelí jen s oddanými Pána. Jedině oni mohou snadno dosáhnout dokonalosti a vrátit se domů, zpátky k Bohu.

Význam

Tento popis jasně naznačuje, že do království Boha mohou vstoupit pouze oddaní. Jejich první vlastností je, že jsou klidní, jelikož nechtějí nic pro svůj smyslový požitek. Jediná činnost, která je zajímá, je služba Pánu. Karmī nemohou být klidní, neboť neustále touží po smyslovém požitku. Také jñānī nejsou klidní, jelikož se pracně snaží dosáhnout osvobození a splynout s Nejvyšším, a yogīni zase proto, že chtějí získat mystické síly. Oddaný je však naprosto klidný, protože se plně odevzdal Nejvyšší Osobnosti Božství a sám sebe považuje za zcela bezmocného. Je klidný jako dítě, které zcela závisí na svých rodičích, neboť oddaný ve všem závisí na milosti Nejvyšší Osobnosti Božství.

Oddaný je vyrovnaný, protože každého vidí na stejné transcendentální úrovni. Ví, že i když má podmíněná duše určitý druh těla na základě svých minulých plodonosných činností, ve skutečnosti je každý částí Nejvyššího Pána. Oddaný se dívá na všechny živé bytosti duchovním pohledem a nedělá rozdíly na tělesné úrovni. Takové vlastnosti lze vyvinout pouze ve společnosti oddaných; bez ní nemůže nikdo dělat duchovní pokrok. Proto jsme založili Mezinárodní společnost pro vědomí Kṛṣṇy a každý, kdo v této společnosti žije, automaticky vyvíjí vědomí Kṛṣṇy. Nejvyšší Pán má rád Své oddané a oddaní mají rádi jedině Nejvyšší Osobnost Božství. Pouze na této úrovni je možné dělat pokroky ve vědomí Kṛṣṇy. Oddaní Pána, kteří mají vědomí Kṛṣṇy, dovedou uspokojit každého, jak se o tom můžeme v hnutí pro vědomí Kṛṣṇy přesvědčit. Zveme každého bez rozdílu a vybízíme všechny, aby se posadili, zpívali mantru Hare Kṛṣṇa a přijali tolik prasādam, kolik jsme schopni obstarat. Proto je s námi každý spokojen. To je důležitý předpoklad — sarva-bhūtānurañjanāḥ. Co se týče očištění, nikdo nemůže být čistší než oddaní. Každý, kdo jen jednou vysloví jméno Viṣṇua, je okamžitě očištěn zevně i vnitřně (yaḥ smaret puṇḍarīkākṣam). Jelikož oddaný neustále zpívá mantru Hare Kṛṣṇa, hmotné nečistoty tohoto světa se ho nemohou dotknout. Je tedy skutečně očištěný. Muci haya śuci haya yadi kṛṣṇa bhaje — i švec nebo ten, kdo se narodil v ševcovské rodině, se může stát brāhmaṇou (śuci), začne-li rozvíjet vědomí Kṛṣṇy. Ten, kdo má čisté vědomí Kṛṣṇy a zpívá mantru Hare Kṛṣṇa, je nečistší bytostí v celém vesmíru.

4.12.38

Verš

ity uttānapadaḥ putro
dhruvaḥ kṛṣṇa-parāyaṇaḥ
abhūt trayāṇāṁ lokānāṁ
cūḍā-maṇir ivāmalaḥ

Synonyma

iti — takto; uttānapadaḥ — Mahārāje Uttānapādy; putraḥ — syn; dhruvaḥ — Dhruva Mahārāja; kṛṣṇa-parāyaṇaḥ — zcela si vědom Kṛṣṇy; abhūt — stal se; trayāṇām — tří; lokānām — světů; cūḍā-maṇiḥ — drahokam na vrcholu; iva — jako; amalaḥ — očištěný.

Překlad

Dhruva Mahārāja, vznešený syn Mahārāje Uttānapādy, tak v dokonalém vědomí Kṛṣṇy dosáhl vrcholu tří planetárních systémů.

Význam

Zde je uveden přesný sanskrtský výraz pro “vědomí Kṛṣṇy” — kṛṣṇa-parāyaṇaḥ. Parāyaṇa znamená “jít kupředu”. Jít kupředu ke Kṛṣṇovi znamená být kṛṣṇa-parāyaṇa, plně si vědom Kṛṣṇy. Příklad Dhruvy Mahārāje ukazuje, že každý, kdo rozvíjí vědomí Kṛṣṇy, může počítat s tím, že dosáhne nejvyššího vrcholu všech tří planetárních systémů ve vesmíru. Kṛṣṇy si vědomá osoba může zaujmout tak vznešené postavení, že si ho žádný ctižádostivý materialista nedokáže ani představit.

4.12.39

Verš

gambhīra-vego ’nimiṣaṁ
jyotiṣāṁ cakram āhitam
yasmin bhramati kauravya
meḍhyām iva gavāṁ gaṇaḥ

Synonyma

gambhīra-vegaḥ — velkou rychlostí; animiṣam — bez ustání; jyotiṣām — svítících těles; cakram — okruhy; āhitam — spojené; yasmin — kolem kterých; bhramati — krouží; kauravya — ó Viduro; meḍhyām — ústřední osa; iva — jako; gavām — volů; gaṇaḥ — spřežení.

Překlad

Světec Maitreya pokračoval: Můj milý Viduro, potomku Kurua, stejně jako volské spřežení obchází ústřední osu mlýna, kterou má stále po své pravé straně, tak i všechna svítící tělesa ve vesmíru neustále velkou rychlostí krouží kolem sídla Dhruvy Mahārāje.

Význam

Každá planeta ve vesmíru se pohybuje nesmírně vysokou rychlostí. Ze Śrīmad-Bhāgavatamu se dozvídáme, že rychlost Slunce je dvacet pět tisíc sedm set kilometrů za sekundu. Brahma-saṁhitā praví: yac-cakṣur eṣa savitā sakala-grahāṇām. Slunce je považováno za oko Nejvyšší Osobnosti Božství, Govindy, a pohybuje se po své oběžné dráze, stejně jako ostatní planety ve vesmíru. Všechny planety společně však krouží kolem Polárky neboli Dhruvaloky, kde na vrcholu tří světů sídlí Dhruva Mahārāja. Můžeme si jen představovat, jak vznešené je postavení oddaného, a vznešenost postavení Nejvyšší Osobnosti Božství je již zcela mimo naše chápání.

4.12.40

Verš

mahimānaṁ vilokyāsya
nārado bhagavān ṛṣiḥ
ātodyaṁ vitudañ ślokān
satre ’gāyat pracetasām

Synonyma

mahimānam — slávu; vilokya — když sledoval; asya — Dhruvy Mahārāje; nāradaḥ — velký mudrc Nārada; bhagavān — stejně vznešený jako Nejvyšší Osobnost Božství; ṛṣiḥ — světec; ātodyam — strunný nástroj, vīṇā; vitudan — hraje na; ślokān — sloky; satre — v obětní aréně; agāyat — zpíval; pracetasām — Pracetů.

Překlad

Když velký mudrc Nārada shlédl slávu Dhruvy Mahārāje, vypravil se do obětní arény Pracetů a za doprovodu své vīṇy radostně zpíval tyto tři sloky.

Význam

Velký mudrc Nārada byl duchovní mistr Dhruvy Mahārāje, a proto měl přirozeně z jeho slávy nesmírnou radost. Otec je šťastný, když vidí pokrok svého syna, a stejně tak je šťastný duchovní mistr, když sleduje vzestup svého žáka.

4.12.41

Verš

nārada uvāca
nūnaṁ sunīteḥ pati-devatāyās
tapaḥ-prabhāvasya sutasya tāṁ gatim
dṛṣṭvābhyupāyān api veda-vādino
naivādhigantuṁ prabhavanti kiṁ nṛpāḥ

Synonyma

nāradaḥ uvāca — Nārada pravil; nūnam — jistě; sunīteḥ — Sunīti; pati-devatāyāḥ — věrná svému manželovi; tapaḥ-prabhāvasya — vlivem askeze; sutasya — syna; tām — to; gatim — postavení; dṛṣṭvā — vidí; abhyupāyān — prostředky; api — i když; veda-vādinaḥ — přísní stoupenci védských zásad neboli takzvaní vedāntisté; na — nikdy; eva — jistě; adhigantum — dosáhnout; prabhavanti — jsou schopni; kim — co říci o; nṛpāḥ — obyčejných králích.

Překlad

Velký mudrc Nārada pravil: Dhruva Mahārāja, syn Sunīti, která byla věrná svému muži, dosáhl duchovním pokrokem a mocnou askezí vznešeného postavení, kterého nedosáhnou ani takzvaní vedāntisté neboli přísní stoupenci védských zásad, o obyčejných lidech ani nemluvě.

Význam

Slovo veda-vādinaḥ je velice důležité. Veda-vādī je obecně ten, kdo přísně následuje védské zásady. Existují však také takzvaní vedāntisté, kteří se vydávají za stoupence Vedānty, ale přitom tuto filozofii nesprávně interpretují. V Bhagavad-gītě se rovněž setkáme s výrazem veda-vāda-ratāḥ, který označuje ty, kdo lpí na Vedách, aniž by chápali jejich skutečný význam. Takové osoby mohou znovu a znovu hovořit o Vedách či podstupovat askezi podle vlastních představ, ale nikdy nedosáhnou tak vznešeného postavení jako Dhruva Mahārāja. Obyčejní králové toho nejsou vůbec schopni. Zmínka o králích je důležitá, neboť v dávných dobách byli králové zároveň rājarṣiové — vyrovnali se velkým mudrcům. Dhruva Mahārāja byl král a zároveň byl vzdělaný jako velký mudrc. Ovšem bez oddané služby ani významný král, kṣatriya, ani velký brāhmaṇa, který striktně následuje pravidla Ved, nedosáhne tak vznešeného postavení, jakého dosáhl Dhruva Mahārāja.

4.12.42

Verš

yaḥ pañca-varṣo guru-dāra-vāk-śarair
bhinnena yāto hṛdayena dūyatā
vanaṁ mad-ādeśa-karo ’jitaṁ prabhuṁ
jigāya tad-bhakta-guṇaiḥ parājitam

Synonyma

yaḥ — ten, kdo; pañca-varṣaḥ — v pěti letech; guru-dāra — manželky svého otce; vāk-śaraiḥ — krutými slovy; bhinnena — velmi zarmoucený; yātaḥ — odešel; hṛdayena — se srdcem; dūyatā — bolavým; vanam — do lesa; mat-ādeśa — podle mých pokynů; karaḥ — jednal; ajitam — nepřemožitelného; prabhum — Nejvyššího Pána, Osobnost Božství; jigāya — porazil; tat — Svých; bhakta — oddaných; guṇaiḥ — vlastnostmi; parājitam — přemožený.

Překlad

Velký mudrc Nārada pokračoval: Jen se podívejte, jak Dhruva Mahārāja, zarmoucený krutými slovy své nevlastní matky, odešel v pouhých pěti letech do lesa, kde se pod mým vedením podrobil askezi. Vlastnostmi Pánových oddaných Dhruva Mahārāja přemohl Nejvyšší Osobnost Božství, Pána, který je nepřemožitelný.

Význam

Nejvyšší Pán je nepřemožitelný; nikdo Ho nedokáže porazit. Dobrovolně se však podřizuje vznešeným vlastnostem Svých oddaných. Pán Kṛṣṇa se například podřídil vůli matky Yaśody, protože byla velkou oddanou. Podřizovat se vůli Svých oddaných dělá Pánovi radost. V Caitanya-caritāmṛtě se píše, že každý chodí k Pánu a nabízí Mu vznešené modlitby, ale Pán není tolik spokojen, jako když Ho oddaný z čisté lásky trestá coby sobě podřízeného. Pán zapomene na Své vznešené postavení a ochotně se Svému čistému oddanému podvolí. Dhruva Mahārāja přemohl Nejvyššího Pána, protože v útlém mládí — když mu bylo pouhých pět let — podstoupil veškerou askezi v rámci oddané služby. Svou oddanou službu samozřejmě vykonával pod vedením velkého mudrce, Nārady. To je první zásada oddané služby — ādau gurv-āśrayam. Na začátku je třeba přijmout pravého duchovního mistra, a budeme-li přísně následovat jeho pokyny (tak jako Dhruva Mahārāja následoval pokyny Nārady), pak pro nás nebude obtížné získat Pánovu přízeň.

Podstatou všech vlastností oddaného je, že rozvíjí čistou lásku ke Kṛṣṇovi. Čistou lásku ke Kṛṣṇovi lze získat prostým nasloucháním o Kṛṣṇovi. Pán Caitanya kázal právě tuto zásadu — když kdokoliv v jakémkoliv postavení pokorně naslouchá transcendentálnímu poselství, které vyslovil Kṛṣṇa nebo které pojednává o Kṛṣṇovi, postupně vyvine příznaky čisté lásky, a jedině touto láskou může přemoci nepřemožitelného. Māyāvādští filozofové se snaží s Nejvyšším Pánem splynout, ale oddaný získá mnohem vyšší postavení. Nejenže dosáhne kvalitativní jednoty s Nejvyšším Pánem, ale někdy se dokonce stane Pánovým otcem, matkou nebo nadřízeným. Arjuna svou oddanou službou přiměl Pána Kṛṣṇu, aby se stal jeho vozatajem; poručil Pánovi: “Řiď můj vůz sem,” a Pán jeho pokyn vyplnil. To je několik příkladů, jak oddaný může získat tak vznešené postavení, že přemůže nepřemožitelného.

4.12.43

Verš

yaḥ kṣatra-bandhur bhuvi tasyādhirūḍham
anv ārurukṣed api varṣa-pūgaiḥ
ṣaṭ-pañca-varṣo yad ahobhir alpaiḥ
prasādya vaikuṇṭham avāpa tat-padam

Synonyma

yaḥ — ten, kdo; kṣatra-bandhuḥ — syn kṣatriyi; bhuvi — na Zemi; tasya — Dhruvy; adhirūḍham — vznešeného postavení; anu — poté; ārurukṣet — může toužit dosáhnout; api — dokonce; varṣa-pūgaiḥ — po mnoha letech; ṣaṭ-pañca-varṣaḥ — pěti nebo šestiletý; yat — který; ahobhiḥ alpaiḥ — po několika dnech; prasādya — když uspokojil; vaikuṇṭham — Pána; avāpa — dosáhl; tat-padam — Jeho sídla.

Překlad

Dhruva Mahārāja dosáhl tohoto vznešeného postavení, když mu bylo pouhých pět nebo šest let — poté, co se podrobil šestiměsíční askezi. Ale běda, významní kṣatriyové takového postavení nedosahují ani po podstoupení askeze trvající mnoho a mnoho let.

Význam

O Dhruvovi je zde řečeno, že byl kṣatra-bandhuḥ, tedy ne zcela zralý kṣatriya, jelikož jako pětiletý ještě neměl možnost podrobit se celému kšatrijskému výcviku. Kṣatriya i brāhmaṇa se musí podrobit příslušnému výcviku. Chlapec, který se narodí v bráhmanské rodině, není ještě brāhmaṇou. Musí být nejprve náležitě vychován a projít očistným procesem.

Velký mudrc Nārada Muni byl velmi hrdý, že má takového žáka-oddaného, jako byl Dhruva Mahārāja. Měl samozřejmě mnoho jiných žáků, ale s Dhruvou byl velice spokojený, protože Dhruva v jednom životě dosáhl prostřednictvím askeze Vaikuṇṭhy, což nedokázal žádný jiný syn krále ani rājarṣi v celém vesmíru. Král Bharata byl také velký oddaný, ale dosáhl Vaikuṇṭhaloky až po třech životech. I když se v prvním životě podroboval askezi v lese, stal se obětí přílišné náklonnosti k malému jelínkovi, a v příštím životě musel přijmout tělo jelena. Ani v těle jelena sice nezapomněl na své duchovní postavení, ale přesto musel počkat na další život, než dosáhl dokonalosti. Poté se narodil jako Jaḍa Bharata; byl již zcela osvobozený od veškerého hmotného zapletení a dosáhl povýšení na Vaikuṇṭhaloku. Dhruva Mahārāja je živým důkazem toho, že pokud někdo chce, může dosáhnout Vaikuṇṭhaloky v jednom životě, aniž by musel čekat mnoho dalších životů. Můj Guru Mahārāja, Śrī Śrīmad Bhaktisiddhānta Sarasvatī Gosvāmī Prabhupāda, říkával, že každý z jeho žáků může dosáhnout Vaikuṇṭhaloky v tomto životě a nemusí čekat na další život, ve kterém by vykonával oddanou službu. Pouze je nutné být upřímný a svědomitý jako Dhruva Mahārāja. Za takových okolností je možné dosáhnout Vaikuṇṭhaloky a vrátit se domů, zpátky k Bohu, v jednom životě.

4.12.44

Verš

maitreya uvāca
etat te ’bhihitaṁ sarvaṁ
yat pṛṣṭo ’ham iha tvayā
dhruvasyoddāma-yaśasaś
caritaṁ sammataṁ satām

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — velký mudrc Maitreya řekl; etat — to; te — tobě; abhihitam — popsal; sarvam — vše; yat — co; pṛṣṭaḥ aham — byl jsem tázán; iha — zde; tvayā — tebou; dhruvasya — Dhruvy Mahārāje; uddāma — velice povznášející; yaśasaḥ — jehož sláva; caritam — charakter; sammatam — uznávané; satām — velkými oddanými.

Překlad

Velký mudrc Maitrya pokračoval: Můj milý Viduro, nyní jsem ti dopodrobna zodpověděl tvé otázky a popsal vše o velké slávě a charakteru Dhruvy Mahārāje. Velcí světci a oddaní o Dhruvovi Mahārājovi naslouchají velmi rádi.

Význam

Śrīmad-Bhāgavatam znamená vše, co je spojeno s Nejvyšší Osobností Božství. Naslouchat o zábavách a činnostech Nejvyššího Pána nebo o charakteru, slávě a činnostech Jeho oddaných je jedno a totéž. Začátečníci v oddané službě se snaží pochopit jen zábavy Pána a nemají příliš velký zájem naslouchat o činnostech Jeho oddaných. Skuteční oddaní by se však měli takového rozlišování vyvarovat. Méně inteligentní lidé někdy zkoušejí naslouchat o Kṛṣṇově tanci rāsa a ostatní části Śrīmad-Bhāgavatamu přecházejí s tím, že je nezajímají. Placení vypravěči Bhāgavatamu začínají rovnou kapitolami, které popisují Kṛṣṇovu rāsa-līlu, jako kdyby ostatní kapitoly Śrīmad-Bhāgavatamu neměly žádný význam. Ācāryové však takovéto rozlišování a předčasné naslouchání Pánově zábavě rāsa-līlā neschvalují. Upřímný oddaný by měl číst každou kapitolu a každé slovo Śrīmad-Bhāgavatamu, jehož počáteční verše uvádějí, že je to zralý plod veškeré védské literatury. Oddaní by tedy ze Śrīmad-Bhāgavatamu neměli vynechat ani jediné slovo. Velký mudrc Maitreya zde proto potvrzuje, že Bhāgavatam je sammataṁ satām — schválen velkými oddanými.

4.12.45

Verš

dhanyaṁ yaśasyam āyuṣyaṁ
puṇyaṁ svasty-ayanaṁ mahat
svargyaṁ dhrauvyaṁ saumanasyaṁ
praśasyam agha-marṣaṇam

Synonyma

dhanyam — uděluje bohatství; yaśasyam — uděluje slávu; āyuṣyam — prodlužuje život; puṇyam — posvátný; svasti-ayanam — přináší přízeň; mahat — velký; svargyam — umožňuje dosažení nebeských planet; dhrauvyam — nebo Dhruvaloky; saumanasyam — uspokojuje mysl; praśasyam — slavný; agha-marṣaṇam — odčiňuje všechny druhy hříšných činností.

Překlad

Poslech vyprávění o Dhruvovi Mahārājovi může člověku splnit jeho touhu po bohatství, slávě a dlouhém životě. Je natolik příznivé, že pouhým jeho vyslechnutím lze dosáhnout nebeských planet nebo přímo Dhruvaloky, kterou získal Dhruva Mahārāja. Toto vyprávění je tak slavné, že těší i polobohy, a tak mocné, že osvobozuje od všech hříšných reakcí.

Význam

V tomto světě žijí různé druhy lidí, a ne všichni jsou čistí oddaní. Někteří jsou karmī toužící po velkém bohatství, jiní chtějí být slavní, další se chtějí dostat na nebeské planety nebo na Dhruvaloku a jiní zase uspokojovat polobohy, aby od nich získali hmotné výhody. Maitreya zde říká, že poslechem vyprávění o Dhruvovi Mahārājovi mohou všichni tito lidé získat vše, po čem touží. Oddaní (akāma), karmī (sarva-kāma) a jñānī, kteří si přejí osvobození (mokṣa-kāma) — ti všichni by pro dosažení svého životního cíle měli uctívat Nejvyšší Osobnost Božství. A stejného výsledku dosáhne i ten, kdo naslouchá o činnostech Pánova oddaného, neboť mezi činnostmi a vlastnostmi Nejvyššího Pána a činnostmi a vlastnostmi Jeho čistých oddaných není rozdíl.

4.12.46

Verš

śrutvaitac chraddhayābhīkṣṇam
acyuta-priya-ceṣṭitam
bhaved bhaktir bhagavati
yayā syāt kleśa-saṅkṣayaḥ

Synonyma

śrutvā — poslechem; etat — tohoto; śraddhayā — s vírou; abhīkṣṇam — opakovaně; acyuta — Nejvyšší Osobnosti Božství; priya — milý; ceṣṭitam — činnosti; bhavet — vyvine; bhaktiḥ — oddanost; bhagavati — Nejvyšší Osobnosti Božství; yayā — kterou; syāt — musí být; kleśa — utrpení; saṅkṣayaḥ — úplné odstranění.

Překlad

Každý, kdo naslouchá vyprávění o Dhruvovi Mahārājovi a s vírou a oddaností se opakovaně snaží pochopit jeho čistý charakter, dosáhne úrovně čisté oddanosti a bude vykonávat čistou oddanou službu. Tak odstraní trojí utrpení hmotné existence.

Význam

Slovo acyuta-priya je velmi důležité. Charakter a sláva Dhruvy Mahārāje jsou významné proto, že Dhruva je milý Acyutovi, Nejvyšší Osobnosti Božství. Tak jako je příjemné naslouchat o zábavách a činnostech Nejvyššího Pána, je příjemné a působivé naslouchat i o Jeho oddaných, kteří Mu jsou velice drazí. Každý, kdo znovu a znovu pročítá nebo poslouchá tyto kapitoly o Dhruvovi Mahārājovi, může dosáhnout nejvyšší dokonalosti života v čemkoliv si přeje. Co je však nejdůležitější — bude mít možnost stát se velkým oddaným Pána. Stát se velkým oddaným znamená ukončit veškeré utrpení materialistického života.

4.12.47

Verš

mahattvam icchatāṁ tīrthaṁ
śrotuḥ śīlādayo guṇāḥ
yatra tejas tad icchūnāṁ
māno yatra manasvinām

Synonyma

mahattvam — velikost; icchatām — pro ty, kdo chtějí; tīrtham — postup; śrotuḥ — naslouchající; śīla-ādayaḥ — vznešený charakter atd.; guṇāḥ — vlastnosti; yatra — ve kterém; tejaḥ — moc; tat — ta; icchūnām — pro ty, kdo si přejí; mānaḥ — oslavování; yatra — ve kterém; manasvinām — pro chytré lidi.

Překlad

Každý, kdo naslouchá vyprávění o Dhruvovi Mahārājovi, získá stejně ušlechtilé vlastnosti jako on. Pro toho, kdo touží po vyniknutí, moci a síle, je to způsob, jak toho dosáhnout, a chytří lidé, kteří chtějí být oslavováni, v něm naleznou vhodný prostředek.

Význam

Každý v hmotném světě touží po zisku, úctě a slávě a každý by chtěl mít co nejvyšší postavení. Každý chce také poslouchat o ušlechtilých vlastnostech vznešených osob. Všechna přání, která mohou mít velké osobnosti, lze splnit pouhým čtením a pochopením vyprávění o činnostech Dhruvy Mahārāje.

4.12.48

Verš

prayataḥ kīrtayet prātaḥ
samavāye dvi-janmanām
sāyaṁ ca puṇya-ślokasya
dhruvasya caritaṁ mahat

Synonyma

prayataḥ — bedlivě; kīrtayet — má opěvovat; prātaḥ — ráno; samavāye — ve společnosti; dvi-janmanām — dvojzrozených; sāyam — večer; ca — také; puṇya-ślokasya — posvátné slávy; dhruvasya — Dhruvy; caritam — charakter; mahat — velký.

Překlad

Velký mudrc Maitreya doporučil: Každý by měl ve společnosti brāhmaṇů nebo jiných dvojzrozených osob ráno i večer bedlivě a s velkou úctou opěvovat charakter a činnosti Dhruvy Mahārāje.

Význam

Povahu a zábavy Nejvyššího Pána nebo Jeho oddaných lze pochopit jen ve společnosti oddaných. Zde je doporučeno hovořit o Dhruvovi Mahārājovi ve společnosti dvojzrozených, což se vztahuje na kvalifikované brāhmaṇy, kṣatriye a vaiśyi. Nejlepší je samozřejmě společnost brāhmaṇů, kteří dosáhli úrovně vaiṣṇavů. Takové rozmlouvání o Śrīmad-Bhāgavatamu, které se zabývá charakterem a zábavami oddaných a Pána, přináší velice rychlý účinek. Mezinárodní společnost pro vědomí Kṛṣṇy byla založena právě za tímto účelem. V každém středisku této společnosti probíhají různé činnosti v rámci oddané služby — nejen ráno, v poledne a večer, ale prakticky dvacet čtyři hodin denně. Každý, kdo přijde s touto společností do styku, se stane oddaným. Mnoho karmīch a jiných lidí navštěvuje ISKCON a nacházejí v jeho chrámech velice příjemnou a klidnou atmosféru. Slovo dvi-janmanām v tomto verši znamená “dvojzrozených”. K Mezinárodní společnosti pro vědomí Kṛṣṇy se může kdokoliv připojit, přijmout zasvěcení a stát se dvojzrozeným. Sanātana Gosvāmī řekl, že dvojzrozeným se může stát každý, kdo přijme zasvěcení a projde autorizovanou přípravou. První zrození umožňují rodiče a druhé umožňuje duchovní otec a védské poznání. Jen ti, kdo jsou dvakrát narození, mohou pochopit transcendentální vlastnosti Pána a Jeho oddaných. Śūdrové tedy nemohou studovat Vedy. Akademické vzdělání śūdrovi nestačí, aby mohl pochopit transcendentální vědu. V dnešní době na celém světě převládá výuka, která produkuje śūdry. Velký odborník na technologii není nic víc než velký śūdra. Ve věku Kali jsou všichni śūdrové — kalau śūdra-sambhavaḥ. Celý svět je plný śūdrů, a proto upadá duchovní poznání a lidé jsou nešťastní. Hnutí pro vědomí Kṛṣṇy bylo založeno zvláště proto, aby vychovávalo kvalifikované brāhmaṇy, kteří budou po celém světě šířit duchovní poznání, neboť tak mohou být lidé velice šťastní.

4.12.49-50

Verš

paurṇamāsyāṁ sinīvālyāṁ
dvādaśyāṁ śravaṇe ’thavā
dina-kṣaye vyatīpāte
saṅkrame ’rkadine ’pi vā

śrāvayec chraddadhānānāṁ
tīrtha-pāda-padāśrayaḥ
necchaṁs tatrātmanātmānaṁ
santuṣṭa iti sidhyati

Synonyma

paurṇamāsyām — za úplňku; sinīvālyām — za novu; dvādaśyām — v den po Ekādaśī; śravaṇe — při zjevení hvězdy Śravaṇa; athavā — nebo; dina-kṣaye — na konci tithi; vyatīpāte — v den, který se jmenuje Vyatīpata; saṅkrame — na konci měsíce; arkadine — v neděli; api — také; vā — nebo; śrāvayet — je třeba recitovat; śraddadhānānām — pozorným posluchačům; tīrtha-pāda — Nejvyšší Osobnosti Božství; pada-āśrayaḥ — kdo se uchýlil k lotosovým nohám; na icchan — bez nároku na odměnu; tatra — tam; ātmanā — vlastním já; ātmānam — mysl; santuṣṭaḥ — uklidněná; iti — takto; sidhyati — dosahuje dokonalosti.

Překlad

Ti, kdo se zcela odevzdali lotosovým nohám Pána, mají recitovat příběh o Dhruvovi Mahārājovi, aniž by za to přijímali odměnu. Toto recitování se zvláště doporučuje za úplňku nebo novu, v den po Ekādaśī, při zjevení hvězdy Śravaṇa, na konci určité tithi, u příležitosti dne Vyatīpāta, na konci měsíce nebo v neděli. Recitace musí samozřejmě probíhat v přítomnosti příznivých posluchačů. Kdo takto přednáší bez výdělečných záměrů, dosáhne spolu se svými posluchači dokonalosti.

Význam

Profesionální recitátoři žádají o peníze, aby uhasili oheň ve svém břiše, ale to jim k duchovnímu pokroku nebo dokonalosti nepomůže. Proto se přísně zakazuje používat recitace Śrīmad-Bhāgavatamu jako způsobu obživy. Pouze ten, kdo se zcela odevzdal lotosovým nohám Nejvyšší Osobnosti Božství a plně na Pánu závisí co se týče obživy sebe samotného nebo i celé své rodiny, může recitací Śrīmad-Bhāgavatamu, který je plný vyprávění o zábavách Pána a Jeho oddaných, dosáhnout dokonalosti. Celý postup lze shrnout tak, že posluchači musí být připraveni s vírou přijmout poselství Bhāgavatamu a přednášející musí zcela záviset na Nejvyšší Osobnosti Božství. Recitace Bhāgavatamu se nesmí stát obchodem. Náležitá recitace nejen dokonale uspokojuje přednášejícího, ale s přednášejícím a publikem je spokojen i Nejvyšší Pán, a všichni zúčastnění jsou tak pouhým nasloucháním osvobozeni z hmotného otroctví.

4.12.51

Verš

jñānam ajñāta-tattvāya
yo dadyāt sat-pathe ’mṛtam
kṛpālor dīna-nāthasya
devās tasyānugṛhṇate

Synonyma

jñānam — poznání; ajñāta-tattvāya — těm, kdo neznají pravdu; yaḥ — ten, kdo; dadyāt — dává; sat-pathe — na cestě pravdy; amṛtam — nesmrtelnost; kṛpāloḥ — vlídný; dīna-nāthasya — ochránce ubohých; devāḥ — polobozi; tasya — jemu; anugṛhṇate — dávají požehnání.

Překlad

Příběh o Dhruvovi Mahārājovi představuje vznešené poznání určené k dosažení nesmrtelnosti. Ti, kdo neznají Absolutní Pravdu, tak mohou být dovedeni na cestu pravdy a ti, kdo se z transcendentální laskavosti stanou ochránci ubohých živých bytostí, automaticky sklidí zájem a požehnání polobohů.

Význam

Jñānam ajñāta je poznání, které nezná téměř nikdo na celém světě. Nikdo neví, co je ve skutečnosti Absolutní Pravda. Materialisté si velice zakládají na svém pokroku ve vzdělání, filozofické spekulaci a vědeckém poznání, ale o Absolutní Pravdě nevědí nic. Velký mudrc Maitreya proto říká, že oddaní musí seznamovat lidi s Absolutní Pravdou (tattva) a kázat učení Śrīmad-Bhāgavatamu po celém světě. Śrīla Vyāsadeva toto velké vědecké dílo sestavil především proto, že lidé nevědí vůbec nic o Absolutní Pravdě. Na počátku Śrīmad-Bhāgavatamu, v prvním zpěvu, je řečeno, že učený mudrc Vyāsadeva sestavil tuto velkou Bhāgavata Purāṇu, aby odstranil nevědomost obyčejných lidí. Lidé neznají Absolutní Pravdu, a proto dal Nārada Vyāsadevovi pokyn, aby sepsal Śrīmad-Bhāgavatam. I ti, kdo se zajímají o pochopení pravdy, zpravidla jen spekulují a dojdou nanejvýš k pojetí neosobního Brahmanu. Jen velice málo lidí však skutečně zná Osobnost Božství.

Přednášení Śrīmad-Bhāgavatamu má především za cíl seznamovat lidi s Absolutní Pravdou, Nejvyšší Osobností Božství. Mezi neosobním Brahmanem, lokalizovanou Paramātmou a Nejvyšší Osobností Božství neexistuje v podstatě rozdíl, nicméně skutečné nesmrtelnosti dosáhneme teprve v okamžiku, kdy navážeme osobní styk s Nejvyšší Osobností. Skutečnou nesmrtelností je oddaná služba, která přivádí do společnosti Nejvyššího Pána. Čistí oddaní jsou ze soucitu k pokleslým duším velice laskaví k obyčejným lidem (kṛpālu) a šíří poznání Bhāgavatamu po celém světě. Laskavý oddaný se nazývá dīna-nātha, ochránce ubohých, nevědomých lidí. Pán Kṛṣṇa je také známý jako dīna-nātha nebo dīna-bandhu, ochránce a opravdový přítel ubohých živých bytostí, a Jeho čistý oddaný zaujímá stejné postavení. Oddaní Kṛṣṇy, dīna-nāthové, kteří káží o cestě oddané služby, jsou oblíbení i mezi polobohy. Lidé obvykle uctívají polobohy, zejména Pána Śivu, aby od nich získali hmotný prospěch, ale čistý oddaný, který káže o zásadách oddané služby tak, jak ji doporučuje Śrīmad-Bhāgavatam, je nemusí uctívat — polobozi jsou s ním automaticky tak spokojeni, že mu dávají všechna svá požehnání. Jako se zaléváním kořene stromu voda přirozeně dostane i k jeho listům a větvím, podobně čistá oddaná služba Pánu automaticky uspokojuje všechny polobohy, kteří představují větve, výhonky a listy Nejvyšší Osobnosti Božství, a ti potom oddaného obdaří veškerým požehnáním.

4.12.52

Verš

idaṁ mayā te ’bhihitaṁ kurūdvaha
dhruvasya vikhyāta-viśuddha-karmaṇaḥ
hitvārbhakaḥ krīḍanakāni mātur
gṛhaṁ ca viṣṇuṁ śaraṇaṁ yo jagāma

Synonyma

idam — to; mayā — mnou; te — tobě; abhihitam — popsané; kuru-udvaha — ó velký Kuruovče; dhruvasya — Dhruvy; vikhyāta — velice slavné; viśuddha — velice čisté; karmaṇaḥ — jehož činnosti; hitvā — vzdal se; arbhakaḥ — dítě; krīḍanakāni — hraček a her; mātuḥ — své matky; gṛham — domova; ca — také; viṣṇum — k Pánu Viṣṇuovi; śaraṇam — uchýlil se; yaḥ — ten, kdo; jagāma — šel.

Překlad

Transcendentální činnosti Dhruvy Mahārāje jsou velice čisté a zná je celý svět. Jako malý si Dhruva Mahārāja přestal hrát s hračkami a opustil ochranu své matky, aby se s veškerou vážností uchýlil k Viṣṇuovi, Nejvyšší Osobnosti Božství. Tím končím své vyprávění, drahý Viduro, neboť jsem ti již vše dopodrobna vysvětlil.

Význam

Cāṇakya Paṇḍita řekl, že život je sice krátký, ale sláva toho, kdo jedná správným způsobem, zůstane zachována pro budoucí generace. Sláva Kṛṣṇy, Nejvyšší Osobnosti Božství, je nehynoucí, stejně jako sláva Jeho oddaných. V popisu činností Dhruvy Mahārāje je proto užito slov vikhyāta a viśuddha — “velice slavné” a “transcendentální”. To, jak Dhruva Mahārāja v útlém mládí opustil domov a přijal v lese útočiště u Nejvyšší Osobnosti Božství, je příklad, který nemá v tomto světě obdoby.

Takto končí Bhaktivedantovy výklady k dvanácté kapitole čtvrtého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Dhruva Mahārāja se vrací zpátky k Bohu”.

KAPITOLA TŘINÁCTÁ

Potomci Dhruvy Mahārāje

4.13.1

Verš

sūta uvāca
niśamya kauṣāraviṇopavarṇitaṁ
dhruvasya vaikuṇṭha-padādhirohaṇam
prarūḍha-bhāvo bhagavaty adhokṣaje
praṣṭuṁ punas taṁ viduraḥ pracakrame

Synonyma

sūtaḥ uvāca — Sūta Gosvāmī řekl; niśamya — když vyslechl; kauṣāraviṇā — mudrcem Maitreyou; upavarṇitam — popsaný; dhruvasya — Mahārāje Dhruvy; vaikuṇṭha-pada — do Viṣṇuova sídla; adhirohaṇam — vystoupení; prarūḍha — zvětšil; bhāvaḥ — láskyplnou oddanost; bhagavati — k Nejvyšší Osobnosti Božství; adhokṣaje — který je mimo dosah přímého vnímání; praṣṭum — otázat se; punaḥ — znovu; tam — Maitreyi; viduraḥ — Vidura; pracakrame — pokusil se.

Překlad

Sūta Gosvāmī dále ṛṣiům v čele se Śaunakou řekl: Když Vidura od Maitreyi Ṛṣiho vyslechl, jak Dhruva Mahārāja dospěl do sídla Pána Viṣṇua, velice to prohloubilo jeho láskyplnou oddanost. Otázal se Maitreyi následovně.

Význam

Jak vidíme z rozhovorů Vidury s Maitreyou, příběhy o činnostech Nejvyšší Osobnosti Božství a oddaných jsou tak strhující, že ani oddaný, který je popisuje, ani oddaný, který jim naslouchá, se otázkami a odpověďmi nikdy neunaví. Transcendentální náměty jsou tak úžasné, že nikoho nevyčerpá, když o nich bude vyprávět nebo jim naslouchat. Neoddaní si možná myslí: “Jak mohou ti lidé strávit tolik času jenom tím, že mluví o Bohu?” Ale oddané nikdy naslouchání a vyprávění o Nejvyšším Pánu a Jeho oddaných neomrzí. Čím více naslouchají a hovoří, tím více chtějí naslouchat. Při zpívání mantry Hare Kṛṣṇa se opakují pouze tři slova — Hare, Kṛṣṇa a Rāma — ale oddaní přesto mohou zpívat tuto Hare Kṛṣṇa mantru dvacet čtyři hodin denně a necítí se unaveni.

4.13.2

Verš

vidura uvāca
ke te pracetaso nāma
kasyāpatyāni suvrata
kasyānvavāye prakhyātāḥ
kutra vā satram āsata

Synonyma

viduraḥ uvāca — Vidura se zeptal; ke — kdo byli; te — ti; pracetasaḥ — Pracetové; nāma — jménem; kasya — čí; apatyāni — synové; su-vrata — ó Maitreyo, který jsi složil příznivý slib; kasya — čí; anvavāye — v rodině; prakhyātāḥ — slavné; kutra — kde; vā — také; satram — oběť; āsata — byla vykonána.

Překlad

Vidura se zeptal Maitreyi: Jsi velice pokročilý oddaný. Pověz mi, prosím, kdo byli Pracetové? K jaké rodině patřili? Čí byli synové a kde vykonávali své velké oběti?

Význam

Tři verše (zmíněné v minulé kapitole), které zpíval velký mudrc Nārada v obětní aréně Pracetů, daly Vidurovi podnět k dalším otázkám.

4.13.3

Verš

manye mahā-bhāgavataṁ
nāradaṁ deva-darśanam
yena proktaḥ kriyā-yogaḥ
paricaryā-vidhir hareḥ

Synonyma

manye — myslím; mahā-bhāgavatam — největší ze všech oddaných; nāradam — mudrc Nārada; deva — Nejvyšší Osobnost Božství; darśanam — kdo potkal; yena — kým; proktaḥ — byla vyslovena; kriyā-yogaḥ — oddaná služba; paricaryā — pro poskytování služby; vidhiḥ — metoda; hareḥ — Nejvyšší Osobnosti Božství.

Překlad

Vidura pokračoval: Vím, že velký mudrc Nārada je největší ze všech oddaných. Sestavil metodu oddané služby zvanou pāñcarātrika a setkal se přímo s Nejvyšší Osobností Božství.

Význam

Existují dva způsoby, jak se přiblížit k Nejvyššímu Pánu. Jeden se nazývá bhāgavata-mārga neboli “cesta Śrīmad-Bhāgavatamu” a druhý se nazývá pāñcarātrika-vidhi. Pāñcarātrika-vidhi je metodou chrámového uctívání, zatímco bhāgavata-vidhi je systém devíti činností, který začíná nasloucháním a opěvováním. Hnutí pro vědomí Kṛṣṇy uplatňuje oba způsoby zároveň, a tak lidem umožňuje dělat stálý pokrok na cestě realizace Nejvyšší Osobnosti Božství. Vidura se zde zmiňuje o tom, že tuto metodu pāñcarātrika zavedl jako první velký mudrc Nārada.

4.13.4

Verš

sva-dharma-śīlaiḥ puruṣair
bhagavān yajña-pūruṣaḥ
ijyamāno bhaktimatā
nāradeneritaḥ kila

Synonyma

sva-dharma-śīlaiḥ — vykonávání obětních povinností; puruṣaiḥ — lidmi; bhagavān — Nejvyšší Osobnost Božství; yajña-pūruṣaḥ — poživatel všech obětí; ijyamānaḥ — uctívaný; bhaktimatā — oddaným; nāradena — Nāradou; īritaḥ — popsané; kila — vskutku.

Překlad

Zatímco všichni Pracetové vykonávali náboženské obětní obřady, a tak uctívali Nejvyššího Pána, Osobnost Božství, aby Ho potěšili, velký mudrc Nārada popsal transcendentální vlastnosti Dhruvy Mahārāje.

Význam

Nārada Muni neustále oslavuje Pánovy zábavy. Z tohoto verše je zřejmé, že oslavuje nejen Pána, ale také Jeho oddané. Jeho posláním je hlásat oddanou službu Pánu. Za tím účelem sestavil Nārada-pañcarātru, knihu pokynů, ze které mohou oddaní čerpat informace o tom, jak vykonávat oddanou službu, a tímto způsobem konat dvacet čtyři hodin denně oběti pro potěšení Nejvyšší Osobnosti Božství. V Bhagavad-gītě je uvedeno, že Pán stvořil čtyři společenské řády — brāhmaṇa, kṣatriya, vaiśya a śūdra — a Nārada-pañcarātra jasně popisuje, jak může každý z nich potěšit Nejvyššího Pána. Bhagavad-gītā (18.45) říká: sve sve karmaṇy abhirataḥ saṁsiddhiṁ labhate naraḥ — vykonáváním svých předepsaných povinností lze potěšit Nejvyššího Pána. Ve Śrīmad-Bhāgavatamu (1.2.13) rovněž stojí: svanuṣṭhitasya dharmasya saṁsiddhir hari-toṣaṇam — plnění povinností je dokonalé, pokud jejich vykonáváním člověk potěší Nejvyšší Osobnost Božství. Když Pracetové v souladu s tímto pokynem vykonávali oběti, Nārada Muni byl s jejich činnostmi spokojen a chtěl také v oné obětní aréně oslavovat Dhruvu Mahārāje.

4.13.5

Verš

yās tā devarṣiṇā tatra
varṇitā bhagavat-kathāḥ
mahyaṁ śuśrūṣave brahman
kārtsnyenācaṣṭum arhasi

Synonyma

yāḥ — která; tāḥ — ta všechna; devarṣiṇā — velkým mudrcem Nāradou; tatra — tam; varṇitāḥ — vyprávěná; bhagavat-kathāḥ — kázání týkající se činností Pána; mahyam — mně; śuśrūṣave — velice dychtivému naslouchat; brahman — můj milý brāhmaṇo; kārtsnyena — plně; ācaṣṭum arhasi — prosím vysvětli.

Překlad

Můj milý brāhmaṇo, jak Nārada Muni oslavoval Nejvyšší Osobnost Božství a o jakých zábavách se na onom setkání mluvilo? Velice dychtím o nich naslouchat. Prosím, vylož mi vše o tom, jak byl tehdy Pán oslavován.

Význam

Śrīmad-Bhāgavatam je záznamem bhāgavat-kathā, vyprávění o zábavách Pána. To, co si Vidura velice přál slyšet od Maitreyi, můžeme nyní, o pět tisíc let později, vyslechnout i my, máme-li ovšem skutečnou touhu.

4.13.6

Verš

maitreya uvāca
dhruvasya cotkalaḥ putraḥ
pitari prasthite vanam
sārvabhauma-śriyaṁ naicchad
adhirājāsanaṁ pituḥ

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — velký mudrc Maitreya pravil; dhruvasya — Dhruvy Mahārāje; ca — také; utkalaḥ — Utkala; putraḥ — syn; pitari — poté, co otec; prasthite — odešel; vanam — do lesa; sārva-bhauma — včetně všech zemí; śriyam — bohatství; na aicchat — nechtěl; adhirāja — královský; āsanam — trůn; pituḥ — otce.

Překlad

Velký mudrc Maitreya odpověděl: Můj drahý Viduro, když Mahārāja Dhruva odešel do lesa, jeho syn Utkala nechtěl přijmout trůn svého otce, který byl určen vládci všech zemí na této planetě a oplýval bohatstvím.

4.13.7

Verš

sa janmanopaśāntātmā
niḥsaṅgaḥ sama-darśanaḥ
dadarśa loke vitatam
ātmānaṁ lokam ātmani

Synonyma

saḥ — jeho syn Utkala; janmanā — od samého narození; upaśānta — velice spokojená; ātmā — duše; niḥsaṅgaḥ — bez připoutanosti; sama-darśanaḥ — vyrovnaný; dadarśa — viděl; loke — ve světě; vitatam — rozšířenou; ātmānam — Nadduši; lokam — celý svět; ātmani — v Nadduši.

Překlad

Utkala byl již od svého narození plně spokojený a odpoutaný od světa. Byl vyrovnaný, neboť viděl vše spočívat v Nadduši a Nadduši přítomnou v srdci každého.

Význam

Vlastnosti Utkaly, syna Mahārāje Dhruvy, patří mahā-bhāgavatovi. V Bhagavad-gītě (6.30) je řečeno: yo māṁ paśyati sarvatra sarvaṁ ca mayi paśyati — vysoce pokročilý oddaný vidí Nejvyšší Osobnost Božství všude a vidí také vše spočívat v Nejvyšším. To rovněž potvrzuje Bhagavad-gītā (9.4): mayā tatam idaṁ sarvaṁ jagad avyakta-mūrtinā—Pán Kṛṣṇa ve Svém neosobním rysu prostupuje celým vesmírem. Vše spočívá v Něm, ale to neznamená, že vše je On Samotný. Vysoce pokročilý oddaný, mahā-bhāgavata, vidí tutéž Nadduši, Paramātmu, v srdci každého, bez ohledu na odlišnosti různých hmotných těl živých bytostí. Každého vidí jako nedílnou část Nejvyšší Osobnosti Božství. Mahā-bhāgavata, který vnímá přítomnost Osobnosti Božství všude, nikdy nesejde Nejvyššímu Pánu z očí a sám také nikdy neztratí z očí Nejvyššího Pána. To je možné jen pro toho, kdo vyvinul velkou lásku k Bohu.

4.13.8-9

Verš

ātmānaṁ brahma-nirvāṇaṁ
pratyastamita-vigraham
avabodha-rasaikātmyam
ānandam anusantatam

avyavacchinna-yogāgni-
dagdha-karma-malāśayaḥ
svarūpam avarundhāno
nātmano ’nyaṁ tadaikṣata

Synonyma

ātmānam — sebe; brahma — duše; nirvāṇam — uhasení hmotné existence; pratyastamita — ukončil; vigraham — odloučení; avabodha-rasa — náladou poznání; eka-ātmyam — jednotu; ānandam — blaženost; anusantatam — zvětšoval; avyavacchinna — neustálým; yoga — provozováním yogy; agni — ohněm; dagdha — spálené; karma — touhy po plodech; mala — špinavé; āśayaḥ — v jeho mysli; svarūpam — původní, přirozené postavení; avarundhānaḥ — když realizoval; na — ne; ātmanaḥ — než Nejvyšší Duši; anyam — něco jiného; tadā — tehdy; aikṣata — viděl.

Překlad

Rozšířením svého poznání o Nejvyšším Brahmanu se již osvobodil z pout těla. Toto osvobození se nazývá nirvāṇa. Setrvával na úrovni transcendentální blaženosti, jež se neustále zvětšovala. To bylo možné díky tomu, že se soustavně věnoval bhakti-yoze, která se přirovnává k ohni, neboť spaluje všechny špinavé, hmotné věci. Spočíval ve svém přirozeném postavení seberealizace a neviděl nic jiného než Nejvyššího Pána a sebe samotného v oddané službě.

Význam

Tyto dvě sloky vysvětlují verš z Bhagavad-gīty (18.54):

brahma-bhūtaḥ prasannātmā
na śocati na kāṅkṣati
samaḥ sarveṣu bhūteṣu
mad-bhaktiṁ labhate parām

“Kdo zaujal transcendentální postavení, ihned realizuje Nejvyšší Brahman a je dokonale naplněn radostí. Nikdy se nermoutí ani po ničem netouží a ke všem živým bytostem je stejný. V tomto stavu dosahuje čisté oddané služby Mně.” Totéž vysvětluje Pán Caitanya ve Své Śikṣāṣṭace na začátku prvního verše:

ceto-darpaṇa-mārjanaṁ bhava-mahā-dāvāgni-nirvāpaṇaṁ
śreyaḥ-kairava-candrikā-vitaraṇaṁ vidyā-vadhū-jīvanam

Bhakti-yoga je nejvyšší jógový systém a v rámci něho je zpívání svatého jména Pána nejdokonalejším způsobem oddané služby. Zpíváním svatého jména lze dosáhnout nirvāṇy, osvobození z hmotné existence, a stále zvětšovat svoji blaženost duchovního života, jak popisuje Pán Caitanya (ānandāmbudhi-vardhanam). Ten, kdo dospěl do takového postavení, již nemá zájem o hmotné bohatství, ba dokonce ani o královský trůn a vládu nad celou planetou. Toto postavení se nazývá viraktir anyatra syāt a je výsledkem oddané služby.

Čím více děláme pokrok v oddané službě, tím více se odpoutáváme od hmotného bohatství a hmotných činností. To je duchovní přirozenost, která je plná blaženosti. Stejnou věc popisuje Bhagavad-gītā (2.59): paraṁ dṛṣṭvā nivartate — když okusíme vyšší, blažený duchovní život, přestaneme vyhledávat hmotný požitek. Pokrok v duchovním poznání, který se přirovnává k planoucímu ohni, spaluje všechny hmotné touhy na popel. Dokonalosti mystické yogy se dosahuje v neustálém spojení s Nejvyšší Osobností Božství prostřednictvím oddané služby. Oddaný myslí na Nejvyšší Osobu na každém kroku svého života. Každá podmíněná duše si nese spoustu reakcí ze svého minulého života, ale samotnou oddanou službou může všechny nečistoty okamžitě spálit na popel. To popisuje Nārada-pañcarātra: sarvopādhi-vinirmuktaṁ tat-paratvena nirmalam.

4.13.10

Verš

jaḍāndha-badhironmatta-
mūkākṛtir atan-matiḥ
lakṣitaḥ pathi bālānāṁ
praśāntārcir ivānalaḥ

Synonyma

jaḍa — hloupý; andha — slepý; badhira — hluchý; unmatta — šílený; mūka — němý; ākṛtiḥ — vzhled; a-tat — ne taková; matiḥ — jeho inteligence; lakṣitaḥ — byl viděn; pathi — na cestě; bālānām — méně inteligentními lidmi; praśānta — s utlumenými; arciḥ — plameny; iva — jako; analaḥ — oheň.

Překlad

Méně inteligentním lidem na cestě připadal Utkala hloupý, slepý, němý, hluchý a šílený, i když ve skutečnosti takový nebyl. Podobal se ohni zakrytému popelem, bez plápolajících plamenů.

Význam

Velcí světci, jako byl Jaḍa Bharata nebo Utkala, mlčí, aby se vyhnuli sporům, obtěžování a nepříznivým situacím, které způsobují materialisté. Méně inteligentním lidem tito světci připadají jako šílení, hluší a němí. Pokročilý oddaný se vyhýbá rozhovorům s lidmi, kteří neslouží Pánu, ale s těmi, kteří svůj život naplňují oddanou službou, rozmlouvá jako přítel a k nevinným hovoří tak, aby je osvítil. Vzhledem k tomu, že celý svět je plný neoddaných, existují také vysoce pokročilí oddaní, kteří se nazývají bhajanānandī. Kromě nich jsou zde ovšem ještě goṣṭhy-ānandī, kteří káží, aby zvětšili počet oddaných. I tito kazatelé se však vyhýbají nepřátelsky smýšlejícím lidem, kteří se staví nepříznivě k duchovnímu životu.

4.13.11

Verš

matvā taṁ jaḍam unmattaṁ
kula-vṛddhāḥ samantriṇaḥ
vatsaraṁ bhūpatiṁ cakrur
yavīyāṁsaṁ bhrameḥ sutam

Synonyma

matvā — mysleli si; tam — Utkala; jaḍam — bez inteligence; unmattam — šílený; kula-vṛddhāḥ — starší členové rodiny; sa-mantriṇaḥ — s ministry; vatsaram — Vatsaru; bhū-patim — vládcem světa; cakruḥ — ustanovili; yavīyāṁsam — mladšího; bhrameḥ — Bhrami; sutam — syna.

Překlad

Z tohoto důvodu ministři a všichni starší členové rodiny považovali Utkalu za šílence zbaveného veškeré inteligence. Proto na královský trůn dosadili jeho mladšího bratra, který se jmenoval Vatsara a byl synem Bhrami, a ten se stal králem světa.

Význam

Můžeme vidět, že i když existovala monarchie, nebyla to v žádném případě autokracie. Starší členové rodiny a ministři měli právo dělat změny a dosadit na trůn vhodného kandidáta, přestože jím mohl být jedině příslušník královské rodiny. I v moderních dobách se v monarchiích stává, že ministři a starší členové rodiny přednostně dosadí na trůn jiného rodinného příslušníka.

4.13.12

Verš

svarvīthir vatsarasyeṣṭā
bhāryāsūta ṣaḍ-ātmajān
puṣpārṇaṁ tigmaketuṁ ca
iṣam ūrjaṁ vasuṁ jayam

Synonyma

svarvīthiḥ — Svarvīthi; vatsarasya — krále Vatsary; iṣṭā — velice drahá; bhāryā — manželka; asūta — porodila; ṣaṭ — šest; ātmajān — synů; puṣpārṇam — Puṣpārṇa; tigmaketum — Tigmaketu; ca — také; iṣam — Iṣa; ūrjam — Ūrja; vasum — Vasu; jayam — Jaya.

Překlad

Král Vatsara měl manželku jménem Svarvīthi, jež mu byla velice drahá. Porodila šest synů, kteří se jmenovali Puṣpārṇa, Tigmaketu, Iṣa, Ūrja, Vasu a Jaya.

Význam

Vatsarova manželka je zde označena slovem iṣṭā, “hodná úcty”. Tím je vyjádřeno, že měla všechny dobré vlastnosti — byla například vždy velice věrná, poslušná a milovala svého muže. Měla všechny dobré předpoklady pro řízení domácnosti. Mají-li oba manželé dobré vlastnosti a žijí-li pokojně, narodí se jim hodné děti, a celá rodina je potom šťastná a úspěšná.

4.13.13

Verš

puṣpārṇasya prabhā bhāryā
doṣā ca dve babhūvatuḥ
prātar madhyandinaṁ sāyam
iti hy āsan prabhā-sutāḥ

Synonyma

puṣpārṇasya — Puṣpārṇy; prabhā — Prabhā; bhāryā — manželka; doṣā — Doṣā; ca — také; dve — dvě; babhūvatuḥ — byly; prātaḥ — Prātar; madhyandinam — Madhyandinam; sāyam — Sāyam; iti — takto; hi — jistě; āsan — byli; prabhā-sutāḥ — synové Prabhy.

Překlad

Puṣpārṇa měl dvě manželky, Prabhu a Doṣu. Prabhā měla tři syny, kteří se jmenovali Prātar, Madhyandinam a Sāyam.

4.13.14

Verš

pradoṣo niśitho vyuṣṭa
iti doṣā-sutās trayaḥ
vyuṣṭaḥ sutaṁ puṣkariṇyāṁ
sarvatejasam ādadhe

Synonyma

pradoṣaḥ — Pradoṣa; niśithaḥ — Niśitha; vyuṣṭaḥ — Vyuṣṭa; iti — takto; doṣā — Doṣi; sutāḥ — synové; trayaḥ — tři; vyuṣṭaḥ — Vyuṣṭa; sutam — syna; puṣkariṇyām — s Puṣkariṇī; sarva-tejasam — jménem Sarvatejā (všemocný); ādadhe — počal.

Překlad

Doṣā měla tři syny — Pradoṣu, Niśithu a Vyuṣṭu. Vyuṣṭova manželka se jmenovala Puṣkariṇī, a ta porodila velice mocného syna jménem Sarvatejā.

4.13.15-16

Verš

sa cakṣuḥ sutam ākūtyāṁ
patnyāṁ manum avāpa ha
manor asūta mahiṣī
virajān naḍvalā sutān

puruṁ kutsaṁ tritaṁ dyumnaṁ
satyavantam ṛtaṁ vratam
agniṣṭomam atīrātraṁ
pradyumnaṁ śibim ulmukam

Synonyma

saḥ — on (Sarvatejā); cakṣuḥ — jménem Cakṣuḥ; sutam — syna; ākūtyām — s Ākūti; patnyām — manželkou; manum — Cākṣuṣa Manu; avāpa — získal; ha — vskutku; manoḥ — Manua; asūta — porodila; mahiṣī — královna; virajān — bez vášně; naḍvalā — Naḍvalā; sutān — syny; purum — Purua; kutsam — Kutsu; tritam — Tritu; dyumnam — Dyumnu; satyavantam — Satyavāna; ṛtam — Ṛtu; vratam — Vratu; agniṣṭomam — Agniṣṭomu; atīrātram — Atīrātru; pradyumnam — Pradyumnu; śibim — Śibiho; ulmukam — Ulmuku.

Překlad

Manželka Sarvateji, Ākūti, porodila syna jménem Cākṣuṣa, který se na konci Manuova věku stal šestým Manuem. Naḍvalā, manželka Cākṣuṣi Manua, porodila následující syny, kteří neměli jedinou chybu: Purua, Kutsu, Tritu, Dyumnu, Satyavāna, Ṛtu, Vratu, Agniṣṭomu, Atīrātru, Pradyumnu, Śibiho a Ulmuku.

4.13.17

Verš

ulmuko ’janayat putrān
puṣkariṇyāṁ ṣaḍ uttamān
aṅgaṁ sumanasaṁ khyātiṁ
kratum aṅgirasaṁ gayam

Synonyma

ulmukaḥ — Ulmuka; ajanayat — počal; putrān — syny; puṣkariṇyām — s Puṣkariṇī, svou manželkou; ṣaṭ — šest; uttamān — ušlechtilé; aṅgam — Aṅgu; sumanasam — Sumanu; khyātim — Khyātiho; kratum — Kratua; aṅgirasam — Aṅgiru; gayam — Gayu.

Překlad

Jeden z těchto dvanácti synů, Ulmuka, počal se svou manželkou Puṣkariṇī šest potomků. Všichni byli velice ušlechtilí a jmenovali se Aṅga, Sumanā, Khyāti, Kratu, Aṅgirā a Gaya.

4.13.18

Verš

sunīthāṅgasya yā patnī
suṣuve venam ulbaṇam
yad-dauḥśīlyāt sa rājarṣir
nirviṇṇo niragāt purāt

Synonyma

sunīthā — Sunīthā; aṅgasya — Aṅgy; yā — ta, která; patnī — manželka; suṣuve — porodila; venam — Venu; ulbaṇam — nečestného; yat — jehož; dauḥśīlyāt — kvůli špatnému charakteru; saḥ — on; rāja-ṛṣiḥ — svatý král Aṅga; nirviṇṇaḥ — rozčarovaný; niragāt — odešel; purāt — z domova.

Překlad

Manželka Aṅgy, Sunīthā, porodila nečestného syna jménem Vena. Svatý král Aṅga, rozčarovaný Venovým špatným charakterem, opustil svůj domov a království a odešel do lesa.

4.13.19-20

Verš

yam aṅga śepuḥ kupitā
vāg-vajrā munayaḥ kila
gatāsos tasya bhūyas te
mamanthur dakṣiṇaṁ karam

arājake tadā loke
dasyubhiḥ pīḍitāḥ prajāḥ
jāto nārāyaṇāṁśena
pṛthur ādyaḥ kṣitīśvaraḥ

Synonyma

yam — jeho (Venu), jehož; aṅga — můj milý Viduro; śepuḥ — prokleli; kupitāḥ — rozhněvaní; vāk-vajrāḥ — jejichž slova jsou mocná jako blesk; munayaḥ — velcí mudrci; kila — vskutku; gata-asoḥ tasya — poté, co zemřel; bhūyaḥ — navíc; te — oni; mamanthuḥ — kvedlali; dakṣiṇam — pravou; karam — rukou; arājake — jelikož byl bez krále; tadā — tehdy; loke — svět; dasyubhiḥ — přítomností darebáků a zlodějů; pīḍitāḥ — trpěli; prajāḥ — všichni obyvatelé; jātaḥ — sestoupil; nārāyaṇa — Nejvyšší Osobnosti Božství; aṁśena — částečným zastoupením; pṛthuḥ — Pṛthu; ādyaḥ — původní; kṣiti-īśvaraḥ — vládce světa.

Překlad

Můj milý Viduro, jestliže velcí mudrci někoho proklejí, jejich slova účinkují neomylně jako blesk. Když takto rozhněvaně prokleli krále Venu, musel zemřít. Jelikož po jeho smrti nebylo krále, který by ho zastoupil, rozmohli se darebáci a zloději, v království zavládl chaos a všichni obyvatelé velice trpěli. Když to velcí mudrci viděli, vzali pravou ruku Veny jako kvedlací tyč a výsledkem jejich kvedlání bylo, že sestoupil Pán Viṣṇu ve Svém částečném projevu jako král Pṛthu, původní vládce světa.

Význam

Monarchie je lepší než demokracie, neboť je-li silná, v celém království jsou důsledně dodržovány usměrňující zásady. Ještě před sto lety panoval v indickém Kašmíru tak mocný král, že když v jeho království zajali zloděje a předvedli ho před něho, král mu okamžitě usekl ruce. Tento přísný trest měl za důsledek, že v království prakticky nedocházelo ke krádežím. I když někdo něco nechal na ulici, nikdo cizí se toho ani nedotkl. Pravidlem bylo, že věci směl odnést pouze jejich majitel — nikdo jiný na ně nesměl ani sáhnout. Když v takzvané demokracii dojde ke krádeži, přijede policie a případ zaznamená, ale většinou zloděje nikdy nedopadne a nepotrestá. Tato neschopnost vlády se projevuje tak, že zloději, darebáci a podvodníci jsou v současné době velice rozšíření po celém světě.

4.13.21

Verš

vidura uvāca
tasya śīla-nidheḥ sādhor
brahmaṇyasya mahātmanaḥ
rājñaḥ katham abhūd duṣṭā
prajā yad vimanā yayau

Synonyma

viduraḥ uvāca — Vidura řekl; tasya — jeho (Aṅgy); śīla-nidheḥ — pokladnice dobrých vlastností; sādhoḥ — světec; brahmaṇyasya — milovník bráhmanské kultury; mahātmanaḥ — velká duše; rājñaḥ — krále; katham — jak; abhūt — bylo; duṣṭā — špatný; prajā — syn; yat — kvůli kterému; vimanāḥ — lhostejný; yayau — odešel.

Překlad

Vidura se otázal mudrce Maitreyi: Můj milý brāhmaṇo, král Aṅga byl velice ušlechtilý. Měl vznešený charakter; byl to světec a milovník bráhmanské kultury. Jak je možné, že ačkoliv byl tak velkou duší, dostal takového špatného syna, jako byl Vena, kvůli němuž lhostejně opustil své království?

Význam

V rodinném životě se očekává, že člověk bude šťastně žít se svým otcem, matkou, manželkou a dětmi, ale za určitých okolností se někdy z otce, matky, dítěte nebo manželky stává nepřítel. Cāṇakya Paṇḍita řekl, že otec je nepřítelem, je-li příliš zadlužený, matka, pokud se podruhé vdá, manželka, je-li příliš krásná, a syn, je-li hloupý darebák. Když se takto některý člen rodiny stane nepřítelem, je velice těžké pokračovat v rodinném životě a zůstat hospodářem. Takové situace v hmotném světě často vznikají. Proto musí muž podle tradice védské kultury opustit svoji rodinu hned poté, co dosáhne padesáti let, aby se po zbytek života mohl plně věnovat snaze nalézt vědomí Kṛṣṇy.

4.13.22

Verš

kiṁ vāṁho vena uddiśya
brahma-daṇḍam ayūyujan
daṇḍa-vrata-dhare rājñi
munayo dharma-kovidāḥ

Synonyma

kim — proč; vā — také; aṁhaḥ — hříšné činnosti; vene — na Venu; uddiśya — když viděli; brahma-daṇḍam — bráhmanskou kletbu; ayūyujan — chtěli uvalit; daṇḍa-vrata-dhare — ten, který nosí žezlo jako symbol trestu; rājñi — na krále; munayaḥ — velcí mudrci; dharma-kovidāḥ — dokonale znalí náboženských zásad.

Překlad

Vidura se také zeptal: Jak to, že velcí mudrci, kteří byli dokonale zběhlí v náboženských zásadách, chtěli proklít krále Venu, jenž sám nosil žezlo jako symbol trestu, a uvalili na něj tak ten nejtěžší trest (brahma-śāpa)?

Význam

Král může potrestat každého, ale v tomto případě velcí mudrci potrestali jeho. Musel se tedy dopustit něčeho velice vážného, neboť proč by ho jinak velcí mudrci, kteří jsou známí svou vznešeností a snášenlivostí, trestali navzdory vysoké úrovni svého vědomí? Rovněž je patrné, že král nebyl nezávislý na bráhmanské kultuře. Nad králem existoval dohled brāhmaṇů, a kdykoliv bylo zapotřebí, brāhmaṇové krále svrhli nebo zabili — nikoliv zbraní, ale mantrou brahma-śāpy. Brāhmaṇové byli tak mocní, že na základě pouhé jejich kletby člověk okamžitě zemřel.

4.13.23

Verš

nāvadhyeyaḥ prajā-pālaḥ
prajābhir aghavān api
yad asau loka-pālānāṁ
bibharty ojaḥ sva-tejasā

Synonyma

na — nikdy; avadhyeyaḥ — být uražen; prajā-pālaḥ — král; prajābhiḥ — občany; aghavān — jakkoliv hříšný; api — ačkoliv; yat — protože; asau — on; loka-pālānām — mnoha králů; bibharti — udržuje; ojaḥ — udatnost; sva-tejasā — svým osobním vlivem.

Překlad

Je povinností všech občanů státu nikdy neurážet krále, i když se někdy zdá, že jednal velice hříšně. Díky své udatnosti má král vždy větší vliv než všichni ostatní vládci.

Význam

Ve védské civilizaci je král pokládán za zástupce Nejvyšší Osobnosti Božství. Nazývá se nara-nārāyaṇa, což vyjadřuje, že Nārāyaṇa, Nejvyšší Osobnost Božství, se zjevuje v lidské společnosti jako král. Etiketa praví, že ani brāhmaṇu, ani kšatrijského krále občané nesmějí nikdy urážet. I když se zdá, že je hříšný, lidé ho nesmí hanět. Venu však nara-devatové prokleli; bylo to způsobeno tím, že jeho hříšné činnosti byly doslova ohavné.

4.13.24

Verš

etad ākhyāhi me brahman
sunīthātmaja-ceṣṭitam
śraddadhānāya bhaktāya
tvaṁ parāvara-vittamaḥ

Synonyma

etat — ty všechny; ākhyāhi — prosím popiš; me — mně; brahman — ó velký brāhmaṇo; sunīthā-ātmaja — syna Sunīthy, Veny; ceṣṭitam — činnosti; śraddadhānāya — věrnému; bhaktāya — svému oddanému; tvam — ty; para-avara — s minulostí a budoucností; vit-tamaḥ — obeznámený.

Překlad

Vidura požádal Maitreyu: Můj milý brāhmaṇo, dobře znáš všechny minulé i budoucí události, a proto si přeji od tebe slyšet vše o činnostech krále Veny. Jsem tvůj věrný oddaný, a proto mi je, prosím, popiš.

Význam

Vidura přijímal Maitreyu jako svého duchovního mistra. Žák se svého duchovního mistra neustále dotazuje, a je-li dostatečně pokorný a oddaný, duchovní mistr mu na jeho otázky odpovídá. Śrīla Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura řekl, že díky milosti duchovního mistra je žák požehnán milostí Nejvyššího Pána. Není-li žák dostatečně pokorný a oddaný, duchovní mistr nemá zájem odhalit mu všechna tajemství transcendentální vědy. Jak je řečeno v Bhagavad-gītě, předpoklady pro získání poznání od duchovního mistra jsou pokora, kladení otázek a služba.

4.13.25

Verš

maitreya uvāca
aṅgo ’śvamedhaṁ rājarṣir
ājahāra mahā-kratum
nājagmur devatās tasminn
āhūtā brahma-vādibhiḥ

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — Maitreya odpověděl; aṅgaḥ — král Aṅga; aśvamedham — oběť aśvamedha; rāja-ṛṣiḥ — svatý král; ājahāra — vykonával; mahā-kratum — velkou oběť; na — ne; ājagmuḥ — přišli; devatāḥ — polobozi; tasmin — na tu oběť; āhūtāḥ — pozvaní; brahma-vādibhiḥ — brāhmaṇy zkušenými ve vykonávání obětí.

Překlad

Śrī Maitreya odpověděl: Můj drahý Viduro, jednou král Aṅga uspořádal velkou oběť zvanou aśvamedha. Všichni přítomní brāhmaṇové byli zkušení a dobře věděli, jak pozvat polobohy, ale přes všechno jejich úsilí se této oběti žádný polobůh nezúčastnil.

Význam

Védská oběť není obyčejný obřad. Tyto oběti probíhaly za účasti polobohů a zvířata, která při nich byla obětována, získávala nová těla. V současném věku Kali neexistují mocní brāhmaṇové, kteří by dokázali přizvat polobohy nebo dát zvířatům nový život. Dříve dokázali brāhmaṇové znalí védských manter použít sílu určité mantry, ale v tomto věku takové brāhmaṇy nenajdeme, a proto jsou všechny tyto oběti zakázány. Oběť, ve které byli obětováni koně, se nazývala aśvamedha. Někdy byly obětovány také krávy (gavālambha) — nikoliv proto, aby byly snědeny, ale aby jim byl dán nový život na důkaz účinnosti manter. Jedinou praktickou yajñou v tomto věku je tedy saṅkīrtana-yajña — zpívání mantry Hare Kṛṣṇa dvacet čtyři hodin denně.

4.13.26

Verš

tam ūcur vismitās tatra
yajamānam athartvijaḥ
havīṁṣi hūyamānāni
na te gṛhṇanti devatāḥ

Synonyma

tam — králi Aṅgovi; ūcuḥ — řekli; vismitāḥ — s údivem; tatra — tam; yajamānam — zřizovateli oběti; atha — potom; ṛtvijaḥ — kněží; havīṁṣi — obětování přečištěného másla; hūyamānāni — obětované; na — ne; te — oni; gṛhṇanti — přijali; devatāḥ — polobozi.

Překlad

Kněží vykonávající oběť potom sdělili králi Aṅgovi: Ó králi, obětujeme přečištěné máslo náležitým způsobem, ale polobozi ho přes všechno naše úsilí nepřijímají.

4.13.27

Verš

rājan havīṁṣy aduṣṭāni
śraddhayāsāditāni te
chandāṁsy ayāta-yāmāni
yojitāni dhṛta-vrataiḥ

Synonyma

rājan — ó králi; havīṁṣi — obětiny; aduṣṭāni — neznečištěné; śraddhayā — s velkou vírou a pozorností; āsāditāni — nashromážděné; te — tvoje; chandāṁsi — mantry; ayāta-yāmāni — bez nedostatků; yojitāni — správně vykonávané; dhṛta-vrataiḥ — kvalifikovanými brāhmaṇy.

Překlad

Ó králi, víme, že příslušenství pro oběť jsi nashromáždil s velkou vírou a pečlivostí a že není znečištěné. Naše zpívání védských hymnů rovněž nemá žádné nedostatky, neboť všichni přítomní brāhmaṇové a kněží jsou zkušení a řádně vykonávají oběti.

Význam

Zkušení brāhmaṇové jsou obeznámeni s vědou, jak vyslovovat védské mantry se správným přízvukem. Celou mantru i jednotlivá sanskrtská slova je nutné přednášet se správnou výslovností — jinak to nepřinese žádný výsledek. V současném věku brāhmaṇové nejen neznají důkladně sanskrt, ale ani nežijí příliš čistým životem. Zpíváním mantry Hare Kṛṣṇa však lze získat nejvyšší prospěch, jaký mohou oběti poskytnout. Mantra Hare Kṛṣṇa má takovou sílu, že i tomu, kdo ji nevyslovuje správně, přinese výsledky.

4.13.28

Verš

na vidāmeha devānāṁ
helanaṁ vayam aṇv api
yan na gṛhṇanti bhāgān svān
ye devāḥ karma-sākṣiṇaḥ

Synonyma

na — ne; vidāma — můžeme nalézt; iha — v této souvislosti; devānām — polobohů; helanam — urážka, opomenutí; vayam — my; aṇu — sebemenší; api — ani; yat — kvůli kterému; na — ne; gṛhṇanti — přijímají; bhāgān — podíly; svān — své; ye — kdo; devāḥ — polobozi; karma-sākṣiṇaḥ — svědkové oběti.

Překlad

Milý králi, nenacházíme jediný důvod, proč by se polobozi měli cítit uraženi nebo zanedbáni, ale přesto tito svědkové oběti nepřijímají svůj podíl. Nevíme, proč tomu tak je.

Význam

Tento verš dokládá, že když kněží něco zanedbají, polobozi nepřijmou svůj podíl na oběti. Také v oddané službě existují přestupky, které se nazývají sevā-aparādha, a ti, kdo uctívají Božstva Rādhy a Kṛṣṇy v chrámu, se jich musejí vyvarovat. Tyto přestupky popisuje Nektar oddanosti. Když se jen předvádí nabízení služby Božstvům, bez ohledu na sevā-aparādhu, pak Božstva Rādhā-Kṛṣṇy jistě oběť od takových neoddaných nepřijmou. Oddaní, kteří vykonávají chrámové uctívání, si tedy nesmějí vymýšlet své vlastní metody, ale musí přísně dodržovat usměrňující zásady čistoty. Potom Božstva jejich obětování přijmou.

4.13.29

Verš

maitreya uvāca
aṅgo dvija-vacaḥ śrutvā
yajamānaḥ sudurmanāḥ
tat praṣṭuṁ vyasṛjad vācaṁ
sadasyāṁs tad-anujñayā

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — velký mudrc Maitreya vysvětlil; aṅgaḥ — král Aṅga; dvija-vacaḥ — slova brāhmaṇů; śrutvā — když vyslechl; yajamānaḥ — vykonavatel oběti; sudurmanāḥ — v mysli velice zarmoucený; tat — na to; praṣṭum — aby se zeptal; vyasṛjat vācam — promluvil; sadasyān — ke kněžím; tat — jejich; anujñayā — vyžádal svolení.

Překlad

Maitreya vysvětlil, že když král Aṅga vyslechl slova kněží, byl velice zarmoucený. Tehdy je požádal, aby mu dovolili přerušit mlčení, a všech kněží přítomných v obětní aréně se zeptal následovně.

4.13.30

Verš

nāgacchanty āhutā devā
na gṛhṇanti grahān iha
sadasas-patayo brūta
kim avadyaṁ mayā kṛtam

Synonyma

na — ne; āgacchanti — přicházejí; āhutāḥ — pozváni; devāḥ — polobozi; na — ne; gṛhṇanti — přijímají; grahān — podíly; iha — v oběti; sadasaḥ-patayaḥ — moji drazí kněží; brūta — prosím, řekněte mi; kim — jaký; avadyam — přestupek; mayā — mnou; kṛtam — byl učiněný.

Překlad

Král Aṅga oslovil kněze: Moji drazí kněží, řekněte mi prosím, jakého přestupku jsem se dopustil. I když byli polobozi pozváni, neúčastní se oběti a nepřijímají své podíly.

4.13.31

Verš

sadasas-pataya ūcuḥ
nara-deveha bhavato
nāghaṁ tāvan manāk sthitam
asty ekaṁ prāktanam aghaṁ
yad ihedṛk tvam aprajaḥ

Synonyma

sadasaḥ-patayaḥ ūcuḥ — hlavní kněží řekli; nara-deva — ó králi; iha — v tomto životě; bhavataḥ — tebe; na — ne; agham — hříšná činnost; tāvat manāk — ani sebemenší; sthitam — vyskytuje se; asti — je; ekam — jedna; prāktanam — v minulém životě; agham — hříšná činnost; yat — kvůli které; iha — v tomto životě; īdṛk — takto; tvam — ty; aprajaḥ — nemáš syna.

Překlad

Hlavní kněží řekli: Ó králi, v tomto životě nenacházíme jedinou hříšnou činnost dokonce ani v tvé mysli, a neneseš tedy ani sebemenší vinu. Vidíme však, že v minulém životě jsi páchal hříšné činnosti, kvůli kterým teď ani přes všechny své dobré vlastnosti nemáš syna.

Význam

Manželství se uzavírá s cílem zplodit syna, protože syn je nezbytný k vysvobození svého otce a dalších předků z jakýchkoliv pekelných podmínek, ve kterých se mohou nacházet. Cāṇakya Paṇḍita proto říká: putra-hīnaṁ gṛhaṁ śūnyam — manželství bez syna je hrozné. Mahārāja Aṅga byl v tomto životě velice zbožný král, ale kvůli minulým hříšným činnostem nemohl mít syna. Z toho tedy vyplývá, že když někdo nemůže mít syna, zavinil si to svým minulým hříšným životem.

4.13.32

Verš

tathā sādhaya bhadraṁ te
ātmānaṁ suprajaṁ nṛpa
iṣṭas te putra-kāmasya
putraṁ dāsyati yajña-bhuk

Synonyma

tathā — proto; sādhaya — vykonej oběť, abys dostal; bhadram — vše nejlepší; te — tobě; ātmānam — svého; su-prajam — dobrého syna; nṛpa — ó králi; iṣṭaḥ — uctívaný; te — tebou; putra-kāmasya — s touhou mít syna; putram — syna; dāsyati — dá ti; yajña-bhuk — Pán, poživatel oběti.

Překlad

Ó králi, přejeme ti vše nejlepší. Nemáš syna, ale když o něj modlitbou poprosíš Nejvyššího Pána a vykonáš za tím účelem příslušnou oběť, Nejvyšší Osobnost Božství, poživatel oběti, ti tvoji touhu splní.

4.13.33

Verš

tathā sva-bhāgadheyāni
grahīṣyanti divaukasaḥ
yad yajña-puruṣaḥ sākṣād
apatyāya harir vṛtaḥ

Synonyma

tathā — poté; sva-bhāga-dheyāni — své podíly na oběti; grahīṣyanti — přijmou; diva-okasaḥ — všichni polobozi; yat — protože; yajña-puruṣaḥ — poživatel všech obětí; sākṣāt — přímo; apatyāya — kvůli synovi; hariḥ — Nejvyšší Osobnost Božství; vṛtaḥ — je pozván.

Překlad

Když bude pozván Hari, nejvyšší poživatel všech obětí, aby splnil tvou touhu mít syna, všichni polobozi přijdou s Ním a přijmou své podíly na oběti.

Význam

Každá oběť je určena pro uspokojení Pána Viṣṇua, poživatele plodů všech obětí. Když Pán Viṣṇu souhlasí, že přijde do obětní arény, všichni polobozi svého Pána přirozeně následují a dostávají v těchto obětech své podíly. Z toho je zřejmé, že oběti jsou určeny pro Pána Viṣṇua, a nikoliv pro polobohy.

4.13.34

Verš

tāṁs tān kāmān harir dadyād
yān yān kāmayate janaḥ
ārādhito yathaivaiṣa
tathā puṁsāṁ phalodayaḥ

Synonyma

tān tān — ty; kāmān — vytoužené předměty; hariḥ — Pán; dadyāt — dá; yān yān — cokoliv; kāmayate — přeje si; janaḥ — osoba; ārādhitaḥ — uctívaný; yathā — jako; eva — jistě; eṣaḥ — Pán; tathā — podobně; puṁsām — lidí; phala-udayaḥ — výsledek.

Překlad

Kdo koná oběti (v rámci činností karma-kāṇḍy), dosáhne svým uctíváním Pána všeho, po čem touží.

Význam

V Bhagavad-gītě Pán říká, že tomu, kdo Ho uctívá, dává všechna vytoužená požehnání. Nejvyšší Osobnost Božství nechává všem živým bytostem, podmíněným v tomto hmotném světě, plnou svobodu jednat, jak si přejí. Svému oddanému však říká, aby se místo toho raději odevzal Jemu, neboť On se o něho postará. To je rozdíl mezi ploduchtivým pracovníkem a oddaným. Ploduchtivý pracovník si užívá pouze plodů svých činností, ale oddaný dělá pod vedením Nejvyššího Pána pokrok v oddané službě, aby dosáhl konečného životního cíle — návratu domů, zpátky k Bohu. Významné je zde slovo kāmān, které znamená “touhy po smyslovém požitku”. Oddaný žádné kāmān nemá. Je anyābhilāṣitā-śūnya — bez jakýchkoliv tužeb po uspokojení svých smyslů. Jeho jediný cíl je uspokojovat smysly Pána. To je rozdíl mezi karmīm a oddaným.

4.13.35

Verš

iti vyavasitā viprās
tasya rājñaḥ prajātaye
puroḍāśaṁ niravapan
śipi-viṣṭāya viṣṇave

Synonyma

iti — tak; vyavasitāḥ — rozhodli; viprāḥ — brāhmaṇové; tasya — jeho; rājñaḥ — krále; prajātaye — aby získal syna; puroḍāśam — příslušenství oběti; niravapan — obětovali; śipi-viṣṭāya — Pánu, který je přítomný v obětním ohni; viṣṇave — Pánu Viṣṇuovi.

Překlad

Aby král Aṅga mohl mít syna, rozhodli se nabídnout obětiny Pánu Viṣṇuovi, který sídlí v srdcích všech živých bytostí.

Význam

K obětním obřadům patří, že se v aréně yajñi někdy obětují zvířata. Cílem takových obětí není zvířata zabít, ale dát jim nový život. Jedná se vlastně o pokus, kterým se ověřuje správné vyslovování védských manter. V lékařských laboratořích se někdy zabíjejí malá zvířata pro vyzkoušení léčebných účinků. Na rozdíl od zvířat obětovaných v aréně yajñi a přivedených zpět k životu silou védských manter však tato laboratorní zvířata nejsou znovu oživena. V tomto verši se objevuje slovo śipi-viṣṭāya. Śipi znamená “obětní plameny”. Když se plamenům obětního ohně nabízejí obětiny, Pán Viṣṇu je přítomný v podobě těchto plamenů. Proto se Pán Viṣṇu nazývá Śipiviṣṭa.

4.13.36

Verš

tasmāt puruṣa uttasthau
hema-māly amalāmbaraḥ
hiraṇmayena pātreṇa
siddham ādāya pāyasam

Synonyma

tasmāt — z toho ohně; puruṣaḥ — osoba; uttasthau — zjevila se; hema-mālī — se zlatou girlandou; amala-ambaraḥ — v bílých šatech; hiraṇmayena — se zlatou; pātreṇa — nádobou; siddham — uvařenou; ādāya — nesla; pāyasam — rýži vařenou v mléce.

Překlad

Jakmile byly obětiny nabídnuty ohni, vystoupila z něho osoba se zlatou girlandou, oděná v bílých šatech. Nesla zlatou nádobu plnou rýže vařené v mléce.

4.13.37

Verš

sa viprānumato rājā
gṛhītvāñjalinaudanam
avaghrāya mudā yuktaḥ
prādāt patnyā udāra-dhīḥ

Synonyma

saḥ — on; vipra — brāhmaṇů; anumataḥ — se svolením; rājā — král; gṛhītvā — vzal; añjalinā — do spojených dlaní; odanam — rýži vařenou v mléce; avaghrāya — poté, co přičichl; mudā — s velkým potěšením; yuktaḥ — soustředěný; prādāt — nabídl; patnyai — své manželce; udāra-dhīḥ — velkomyslný.

Překlad

Velkomyslný král vzal se svolením kněží pokrm do spojených dlaní a poté, co k němu přičichl, nabídl část své manželce.

Význam

V této souvislosti je významné slovo udāra-dhīḥ. Králova manželka Sunīthā nebyla způsobilá přijmout toto požehnání, nicméně král byl tak velkomyslný, že jí bez váhání nabídl prasādam (rýži vařenou v mléce) od yajña-puruṣi. Vše samozřejmě naplánoval Nejvyšší Pán, Osobnost Božství. Jak bude zřejmé z dalších veršů, tato událost nebyla pro krále příliš příznivá. Jelikož byl nesmírně velkomyslný, Nejvyšší Pán chtěl zvýšit jeho odpoutanost od tohoto hmotného světa, a proto zařídil, aby se královně narodil tak krutý syn, že král bude muset odejít z domova. Jak již bylo uvedeno, touhy karmīch Pán Viṣṇu plní tak, jak si přejí, ale touhy oddaného plní jiným způsobem — tak, aby oddaný mohl postupně dojít k Němu. To potvrzuje Bhagavad-gītā (dadāmi buddhi-yogaṁ taṁ yena mām upayānti te). Pán dává oddanému příležitost dělat neustálý pokrok, aby se nakonec mohl vrátit domů, zpátky k Bohu.

4.13.38

Verš

sā tat puṁ-savanaṁ rājñī
prāśya vai patyur ādadhe
garbhaṁ kāla upāvṛtte
kumāraṁ suṣuve ’prajā

Synonyma

sā — ona; tat — to jídlo; pum-savanam — které zajistí mužského potomka; rājñī — královna; prāśya — snědla; vai — vskutku; patyuḥ — s manželem; ādadhe — počala; garbham — těhotenství; kāle — pravý čas; upāvṛtte — když nastal; kumāram — syna; suṣuve — porodila; aprajā — bez syna.

Překlad

I když královna neměla syna, po snědení tohoto jídla, které mělo moc vytvořit mužského potomka, se svým manželem otěhotněla a po čase porodila syna.

Význam

Jedním z deseti očistných obřadů je puṁ-savanam, kdy se manželce nabídne prasādam, zbytky potravy obětované Pánu Viṣṇuovi, aby po pohlavním styku se svým manželem počala dítě.

4.13.39

Verš

sa bāla eva puruṣo
mātāmaham anuvrataḥ
adharmāṁśodbhavaṁ mṛtyuṁ
tenābhavad adhārmikaḥ

Synonyma

saḥ — to; bālaḥ — dítě; eva — jistě; puruṣaḥ — mužského rodu; mātā-maham — děd z matčiny strany; anuvrataḥ — stoupenec; adharma — bezbožnosti; aṁśa — z části; udbhavam — který se zjevil; mṛtyum — smrt; tena — tímto; abhavat — stal se; adhārmikaḥ — bezbožný.

Překlad

Tento chlapec se narodil zčásti v dynastii bezbožnosti. Jeho děd byla zosobněná smrt a hoch vyrůstal k jeho obrazu, takže se stal naprosto bezbožnou osobou.

Význam

Sunīthā, matka dítěte, byla dcerou zosobněné smrti. Dcera obvykle získává vlastnosti svého otce a syn získává vlastnosti matky. Podle axiomatické pravdy, že když se dvě věci rovnají třetí, rovnají se i jedna druhé, následovalo dítě krále Aṅgy svého děda z matčiny strany. Podle smṛti-śāstry dítě obvykle následuje zásady rodu svého strýce z matčiny strany. Narāṇāṁ mātula-karma znamená, že dítě obvykle přejímá vlastnosti členů rodiny své matky. Je-li matčina rodina zkažená a hříšná, dítě se stává obětí těchto vlastností, třebaže se narodí dobrému otci. Ve védské civilizaci se proto manželství uzavírá na základě posouzení rodin, ze kterých chlapec a dívka pocházejí. Je-li jejich spojení podle astrologických výpočtů dokonalé, jsou spolu oddáni. Někdy se ovšem stane, že dojde k chybě, a rodinný život se potom změní v utrpení.

Ukazuje se, že Sunīthā jakožto dcera zosobněné smrti nebyla králi Aṅgovi ideální manželkou. Někdy Pán Svému oddanému připraví nešťastné manželství, aby se oddaný díky rodinné situaci postupně odpoutal od manželky a domova a dělal pokrok v oddané službě. Přestože byl král Aṅga zbožný oddaný, řízením Nejvyšší Osobnosti Božství dostal špatnou manželku Sunīthu a později zlého syna Venu. Výsledkem toho však bylo, že se zcela vyprostil z pout rodinného života a odešel z domova, aby se vrátil zpátky k Bohu.

4.13.40

Verš

sa śarāsanam udyamya
mṛgayur vana-gocaraḥ
hanty asādhur mṛgān dīnān
veno ’sāv ity arauj janaḥ

Synonyma

saḥ — tento chlapec jménem Vena; śarāsanam — svůj luk; udyamya — bral; mṛgayuḥ — lovec; vana-gocaraḥ — chodil do lesa; hanti — zabíjel; asādhuḥ — velice krutý; mṛgān — jeleny; dīnān — ubohé; venaḥ — Vena; asau — tam je; iti — takto; araut — volali; janaḥ — všichni lidé.

Překlad

Krutý chlapec bral svůj luk a šípy a chodil do lesa, aby bezdůvodně zabíjel nevinné jeleny. Jakmile se přiblížil, všichni lidé volali: “Jde sem krutý Vena! Jde sem krutý Vena!”

Význam

Kṣatriyům se dovoluje lovit v lese, aby si osvojili umění zabíjet, a nikoliv aby zabíjeli zvířata pro maso nebo z nějakého jiného důvodu. Kšatrijští králové byli někdy nuceni stínat hlavy zločincům, a proto měli dovoleno chodit do lesa na lov. Aṅgův syn Vena, který byl velice krutý, jelikož se narodil špatné matce, však chodíval do lesa, aby tam zcela bezdůvodně zabíjel zvířata. Všichni lidé v okolí se děsili jeho přítomnosti a volali: “Vena jde! Vena jde!” Již od dětství tedy naháněl obyvatelům hrůzu.

4.13.41

Verš

ākrīḍe krīḍato bālān
vayasyān atidāruṇaḥ
prasahya niranukrośaḥ
paśu-māram amārayat

Synonyma

ākrīḍe — na hřišti; krīḍataḥ — když si hrál; bālān — chlapce; vayasyān — svého věku; ati-dāruṇaḥ — velice krutý; prasahya — silou; niranukrośaḥ — nemilosrdný; paśu-māram — jako kdyby porážel zvířata; amārayat — zabíjel.

Překlad

Byl tak krutý, že když si hrál s malými chlapci svého věku, nemilosrdně je zabíjel, jako kdyby to byla zvířata určená na porážku.

4.13.42

Verš

taṁ vicakṣya khalaṁ putraṁ
śāsanair vividhair nṛpaḥ
yadā na śāsituṁ kalpo
bhṛśam āsīt sudurmanāḥ

Synonyma

tam — jeho; vicakṣya — pozoroval; khalam — krutého; putram — syna; śāsanaiḥ — tresty; vividhaiḥ — různými; nṛpaḥ — král; yadā — když; na — ne; śāsitum — ovládnout; kalpaḥ — dokázal; bhṛśam — velice; āsīt — stal se; su-durmanāḥ — zarmoucený.

Překlad

Když král Aṅga viděl kruté a nemilosrdné chování svého syna Veny, trestal ho různými způsoby, aby ho napravil, ale to se mu nepodařilo. Velice ho to rmoutilo.

4.13.43

Verš

prāyeṇābhyarcito devo
ye ’prajā gṛha-medhinaḥ
kad-apatya-bhṛtaṁ duḥkhaṁ
ye na vindanti durbharam

Synonyma

prāyeṇa — pravděpodobně; abhyarcitaḥ — byl uctíván; devaḥ — Pán; ye — ti, kdo; aprajāḥ — bez syna; gṛha-medhinaḥ — lidé žijící doma; kad-apatya — špatným synem; bhṛtam — způsobené; duḥkham — neštěstí; ye — ti, kdo; na — ne; vindanti — trpí; durbharam — nesnesitelné.

Překlad

Král uvažoval: Jak šťastní jsou ti, kdo nemají syna! Ve svých minulých životech jistě uctívali Pána, aby nemuseli trpět nesnesitelná muka, která způsobuje špatný syn.

Význam

Je řečeno, že manželé musí mít syna, neboť jinak je jejich rodinný život prázdný. Syn bez dobrých vlastností je však jako slepé oko, kterým nelze nic vidět a které jen způsobuje nesnesitelnou bolest. Král se tedy považoval za velice nešťastného, že má tak špatného syna.

4.13.44

Verš

yataḥ pāpīyasī kīrtir
adharmaś ca mahān nṛṇām
yato virodhaḥ sarveṣāṁ
yata ādhir anantakaḥ

Synonyma

yataḥ — díky špatnému synovi; pāpīyasī — hříšná; kīrtiḥ — pověst; adharmaḥ — bezbožnost; ca — také; mahān — velká; nṛṇām — lidí; yataḥ — z čehož; virodhaḥ — hádky; sarveṣām — všech lidí; yataḥ — z čehož; ādhiḥ — úzkost; anantakaḥ — nekonečná.

Překlad

Hříšný syn člověka připraví o dobrou pověst. Jeho bezbožné činnosti vytvářejí v domě atmosféru bezbožnosti a vyvolávají hádky mezi všemi, což způsobuje nekonečnou úzkost.

4.13.45

Verš

kas taṁ prajāpadeśaṁ vai
moha-bandhanam ātmanaḥ
paṇḍito bahu manyeta
yad-arthāḥ kleśadā gṛhāḥ

Synonyma

kaḥ — který; tam — jeho; prajā-apadeśam — syn jen podle jména; vai — jistě; moha — iluze; bandhanam — pouto; ātmanaḥ — pro duši; paṇḍitaḥ — inteligentní člověk; bahu manyeta — ocenil by; yat-arthāḥ — kvůli němuž; kleśa-dāḥ — plný utrpení; gṛhāḥ — domov.

Překlad

Který rozumný a inteligentní člověk by si přál takového bezcenného syna? Není pro živou bytost ničím jiným než poutem iluze a domov je kvůli němu plný utrpení.

4.13.46

Verš

kad-apatyaṁ varaṁ manye
sad-apatyāc chucāṁ padāt
nirvidyeta gṛhān martyo
yat-kleśa-nivahā gṛhāḥ

Synonyma

kad-apatyam — špatný syn; varam — lepší; manye — myslím; sat-apatyāt — než dobrý syn; śucām — smutku; padāt — zdroj; nirvidyeta — odpoutá se; gṛhāt — od domova; martyaḥ — smrtelník; yat — kvůli němuž; kleśa-nivahāḥ — jako peklo; gṛhāḥ — domov.

Překlad

Potom si král pomyslel: Špatný syn je lepší než dobrý, protože na rozdíl od dobrého syna nepřipoutá člověka k domovu. Špatný syn dělá z domova peklo, od kterého se inteligentní člověk přirozeně velice snadno odpoutá.

Význam

Král začal uvažovat o připoutanosti a odpoutanosti od hmotného domova. Prahlāda Mahārāja přirovnává hmotný domov k zapomenuté studně. Spadne-li člověk do takové studny, je pro něj velmi obtížné dostat se ven a začít znovu žít. Prahlāda Mahārāja doporučuje co nejdříve tuto zapomenutou studnu rodinného života opustit, odejít do lesa a přijmout útočiště u Nejvyšší Osobnosti Božství. Odchod z domova a přijetí stavu vānaprastha a sannyāsa je ve védské civilizaci povinné. Lidé však tolik lpí na svých domovech, že je až do smrti nechtějí opustit. Král Aṅga tedy začal uvažovat o odpoutanosti a z tohoto hlediska viděl svého špatného syna jako vhodný podnět pro ukončení rodinného života. Považoval ho za přítele, jelikož Vena mu pomáhal odpoutat se od domova. Člověk se nakonec musí naučit, jak se zbavit připoutanosti k hmotnému životu, a když tedy špatný syn svým hrubým chováním pomůže hospodáři odejít z domova, je to požehnání.

4.13.47

Verš

evaṁ sa nirviṇṇa-manā nṛpo gṛhān
niśītha utthāya mahodayodayāt
alabdha-nidro ’nupalakṣito nṛbhir
hitvā gato vena-suvaṁ prasuptām

Synonyma

evam — takto; saḥ — on; nirviṇṇa-manāḥ — lhostejný v mysli; nṛpaḥ — král Aṅga; gṛhāt — z domova; niśīthe — uprostřed noci; utthāya — vstal; mahā-udaya-udayāt — bohatý díky požehnáním velkých duší; alabdha-nidraḥ — nemohl spát; anupalakṣitaḥ — neviděný; nṛbhiḥ — obyčejnými lidmi; hitvā — vzdal se; gataḥ — odešel; vena-suvam — matka Veny; prasuptām — když tvrdě spala.

Překlad

Králi Aṅgovi tyto myšlenky nedaly v noci spát a život hospodáře ho zcela přestal zajímat. Jednou proto uprostřed noci vstal z postele a opustil Venovu matku (svou manželku), která tvrdě spala. Vzdal se všech pout ke svému bohatému království, nikým neviděn tiše opustil svůj domov a bohatství a vydal se do lesa.

Význam

Slovo mahodayodayāt znamená, že požehnáním velkých duší člověk získá hmotné bohatství. Ještě větším požehnáním velkých duší však je, když se dokážeme vzdát připoutanosti k hmotnému majetku. Pro krále nebylo nijak snadné vzdát se svého bohatého království a mladé, věrné manželky, ale nepochybně dostal velké požehnání od Nejvyšší Osobnosti Božství, takže se dokázal zbavit svých hmotných pout a nikým neviděn odejít do lesa. Je mnoho příkladů velkých duší, které se vzdaly připoutanosti k domovu, manželce a penězům a odešly uprostřed noci.

4.13.48

Verš

vijñāya nirvidya gataṁ patiṁ prajāḥ
purohitāmātya-suhṛd-gaṇādayaḥ
vicikyur urvyām atiśoka-kātarā
yathā nigūḍhaṁ puruṣaṁ kuyoginaḥ

Synonyma

vijñāya — poté, co pochopili; nirvidya — lhostejný; gatam — odešel; patim — král; prajāḥ — všichni občané; purohita — kněží; āmātya — ministři; suhṛt — přátelé; gaṇa-ādayaḥ — a ostatní lidé; vicikyuḥ — hledali; urvyām — na Zemi; ati-śoka-kātarāḥ — velice zarmoucení; yathā — stejně jako; nigūḍham — skrytou; puruṣam — Nadduši; ku-yoginaḥ — nezkušení mystici.

Překlad

Když všichni občané, kněží, ministři, přátelé a ostatní lidé pochopili, že král lhostejně odešel z domova, byli velice zarmoucení. Začali ho hledat po celém světě, tak jako méně zkušený mystik hledá Nadduši ve svém nitru.

Význam

Příklad méně inteligentních mystiků, kteří hledají Nadduši v srdci, je velice poučný. Absolutní Pravda je poznávána ve třech různých aspektech — jako neosobní Brahman, lokalizovaná Paramātmā a Nejvyšší Osobnost Božství. Tito méně inteligentní mystici (kuyoginaḥ) mohou mentální spekulací dospět k neosobnímu Brahmanu, ale nemohou najít Nadduši, která pobývá v těle každé živé bytosti. Když král odešel, bylo jisté, že se zdržuje někde jinde, ale občané ho nemohli nikde najít, a byli tedy stejně zklamaní jako méně inteligentní mystici.

4.13.49

Verš

alakṣayantaḥ padavīṁ prajāpater
hatodyamāḥ pratyupasṛtya te purīm
ṛṣīn sametān abhivandya sāśravo
nyavedayan paurava bhartṛ-viplavam

Synonyma

alakṣayantaḥ — nenalézali; padavīm — ani stopu; prajāpateḥ — krále Aṅgy; hata-udyamāḥ — zklamaní; pratyupasṛtya — poté, co se vrátili; te — tito občané; purīm — do města; ṛṣīn — velké mudrce; sametān — shromážděné; abhivandya — poté, co uctili poklonami; sa-aśravaḥ — se slzami v očích; nyavedayan — informovali; paurava — ó Viduro; bhartṛ — krále; viplavam — nepřítomnost.

Překlad

Občané hledali všude, ale po králi nebylo ani stopy. Zklamaní se vrátili se do města, kde se mezitím z důvodu královy nepřítomnosti shromáždili všichni velcí mudrci. Se slzami v očích se jim uctivě poklonili a informovali je o tom, že krále nemohou nikde najít.

Význam

Takto končí Bhaktivedantovy výklady ke třinácté kapitole čtvrtého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Potomci Dhruvy Mahārāje”.

KAPITOLA ČTRNÁCTÁ

Příběh o králi Venovi

4.14.1

Verš

maitreya uvāca
bhṛgv-ādayas te munayo
lokānāṁ kṣema-darśinaḥ
goptary asati vai nṝṇāṁ
paśyantaḥ paśu-sāmyatām

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — velký mudrc Maitreya pokračoval; bhṛgu-ādayaḥ — v čele s Bhṛguem; te — ti všichni; munayaḥ — velcí mudrci; lokānām — lidí; kṣema-darśinaḥ — kteří neustále dbají na blaho; goptari — král; asati — když není přítomen; vai — jistě; nṝṇām — všech občanů; paśyantaḥ — pochopili; paśu-sāmyatām — existence na úrovni zvířat.

Překlad

Velký mudrc Maitreya pokračoval: Ó udatný hrdino Viduro, velcí mudrci v čele s Bhṛguem neustále mysleli na blaho obyčejných lidí. Když viděli, že v nepřítomnosti krále Aṅgy nebylo nikoho, kdo by chránil zájmy obyvatel, pochopili, že bez vládce budou lidé žít nezávisle a neusměrněně.

Význam

V tomto verši je důležité slovo kṣema-darśinaḥ, které označuje ty, kdo neustále usilují o blaho obyčejných lidí. Všichni velcí mudrci v čele s Bhṛguem stále mysleli na to, jak pozvednout obyvatelstvo celého vesmíru na duchovní úroveň. Radili vládcům všech planet, jak mají vládnout s vizí tohoto konečného cíle života. Velcí mudrci dávali rady hlavě státu, králi, a ten podle jejich pokynů vládl obyvatelstvu. Když král Aṅga zmizel, nebylo nikoho, kdo by následoval pokyny velkých mudrců, a všichni občané se začali chovat jako zvířata. Bhagavad-gītā (4.13) popisuje, že lidská společnost musí být rozdělena do čtyř skupin podle vlastností a činností — vždy musí existovat inteligence, vládci, výrobci a dělníci. V moderní demokracii je toto vědecké uspořádání převrácené vzhůru nohama a na základě voleb jsou na vládnoucí místa dosazováni śūdrové neboli dělníci, kteří nemají žádné poznání o konečném životním cíli. Proto ustanovují zákony náladově a výsledkem je, že nikdo není šťastný.

4.14.2

Verš

vīra-mātaram āhūya
sunīthāṁ brahma-vādinaḥ
prakṛty-asammataṁ venam
abhyaṣiñcan patiṁ bhuvaḥ

Synonyma

vīra — Veny; mātaram — matku; āhūya — zavolali; sunīthām — jménem Sunīthā; brahma-vādinaḥ — velcí mudrci znalí Ved; prakṛti — ministry; asammatam — neschválené; venam — Venu; abhyaṣiñcan — dosadili na trůn; patim — vládce; bhuvaḥ — světa.

Překlad

Velcí mudrci tehdy poslali pro matku královnu, Sunīthu, a s jejím svolením dosadili Venu na trůn jako vládce světa. Žádný z ministrů s tím ovšem nesouhlasil.

4.14.3

Verš

śrutvā nṛpāsana-gataṁ
venam atyugra-śāsanam
nililyur dasyavaḥ sadyaḥ
sarpa-trastā ivākhavaḥ

Synonyma

śrutvā — když uslyšeli; nṛpa — krále; āsana-gatam — nastoupil na trůn; venam — Vena; ati — velice; ugra — tvrdý; śāsanam — vykonavatel trestu; nililyuḥ — skryli se; dasyavaḥ — všichni zloději; sadyaḥ — okamžitě; sarpa — před hady; trastāḥ — ve strachu; iva — jako; ākhavaḥ — krysy.

Překlad

Bylo již všeobecně známé, že Vena je velmi tvrdý a krutý, a když tedy zloději a darebáci ve státě uslyšeli, že nastoupil na královský trůn, dostali z něho velký strach. Poschovávali se stejně jako krysy před hadem.

Význam

Když je vláda slabá, daří se dobře lotrům a zlodějům. Je-li naopak silná, všichni zloději a darebáci zmizí nebo se poschovávají. Vena samozřejmě nebyl dobrý král, ale vědělo se o něm, že je krutý a tvrdý, a tak byl stát alespoň zbaven zlodějů a darebáků.

4.14.4

Verš

sa ārūḍha-nṛpa-sthāna
unnaddho ’ṣṭa-vibhūtibhiḥ
avamene mahā-bhāgān
stabdhaḥ sambhāvitaḥ svataḥ

Synonyma

saḥ — král Vena; ārūḍha — nastoupil; nṛpa-sthānaḥ — na místo krále; unnaddhaḥ — velice pyšný; aṣṭa — osmi; vibhūtibhiḥ — dokonalostmi; avamene — začal urážet; mahā-bhāgān — velké osobnosti; stabdhaḥ — bezohledný; sambhāvitaḥ — považovaný za velkého; svataḥ — sebou samotným.

Překlad

Když král Vena nastoupil na trůn, stal se díky osmi dokonalostem všemocným, a následkem toho velice zpyšněl. Pod vlivem své falešné prestiže si o sobě myslel, že je lepší než všichni ostatní, a začal urážet velké osobnosti.

Význam

Velice důležité je slovo aṣṭa-vibhūtibhiḥ, které znamená “osmi dokonalostmi”. U krále se předpokládá, že vlastní osm dokonalostí, které králové obvykle získali vykonáváním mystické yogy. Takoví králové se nazývali rājarṣiové, neboť byli zároveň velkými mudrci. Díky mystické yoze se rājarṣi mohl stát menším než nejmenší, větším než největší a získat vše, co si přál. Dokázal stvořit království, ovládnout kohokoliv a panovat všem. To jsou některé dokonalosti krále. Král Vena sice yogu neovládal, ale i tak byl pyšný na své královské postavení. Nebral příliš velké ohledy na druhé, a proto začal zneužívat svoji moc a urážet velké osobnosti.

4.14.5

Verš

evaṁ madāndha utsikto
niraṅkuśa iva dvipaḥ
paryaṭan ratham āsthāya
kampayann iva rodasī

Synonyma

evam — takto; mada-andhaḥ — zaslepený mocí; utsiktaḥ — pyšný; niraṅkuśaḥ — neovládaný; iva — jako; dvipaḥ — slon; paryaṭan — cestoval; ratham — vůz; āsthāya — nasedl; kampayan — otřásal; iva — vskutku; rodasī — nebem a zemí.

Překlad

Zaslepený svou mocí nasedl na vůz a začal cestovat po celém království jako nikým neovládaný slon. Nebe a země se třásly, kdekoliv se objevil.

4.14.6

Verš

na yaṣṭavyaṁ na dātavyaṁ
na hotavyaṁ dvijāḥ kvacit
iti nyavārayad dharmaṁ
bherī-ghoṣeṇa sarvaśaḥ

Synonyma

na — ne; yaṣṭavyam — mohly být vykonávány oběti; na — ne; dātavyam — mohly být rozdávány milodary; na — ne; hotavyam — mohlo být obětováno přečištěné máslo; dvijāḥ — ó dvojzrození; kvacit — kdykoliv; iti — takto; nyavārayat — ukončil; dharmam — plnění náboženských zásad; bherī — kotlů; ghoṣeṇa — se zvukem; sarvaśaḥ — všude.

Překlad

Král Vena nechal po celé zemi vybubnovat, že od nynějška se všem dvojzrozeným (brāhmaṇům) zakazuje vykonávat oběti, rozdávat milodary a obětovat přečištěné máslo. Tak ukončil všechny náboženské obřady.

Význam

To, čeho se před mnoha lety dopustil král Vena, dělají v současnosti ateistické vlády po celém světě. Světová situace je tak napjatá, že vlády mohou kdykoliv vyhlásit zastavení náboženských obřadů. Svět nakonec tak zdegraduje, že se pro zbožné lidi stane neobyvatelným. Všichni rozumně uvažující lidé by proto měli velice vážně rozvíjet vědomí Kṛṣṇy, aby mohli jít zpátky domů, zpátky k Bohu, a nemuseli dále trpět v nesnesitelných podmínkách, které jsou v tomto vesmíru tak běžné.

4.14.7

Verš

venasyāvekṣya munayo
durvṛttasya viceṣṭitam
vimṛśya loka-vyasanaṁ
kṛpayocuḥ sma satriṇaḥ

Synonyma

venasya — krále Veny; āvekṣya — když viděli; munayaḥ — všichni velcí mudrci; durvṛttasya — velkého ničemy; viceṣṭitam — činnosti; vimṛśya — zvážili; loka-vyasanam — nebezpečí hrozící všem lidem; kṛpayā — ze soucitu; ūcuḥ — rozmlouvali; sma — v minulosti; satriṇaḥ — vykonavatelé obětí.

Překlad

Všichni velcí mudrci se proto shromáždili, a když viděli Venovo kruté počínání, usoudili, že všem lidem na světě hrozí velké nebezpečí a blíží se katastrofa. Ze soucitu se tedy spolu začali radit, neboť sami dříve vykonávali oběti.

Význam

Než byl Vena dosazen na trůn, všichni velcí mudrci se starali o blaho společnosti. Když viděli, jak je král Vena nezodpovědný a krutý, začali o blahu lidí znovu uvažovat. Je třeba vědět, že mudrci, světci a oddaní nejsou nikdy lhostejní k situaci ostatních. Obyčejní karmī vynakládají veškeré úsilí na to, aby získali peníze pro svůj smyslový požitek, a obyčejní jñānī se o společnost nezajímají, neboť spekulují o svém vlastním osvobození. Skuteční oddaní a světci si však neustále dělají starosti, jak pomoci tomu, aby byli lidé šťastní po hmotné i duchovní stránce. Velcí mudrci proto začali rokovat o způsobu, jak zažehnat nebezpečí, které přivolal král Vena.

4.14.8

Verš

aho ubhayataḥ prāptaṁ
lokasya vyasanaṁ mahat
dāruṇy ubhayato dīpte
iva taskara-pālayoḥ

Synonyma

aho — běda; ubhayataḥ — z obou stran; prāptam — přijímané; lokasya — všech lidí; vyasanam — nebezpečí; mahat — velké; dāruṇi — kláda; ubhayataḥ — z obou stran; dīpte — hořící; iva — jako; taskara — od zlodějů a darebáků; pālayoḥ — a od krále.

Překlad

Během svých rozhovorů se velcí mudrci shodli na tom, že lidem hrozí nebezpečí ze dvou stran. Když kláda hoří na obou koncích, mravenci uprostřed jsou ve velice nebezpečné situaci. Stejné nebezpečí tehdy hrozilo obyčejným lidem, protože na jedné straně byl nezodpovědný král a na druhé zloději a darebáci.

4.14.9

Verš

arājaka-bhayād eṣa
kṛto rājātad-arhaṇaḥ
tato ’py āsīd bhayaṁ tv adya
kathaṁ syāt svasti dehinām

Synonyma

arājaka — být bez krále; bhayāt — ze strachu; eṣaḥ — tento Vena; kṛtaḥ — byl učiněn; rājā — králem; a-tat-arhaṇaḥ — i když pro to nebyl kvalifikovaný; tataḥ — od něho; api — také; āsīt — bylo; bhayam — nebezpečí; tu — potom; adya — nyní; katham — jak; syāt — může být; svasti — štěstí; dehinām — obyčejných lidí.

Překlad

Když uvažovali, jak zachránit stát před chaosem, připomněli si, že kvůli politické krizi učinili Venu králem, i když pro to nebyl kvalifikovaný. Ale běda, nyní lidi sužoval samotný král! Jak mohou být za těchto okolností šťastní?

Význam

V Bhagavad-gītě (18.5) je řečeno, že od obětí, rozdávání milodarů a askeze nemá člověk upustit ani ve stavu odříkání. Brahmacārīni musí vykonávat oběti, gṛhasthové rozdávat milodary a ti, kdo jsou ve stavu odříkání (vānaprasthové a sannyāsīni), musí praktikovat askezi. Těmito postupy může každý dospět na duchovní úroveň. Když mudrci a světci viděli, že král Vena všechny tyto činnosti zastavil, začali si dělat starosti o pokrok obyčejných lidí. Světci káží vědomí Boha, vědomí Kṛṣṇy, protože chtějí zachránit obyvatelstvo od nebezpečí života na úrovni zvířat. Musí existovat dobrá vláda, která dohlédne na to, aby občané skutečně vykonávali náboženské obřady a zlodějům a darebákům byla učiněna přítrž. Jakmile je toto zajištěno, lidé mohou v klidu rozvíjet duchovní vědomí a dovést své životy k dokonalosti.

4.14.10

Verš

aher iva payaḥ-poṣaḥ
poṣakasyāpy anartha-bhṛt
venaḥ prakṛtyaiva khalaḥ
sunīthā-garbha-sambhavaḥ

Synonyma

aheḥ — hada; iva — jako; payaḥ — mlékem; poṣaḥ — krmení; poṣakasya — toho, kdo krmí; api — dokonce; anartha — proti zájmu; bhṛt — stává se; venaḥ — král Vena; prakṛtyā — povahou; eva — jistě; khalaḥ — zlý; sunīthā — Sunīthy, Venovy matky; garbha — z lůna; sambhavaḥ — zrozený.

Překlad

Mudrci v duchu uvažovali: Protože se král Vena narodil z lůna Sunīthy, má velice zlou povahu. Podporovat tohoto hanebného krále je stejné jako krmit hada mlékem. Nyní se stal zdrojem všech potíží.

Význam

Světci se obyčejně drží stranou společenských činností a materialistického života. Krále Venu podporovali jen proto, aby ochránili občany před darebáky a zloději, ale poté, co nastoupil na trůn, začal mudrcům působit potíže. Světci se především soustřeďují na vykonávání obětí a askeze v zájmu rozvoje duchovního života, ale místo aby jim byl Vena za jejich milost zavázán, stal se jejich nepřítelem, neboť jim zakázal plnění obvyklých povinností. Had, který dostává mléko a banány, si hromadí v zubech jed a jen čeká na den, kdy svého pána uštkne.

4.14.11

Verš

nirūpitaḥ prajā-pālaḥ
sa jighāṁsati vai prajāḥ
tathāpi sāntvayemāmuṁ
nāsmāṁs tat-pātakaṁ spṛśet

Synonyma

nirūpitaḥ — jmenovaný; prajā-pālaḥ — král; saḥ — on; jighāṁsati — chce ublížit; vai — jistě; prajāḥ — občané; tathā api — nicméně; sāntvayema — měli bychom uklidnit; amum — ho; na — ne; asmān — nás; tat — jeho; pātakam — hříšné výsledky; spṛśet — mohou se dotknout.

Překlad

Jmenovali jsme Venu králem státu, aby chránil občany, ale on se nyní stává jejich nepřítelem. Přes všechna tato nedopatření bychom se ho měli okamžitě pokusit uklidnit. Když tak učiníme, nemusí se nás dotknout hříšné výsledky jeho jednání.

Význam

Mudrci zvolili Venu za krále, ale ukázalo se, že je zlý, a proto se velice báli, že na sebe přivolali hříšné reakce. Zákon karmy člověku zakazuje se dokonce jen stýkat s někým, kdo je zlý. Tím, že mudrci dosadili Venu na trůn, s ním byli nepochybně ve styku. Jednání krále Veny nakonec začalo být natolik zvrhlé, že se svatí mudrci obávali znečištění jeho činnostmi. Než proti němu tedy cokoliv podnikli, pokusili se ho uklidnit a usměrnit, aby svých ohavností zanechal.

4.14.12

Verš

tad-vidvadbhir asad-vṛtto
veno ’smābhiḥ kṛto nṛpaḥ
sāntvito yadi no vācaṁ
na grahīṣyaty adharma-kṛt
loka-dhikkāra-sandagdhaṁ
dahiṣyāmaḥ sva-tejasā

Synonyma

tat — jeho zlotřilé povahy; vidvadbhiḥ — vědomi si; asat-vṛttaḥ — bezbožný; venaḥ — Vena; asmābhiḥ — námi; kṛtaḥ — byl učiněn; nṛpaḥ — král; sāntvitaḥ — (přes) uklidňování; yadi — jestliže; naḥ — naše; vācam — slova; na — ne; grahīṣyati — přijme; adharma-kṛt — největší darebák; loka-dhik-kāra — veřejným odsouzením; sandagdham — spálený; dahiṣyāmaḥ — spálíme; sva-tejasā — svou silou.

Překlad

Mudrci dále uvažovali: Samozřejmě jsme si plně vědomi jeho zlotřilé povahy, ale přesto jsme ho dosadili na trůn. Jestliže Venu nepřesvědčíme, aby přijal naši radu, veřejnost ho odsoudí a my se k ní připojíme. Svou silou ho spálíme na popel.

Význam

Světci se nezajímají o politiku, ale neustále myslí na blaho všech — proto někdy musí zasáhnout do politického dění a podniknout kroky k nápravě pomýlené vlády nebo královského rodu. V Kali-yuze ovšem světci nejsou tak mocní jako dříve, kdy svou duchovní silou dokázali spálit jakéhokoliv hříšníka na popel. Vlivem věku Kali tuto moc ztratili. Brāhmaṇové dokonce ani nedokáží dělat oběti, ve kterých jsou zvířata umístěna do ohně, aby získala nový život. Za těchto okolností by světci místo aktivního zasahování do politiky měli zpívat mahā-mantru Hare Kṛṣṇa. Milostí Pána Caitanyi může pouhým zpíváním této Hare Kṛṣṇa mahā-mantry získat celé obyvatelstvo veškerý prospěch, aniž by se zapletlo do politických záležitostí.

4.14.13

Verš

evam adhyavasāyainaṁ
munayo gūḍha-manyavaḥ
upavrajyābruvan venaṁ
sāntvayitvā ca sāmabhiḥ

Synonyma

evam — takto; adhyavasāya — když se rozhodli; enam — za ním; munayaḥ — velcí mudrci; gūḍha-manyavaḥ — se skrytým hněvem; upavrajya — přišli; abruvan — promluvili; venam — ke králi Venovi; sāntvayitvā — poté, co uklidnili; ca — také; sāmabhiḥ — sladkými slovy.

Překlad

Když velcí mudrci došli k tomuto rozhodnutí, vydali se za králem Venou. Uklidnili ho sladkými slovy, skrývajíce svůj skutečný hněv, a poté k němu promluvili následovně.

4.14.14

Verš

munaya ūcuḥ
nṛpa-varya nibodhaitad
yat te vijñāpayāma bhoḥ
āyuḥ-śrī-bala-kīrtīnāṁ
tava tāta vivardhanam

Synonyma

munayaḥ ūcuḥ — velcí mudrci pravili; nṛpa-varya — ó nejlepší z králů; nibodha — pokus se laskavě pochopit; etat — toto; yat — co; te — tobě; vijñāpayāma — dáme pokyny; bhoḥ — ó králi; āyuḥ — délka života; śrī — bohatství; bala — síla; kīrtīnām — dobrá pověst; tava — tvoje; tāta — drahý synu; vivardhanam — vzroste.

Překlad

Velcí mudrci pravili: Drahý králi, přišli jsme ti dát dobrou radu. Poslouchej nás prosím pozorně. Když tak učiníš, vzroste délka tvého života, tvé bohatství, síla a dobrá pověst.

Význam

Ve védské civilizaci je státním zřízením monarchie, v níž král přijímá rady světců a mudrců. Na základě jejich rad může mít největší výkonnou moc a všichni obyvatelé jeho království budou žít šťastně, pokojně a v blahobytu. Slavní králové velmi zodpovědně přijímali pokyny duchovně pokročilých osob, velkých mudrců, jako byl Parāśara, Vyāsadeva, Nārada, Devala a Asita. Nejprve přijali autoritu světců, a potom vykonávali svou vládní moc. V současném věku Kali se bohužel vládní představitelé pokyny světců neřídí, a proto ani občané, ani lidé ve vládě nejsou šťastní. Zkracuje se jim život a z téměř každého je troska bez jakékoliv tělesné či duchovní síly. Chtějí-li být občané v této demokratické době šťastní a úspěšní, nesmějí volit darebáky a hlupáky, kteří nemají úctu ke svatým osobám.

4.14.15

Verš

dharma ācaritaḥ puṁsāṁ
vāṅ-manaḥ-kāya-buddhibhiḥ
lokān viśokān vitaraty
athānantyam asaṅginām

Synonyma

dharmaḥ — náboženské zásady; ācaritaḥ — vykonávané; puṁsām — osobám; vāk — slovy; manaḥ — myslí; kāya — tělem; buddhibhiḥ — a inteligencí; lokān — planety; viśokān — bez utrpení; vitarati — udělují; atha — jistě; ānantyam — neomezené štěstí, osvobození; asaṅginām — těm, kdo se zbavili hmotných vlivů.

Překlad

Ti, kdo žijí podle náboženských zásad a následují je slovy, myslí, tělem a inteligencí, jsou povýšeni do nebeského království, kde neexistuje utrpení. Jsou zbaveni hmotných vlivů a zažívají neomezené štěstí.

Význam

Pokyn svatých mudrců v tomto verši zní, že král neboli hlavní představitel vlády má dávat příklad tím, že žije zbožným životem. Jak je řečeno v Bhagavad-gītě, náboženství znamená uctívat Nejvyšší Osobnost Božství. Člověk nemá předvádět, že je zbožný, ale dokonale vykonávat oddanou službu slovy, myslí, tělem a inteligencí. Bude-li takto král nebo hlava státu jednat, zbaví znečištění hmotnými kvalitami přírody nejen sám sebe, ale i obyvatelstvo a všichni budou postupně povýšeni do království Boha a půjdou zpátky domů, zpátky k Bohu. Tento pokyn shrnuje, jak má hlava státu vykonávat svou vládní moc, a dosáhnout tak štěstí nejen v tomto životě, ale i v životě po smrti.

4.14.16

Verš

sa te mā vinaśed vīra
prajānāṁ kṣema-lakṣaṇaḥ
yasmin vinaṣṭe nṛpatir
aiśvaryād avarohati

Synonyma

saḥ — ten duchovní život; te — tebou; mā — ne; vinaśet — nechť je zkažený; vīra — ó hrdino; prajānām — lidí; kṣema-lakṣaṇaḥ — příčina blahobytu; yasmin — která; vinaṣṭe — je-li zkažena; nṛpatiḥ — král; aiśvaryāt — z výsadního postavení; avarohati — klesá.

Překlad

Mudrci pokračovali: Ó velký hrdino, z tohoto důvodu bys neměl být příčinou zkázy duchovního života obyvatel. Zničí-li tvé činnosti jejich duchovní život, poklesneš ze svého výsadního královského postavení.

Význam

Dříve existovaly monarchie prakticky po celém světě, ale ideální náboženský život v nich postupně upadal na úroveň bezbožného života pro smyslový požitek, a proto byly zrušeny. Ovšem pouze zrušit monarchii a nahradit ji demokracií nestačí, nejsou-li ve vládě zbožní lidé, kteří kráčejí ve stopách velkých zbožných osobností.

4.14.17

Verš

rājann asādhv-amātyebhyaś
corādibhyaḥ prajā nṛpaḥ
rakṣan yathā baliṁ gṛhṇann
iha pretya ca modate

Synonyma

rājan — ó králi; asādhu — zlotřilými; amātyebhyaḥ — před ministry; cora-ādibhyaḥ — před zloději a darebáky; prajāḥ — občany; nṛpaḥ — král; rakṣan — chrání; yathā — podle toho, jak; balim — daně; gṛhṇan — přijímá; iha — v tomto světě; pretya — po smrti; ca — také; modate — užívá si.

Překlad

Světci pokračovali: Jestliže král chrání občany před utiskováním zlotřilými ministry a také před zloději a darebáky, smí na základě těchto zbožných činností od svých poddaných přijímat daně. Může si tak užívat v tomto světě i v životě po smrti.

Význam

Tento verš velice pěkně popisuje povinnosti zbožného krále. První a nejdůležitější povinností je chránit občany před zloději a darebáky, jakož i před ministry, kteří jsou na podobné úrovni. Dříve ministři nebyli voleni, ale dosazoval je král, a pokud nebyl dostatečně zbožný a přísný, z ministrů se stali zloději a darebáci, kteří vykořisťovali nevinné občany. Král má povinnost dohlížet, aby ve vládním sekretariátu a na úřadech nepřibývalo zlodějů a darebáků, a není-li toho schopen, nemá právo vybírat od občanů daně. Jinými slovy, král nebo vláda, kteří ukládají daně, tak mohou činit jedině za předpokladu, že dovedou občany ochránit před zloději a darebáky.

Ve dvanáctém zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu (12.1.42) se nachází popis takových zlodějů a darebáků ve vládních službách: prajās te bhakṣayiṣyanti mlecchā rājanya-rūpiṇaḥ — “Tito pyšní mlecchové (lidé na nižší úrovni než śūdrové) se budou vydávat za krále a utiskovat své poddané, kteří zase budou provozovat ty nejhříšnější činnosti. Svými zlozvyky a pošetilým chováním se tedy budou poddaní podobat svým vládcům.” Tím je vyjádřeno, že v demokratických dobách Kali-yugy poklesne veškeré obyvatelstvo na úroveň śūdrů. Kalau śūdra-sambhavaḥ — prakticky všichni lidé na světě budou śūdrové. Śūdra je člověk čtvrté třídy, který dokáže pouze pracovat pro tři vyšší společenské skupiny, a není tedy příliš inteligentní. Jelikož jsou lidé v těchto dobách demokracie pokleslí, dokáží volit jedině sobě rovné, ale vláda śūdrů nemůže dobře fungovat. Vládnout mají zástupci druhé třídy lidí, kṣatriyové, podle pokynů světců (brāhmaṇů), od kterých se očekává vysoká inteligence. V jiných věcích — Satya-yuze, Tretā-yuze a Dvāpara-yuze — obyvatelstvo nebylo tak zdegradované a hlavní představitel vlády nebyl nikdy volen. Král měl svrchovanou výkonnou moc, a jakmile přistihl nějaké ministry, že kradou, nechal je okamžitě zabít nebo propustit ze služby. Stejně jako musel zabíjet zloděje a darebáky, musel okamžitě zabít i nečestné ministry ve vládních službách. S touto obezřetností dokázal výborně řídit vládu a občané byli šťastní, že mají takového krále. Závěr je, že nedokáže-li král ochránit občany před zloději a darebáky, nemá právo na nich vymáhat daně pro svůj smyslový požitek. Pokud však občany dokonale chrání, může to dělat a žít v tomto životě velice šťastně a pokojně. Na jeho konci pak může být povýšen do nebeského království, nebo dokonce na Vaikuṇṭhy, kde bude spokojený po všech stránkách.

4.14.18

Verš

yasya rāṣṭre pure caiva
bhagavān yajña-pūruṣaḥ
ijyate svena dharmeṇa
janair varṇāśramānvitaiḥ

Synonyma

yasya — jehož; rāṣṭre — ve státě nebo království; pure — ve městech; ca — také; eva — jistě; bhagavān — Nejvyšší Pán, Osobnost Božství; yajña-pūruṣaḥ — který je poživatelem všech obětí; ijyate — je uctíván; svena — jejich vlastním; dharmeṇa — zaměstnáním; janaiḥ — lidmi; varṇa-āśrama — systém osmi společenských skupin; anvitaiḥ — kteří následují.

Překlad

Za zbožného je považován král, v jehož státě a městech lidé přísně následují systém osmi společenských skupin (vareṇ a āśramů) a prostřednictvím svého zaměstnání všichni uctívají Nejvyšší Osobnost Božství.

Význam

Tento verš velice důkladně vysvětluje povinnosti státu a občanů. Činnosti hlavního představitele vlády či krále a ostatních obyvatel by měly být usměrněny tak, aby z konečného hlediska každý vykonával oddanou službu Nejvyšší Osobnosti Božství. Král, hlava státu, je považován za zástupce Nejvyšší Osobnosti Božství a jako takový má dohlížet na řádný chod státu a na to, aby všichni občané zaujímali svá příslušná postavení ve varṇāśramském systému. Ve Viṣṇu Purāṇě je řečeno, že dokud nejsou lidé vychováni a zaměstnáni s ohledem na vědecké rozdělení společnosti na čtyři varṇy (brāhmaṇa, kṣatriya, vaiśya a śūdra) a čtyři āśramy (brahmacarya, gṛhastha, vānaprastha a sannyāsa), společnost nemůže být pokládána za skutečně lidskou a nemůže také dělat žádný pokrok ke konečnému cíli lidského života. Povinností vlády je dohlédnout, aby vše bylo v souladu s uspořádáním podle vareṇ a āśramů. Zde je řečeno: bhagavān yajña-pūruṣaḥ — Nejvyšší Osobnost Božství, Kṛṣṇa, je yajña-pūruṣa. Bhagavad-gītā (5.29) uvádí: bhoktāraṁ yajña-tapasām—Kṛṣṇa je konečný cíl všech obětí. Je také jejich poživatelem, a proto se nazývá yajña-pūruṣa. Toto slovo označuje Pána Viṣṇua, Pána Kṛṣṇu, nebo jakoukoliv Osobnost Božství z kategorie viṣṇu-tattva. V dokonalé lidské společnosti jsou lidé začleněni do vareṇ a āśramů a svými příslušnými činnostmi uctívají Pána Viṣṇua. Každý občan má své zaměstnání a slouží vykonáváním svých činností. To je dokonalost života. Bhagavad-gītā (18.46) uvádí:

yataḥ pravṛttir bhūtānāṁ
yena sarvam idaṁ tatam
sva-karmaṇā tam abhyarcya
siddhiṁ vindati mānavaḥ

“Uctívá-li člověk Pána, Jenž je zdrojem všech bytostí a je všeprostupující, může konáním svých povinností dosáhnout dokonalosti.”

Brāhmaṇové, kṣatriyové, vaiśyové a śūdrové tedy musí plnit své předepsané povinnosti, jak jsou stanoveny v śāstrách. Tak může každý uspokojit Nejvyšší Osobnost Božství, Viṣṇua. Král nebo hlavní představitel vlády musí dohlédnout, aby byli všichni občané zaměstnáni tímto způsobem. To také znamená, že stát nebo vláda se nesmí vzdát své povinnosti a prohlásit, že stát nemá nic společného s náboženstvím a nestará se o to, jaký dělají lidé pokrok ve varṇāśrama-dharmě. V dnešní době nemají osoby ve vládních službách k varṇāśrama-dharmě žádnou úctu a s falešným sebeuspokojením si myslí, že stát je světská organizace. Ve státě s takovou vládou nemůže být nikdo šťastný. Lidé se musí řídit varṇāśrama-dharmou a král musí dohlížet na pečlivé dodržování jejích zásad.

4.14.19

Verš

tasya rājño mahā-bhāga
bhagavān bhūta-bhāvanaḥ
parituṣyati viśvātmā
tiṣṭhato nija-śāsane

Synonyma

tasya — s ním; rājñaḥ — král; mahā-bhāga — ó vznešený; bhagavān — Nejvyšší Osobnost Božství; bhūta-bhāvanaḥ — ten, kdo je původní příčinou vesmírného projevu; parituṣyati — je spokojený; viśva-ātmā — Nadduše celého vesmíru; tiṣṭhataḥ — umístěný; nija-śāsane — ve svém vládním postavení.

Překlad

Ó vznešený, když král dohlíží na to, aby byla uctívána Nejvyšší Osobnost Božství, původní příčina vesmírného projevu a Nadduše každého, Pán s ním bude spokojen.

Význam

Povinností vlády je dohlížet na to, aby činnosti lidí i vlády samotné uspokojovaly Nejvyšší Osobnost Božství. Štěstí není možné tam, kde vláda ani občané nevědí nic o Nejvyšší Osobnosti Božství, Bhagavānovi, který je původní příčinou vesmírného projevu, ani o bhūta-bhāvanovi, který je Nadduší (viśvātmā), duší každého. Bez oddané služby nemohou být ani občané, ani vláda v žádném směru šťastní. V současnosti se králové a vlády nestarají, aby lidé oddaně sloužili Nejvyšší Osobnosti Božství. Místo toho raději rozvíjejí mašinérii smyslového požitku, a proto se také stále více zaplétají do komplikovaného systému přísných přírodních zákonů. Lidé by se měli osvobodit ze zajetí tří kvalit hmotné přírody a jediný možný způsob je odevzdat se Nejvyšší Osobnosti Božství. To doporučuje Bhagavad-gītā. Ani vláda, ani obyčejní lidé o tom bohužel vůbec nic nevědí — jejich zájem je soustředěn na smyslový požitek a štěstí v tomto životě. Slovo nija-śāsane (“ve svých vládních povinnostech”) naznačuje, že jak vláda, tak občané jsou zodpovědní za následování varṇāśrama-dharmy. Jakmile je obyvatelstvo začleněno do varṇāśrama-dharmy, nastává ideální situace pro skutečný život a blahobyt v tomto i příštím světě.

4.14.20

Verš

tasmiṁs tuṣṭe kim aprāpyaṁ
jagatām īśvareśvare
lokāḥ sapālā hy etasmai
haranti balim ādṛtāḥ

Synonyma

tasmin — když On; tuṣṭe — je spokojen; kim — co; aprāpyam — nemožné dosáhnout; jagatām — vesmíru; īśvara-īśvare — vládce vládců; lokāḥ — obyvatelé planet; sapālāḥ — s jejich vládnoucími božstvy; hi — z tohoto důvodu; etasmai — Jemu; haranti — obětují; balim — předměty pro uctívání; ādṛtāḥ — s velkou radostí.

Překlad

Nejvyššího Pána, Osobnost Božství, uctívají velcí polobozi, vládci vesmíru. Je-li On spokojen, není nic, čeho by nebylo možné dosáhnout. Z tohoto důvodu všichni polobozi, vládnoucí božstva různých planet, jakož i jejich obyvatelé s velkou radostí obětují všechny předměty pro Jeho uctívání.

Význam

Tento verš souhrnně popisuje celou védskou civilizaci: všechny živé bytosti — ať už na této nebo na jiných planetách — musí vykonáváním svých příslušných povinností uspokojovat Nejvyšší Osobnost Božství. Když je Pán spokojený, všechny životní potřeby jsou dodány automaticky. Ve Vedách je také řečeno: eko bahūnāṁ yo vidadhāti kāmān (Kaṭha Upaniṣad 2.2.13). Z Ved se dozvídáme, že Pán dodává každému vše potřebné, a sami můžeme vidět, že nižší zvířata, ptáci a včely, nemají žádné placené zaměstnání, a přesto neumírají pro nedostatek potravy. Žijí přirozeným způsobem a o všechny jejich životní potřeby — jídlo, spánek, sex a obranu — je postaráno.

Lidská společnost ovšem uměle vytvořila takový druh civilizace, ve kterém živá bytost zapomíná na svůj vztah s Nejvyšší Osobností Božství. Moderní společnost dokonce člověku umožňuje zapomenout na Pánovu milost, a proto jsou také moderní civilizovaní lidé neustále nešťastní a vždy jim něco schází. Nevědí, že konečným cílem života je obrátit se na Pána Viṣṇua a uspokojit Ho. Okouzlují je materialistické činnosti a pokládají současný materialistický způsob života za všechno na světě. Jejich vůdci je v tom samozřejmě stále povzbuzují a obyčejní lidé, neznalí zákonů Boha, následují své slepé vůdce na cestě do neštěstí. V zájmu nápravy této světové situace by měli být všichni lidé vychováváni ve vědomí Kṛṣṇy a jednat v souladu s varṇāśramským systémem. Stát by se měl také starat o to, aby lidé uspokojovali Nejvyšší Osobnost Božství — to je jeho prvořadá povinnost. Hnutí pro vědomí Kṛṣṇy bylo založeno za účelem přesvědčit veřejnost, aby přijala nejlepší metodu uspokojení Nejvyšší Osobnosti Božství, a tak vyřešila všechny své problémy.

4.14.21

Verš

taṁ sarva-lokāmara-yajña-saṅgrahaṁ
trayīmayaṁ dravyamayaṁ tapomayam
yajñair vicitrair yajato bhavāya te
rājan sva-deśān anuroddhum arhasi

Synonyma

tam — Jeho; sarva-loka — na všech planetách; amara — s vládnoucími božstvy; yajña — oběti; saṅgraham — kdo přijímá; trayī-mayam — souhrn tří Ved; dravya-mayam — vlastník všeho příslušenství; tapaḥ-mayam — cíl veškeré askeze; yajñaiḥ — oběťmi; vicitraiḥ — různými; yajataḥ — uctívání; bhavāya — pro povýšení; te — tvé; rājan — ó králi; sva-deśān — obyvatele své země; anuroddhum — vést; arhasi — měl bys.

Překlad

Drahý králi, Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, je společně s vládnoucími božstvy poživatelem výsledků všech obětí na všech planetách. Je souhrnem tří Ved, vlastníkem všeho a konečným cílem veškeré askeze. Obyvatelé tvé země by proto měli vykonávat různé oběti pro tvoje povýšení. Rozhodně bys je měl neustále vést k nabízení těchto obětí.

4.14.22

Verš

yajñena yuṣmad-viṣaye dvijātibhir
vitāyamānena surāḥ kalā hareḥ
sviṣṭāḥ sutuṣṭāḥ pradiśanti vāñchitaṁ
tad-dhelanaṁ nārhasi vīra ceṣṭitum

Synonyma

yajñena — obětí; yuṣmat — tvé; viṣaye — v království; dvijātibhiḥ — brāhmaṇy; vitāyamānena — vykonávané; surāḥ — všichni polobozi; kalāḥ — expanze; hareḥ — Osobnosti Božství; su-iṣṭāḥ — náležitě uctívaní; su-tuṣṭāḥ — velice spokojení; pradiśanti — dají; vāñchitam — vytoužený výsledek; tat-helanam — neúctu k nim; na — ne; arhasi — měl bys; vīra — ó hrdino; ceṣṭitum — projevovat.

Překlad

Když budou brāhmaṇové ve tvém království vykonávat oběti, všichni polobozi, kteří jsou úplnými expanzemi Pána, budou s jejich činnostmi velice spokojeni a dají ti, po čem toužíš. Proto nezastavuj vykonávání obětí, ó hrdino. Pokud je ukončíš, urazíš tím polobohy.

4.14.23

Verš

vena uvāca
bāliśā bata yūyaṁ vā
adharme dharma-māninaḥ
ye vṛttidaṁ patiṁ hitvā
jāraṁ patim upāsate

Synonyma

venaḥ — král Vena; uvāca — odpověděl; bāliśāḥ — jako děti; bata — ó; yūyam — vy všichni; vā — vskutku; adharme — v bezbožnosti; dharma-māninaḥ — vidíte něco zbožného; ye — vy všichni, kteří; vṛttidam — který živí; patim — manžela; hitvā — zříkáte se; jāram — milence; patim — manžela; upāsate — uctíváte.

Překlad

Král Vena odpověděl: Jste zcela nezkušení. Je vskutku politováníhodné, že se držíte něčeho, co je bezbožné, a pokládáte to za zbožné. Připadá mi, že se chcete vzdát svého skutečného manžela, který vás živí, a hledáte si k uctívání nějakého milence.

Význam

Král Vena byl tak pošetilý, že svaté mudrce prohlásil za nezkušené jako malé děti. Tím je vlastně obviňoval, že nemají dokonalé poznání. Tak mohl odmítnout jejich radu a zároveň je nařknout, že jsou jako žena, jež se nestará o svého manžela, který ji živí, a namísto toho chodí uspokojovat milence, který ji neživí. Smysl tohoto přirovnání je zjevný. Povinností kṣatriyů je zaměstnávat brāhmaṇy různými náboženskými činnostmi a král má brāhmaṇy živit. Pokud brāhmaṇové uctívají místo krále polobohy, jsou znečištění jako nemravné ženy.

4.14.24

Verš

avajānanty amī mūḍhā
nṛpa-rūpiṇam īśvaram
nānuvindanti te bhadram
iha loke paratra ca

Synonyma

avajānanti — nectí; amī — ti (kdo); mūḍhāḥ — nevědomí; nṛpa-rūpiṇam — v podobě krále; īśvaram — Osobnost Božství; na — ne; anuvindanti — vnímají; te — oni; bhadram — štěstí; iha — v tomto; loke — světě; paratra — po smrti; ca — také.

Překlad

Ti, kdo z hluboké nevědomosti neuctívají krále, jenž je ve skutečnosti Nejvyšší Osobnost Božství, neprožívají štěstí ani v tomto světě, ani po smrti.

4.14.25

Verš

ko yajña-puruṣo nāma
yatra vo bhaktir īdṛśī
bhartṛ-sneha-vidūrāṇāṁ
yathā jāre kuyoṣitām

Synonyma

kaḥ — kdo (je); yajña-puruṣaḥ — poživatel všech obětí; nāma — jménem; yatra — komu; vaḥ — vaše; bhaktiḥ — oddaná služba; īdṛśī — tak velká; bhartṛ — k manželovi; sneha — lásky; vidūrāṇām — zbavených; yathā — jako; jāre — k milenci; ku-yoṣitām — nemravných žen.

Překlad

Jste tolik oddáni polobohům, ale kdo jsou? Vaše láska k nim je jako láska nemravné ženy, která zanedbává manželství a věnuje veškerou pozornost svému milenci.

4.14.26-27

Verš

viṣṇur viriñco giriśa
indro vāyur yamo raviḥ
parjanyo dhanadaḥ somaḥ
kṣitir agnir apāmpatiḥ

ete cānye ca vibudhāḥ
prabhavo vara-śāpayoḥ
dehe bhavanti nṛpateḥ
sarva-devamayo nṛpaḥ

Synonyma

viṣṇuḥ — Pán Viṣṇu; viriñcaḥ — Pán Brahmā; giriśaḥ — Pán Śiva; indraḥ — Pán Indra; vāyuḥ — Vāyu, vládce vzduchu; yamaḥ — Yama, vládce smrti; raviḥ — bůh Slunce; parjanyaḥ — vládce dešťů; dhana-daḥ — pokladník Kuvera; somaḥ — bůh Měsíce; kṣitiḥ — vládnoucí božstvo Země; agniḥ — bůh ohně; apām-patiḥ — Varuṇa, vládce vod; ete — ti všichni; ca — a; anye — další; ca — také; vibudhāḥ — polobozi; prabhavaḥ — způsobilí; vara-śāpayoḥ — požehnání i prokletí; dehe — v těle; bhavanti — přebývají; nṛpateḥ — krále; sarva-devamayaḥ — pojímá všechny polobohy; nṛpaḥ — král.

Překlad

Pán Viṣṇu; Pán Brahmā; Pán Śiva; Pán Indra; Vāyu, vládce vzduchu; Yama, vládce smrti; bůh Slunce; vládce dešťů; pokladník Kuvera; bůh Měsíce; vládnoucí božstvo Země; Agni, bůh ohně; Varuṇa, vládce vod, a všichni ostatní velcí polobozi, kteří jsou způsobilí udělit požehnání i proklít, přebývají v těle krále. Proto se král označuje jako osoba, jež pojímá všechny polobohy, kteří představují nedílné části jeho těla.

Význam

Je mnoho démonů, kteří se považují za Nejvyššího a tvrdí o sobě, že vládnou Slunci, Měsíci a dalším planetám. Původem toho všeho je falešná pýcha. Také král Vena vyvinul démonskou mentalitu a vydával se za Nejvyšší Osobnost Božství. Takových démonů je v tomto věku Kali mnoho a velcí mudrci a světci je všechny odsuzují.

4.14.28

Verš

tasmān māṁ karmabhir viprā
yajadhvaṁ gata-matsarāḥ
baliṁ ca mahyaṁ harata
matto ’nyaḥ ko ’gra-bhuk pumān

Synonyma

tasmāt — z tohoto důvodu; mām — mě; karmabhiḥ — obřadními činnostmi; viprāḥ — ó brāhmaṇové; yajadhvam — uctívejte; gata — bez; matsarāḥ — závisti; balim — předměty pro uctívání; ca — také; mahyam — mně; harata — přineste; mattaḥ — než já; anyaḥ — jiný; kaḥ — kdo (je); agra-bhuk — poživatel prvního obětování; pumān — osobnost.

Překlad

Král Vena pokračoval: Z tohoto důvodu byste měli odložit svou závist, kterou vůči mně chováte, ó brāhmaṇové, a místo toho svými obřadními činnostmi uctívat mě a obětovat mi všechny náležité předměty. Jste-li inteligentní, měli byste vědět, že neexistuje vyšší osobnost, než jsem já, která by mohla přijímat první obětování ve všech obřadech.

Význam

Kṛṣṇa Samotný říká v průběhu celé Bhagavad-gīty, že neexistuje vyšší pravda, než je On. Král Vena napodoboval Nejvyšší Osobnost Božství; na základě falešné pýchy se vydával za Nejvyššího Pána. To vše jsou charakteristiky démonské osoby.

4.14.29

Verš

maitreya uvāca
itthaṁ viparyaya-matiḥ
pāpīyān utpathaṁ gataḥ
anunīyamānas tad-yācñāṁ
na cakre bhraṣṭa-maṅgalaḥ

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — Maitreya pravil; ittham — takto; viparyaya-matiḥ — ten, kdo vyvinul zvrácenou inteligenci; pāpīyān — nejhříšnější; utpatham — z pravé cesty; gataḥ — sešel; anunīyamānaḥ — jemuž byla projevena veškerá úcta; tat-yācñām — žádost mudrců; na — ne; cakre — přijal; bhraṣṭa — zbavený; maṅgalaḥ — všeho štěstí.

Překlad

Velký mudrc Maitreya pokračoval: Král, který ztratil veškerou inteligenci, jelikož žil velice hříšně a sešel ze správné cesty, tak přišel o všechno štěstí. Nedokázal přijmout žádosti velkých mudrců, které mu předložili s velkou úctou, a proto byl ztracen.

Význam

Démoni nevěří autoritám; jsou k nim naopak vždy neuctiví. Vymýšlejí si své vlastní náboženské zásady a neposlouchají velké osobnosti, jako je Vyāsa či Nārada, a dokonce ani Nejvyšší Osobnost Božství, Kṛṣṇu. Jakmile člověk neposlouchá autority, okamžitě se stává velkým hříšníkem a přichází o své štěstí. Král byl tak namyšlený a drzý, že se opovážil zneuctít velké světce, a to mu přineslo zkázu.

4.14.30

Verš

iti te ’sat-kṛtās tena
dvijāḥ paṇḍita-māninā
bhagnāyāṁ bhavya-yācñāyāṁ
tasmai vidura cukrudhuḥ

Synonyma

iti — takto; te — všichni velcí mudrci; asat-kṛtāḥ — uražení; tena — králem; dvijāḥ — brāhmaṇové; paṇḍita-māninā — který se považoval za velice učeného; bhagnāyām — zdrcení; bhavya — příznivá; yācñāyām — jejich žádost; tasmai — na něho; vidura — ó Viduro; cukrudhuḥ — velice se rozhněvali.

Překlad

Můj milý Viduro, nechť je ti osud příznivý. Pošetilý král, jenž se považoval za velice učeného, takto urazil velké mudrce a ti, zdrceni jeho slovy, se na něho velmi rozhněvali.

4.14.31

Verš

hanyatāṁ hanyatām eṣa
pāpaḥ prakṛti-dāruṇaḥ
jīvañ jagad asāv āśu
kurute bhasmasād dhruvam

Synonyma

hanyatām — zabte ho; hanyatām — zabte ho; eṣaḥ — tohoto krále; pāpaḥ — představitel hříchu; prakṛti — povahou; dāruṇaḥ — nejkrutější; jīvan — když bude žít; jagat — celý svět; asau — on; āśu — velmi brzy; kurute — učiní; bhasmasāt — popelem; dhruvam — jistě.

Překlad

Všichni velcí mudrci volali: Zabte ho! Zabte ho! Je to ten nejhorší hříšník. Bude-li žít, celý svět kvůli němu jistě zakrátko lehne popelem.

Význam

Velcí světci jsou obvykle nesmírně laskaví ke všem živým bytostem, ale je-li zabit had nebo štír, nermoutí se. Není dobré, aby světci zabíjeli, ale pro zabíjení démonů, kteří jsou stejní jako hadi a štíři, mají plnou podporu. Všichni svatí mudrci se tedy rozhodli tohoto hrozného, pro celou lidskou společnost nebezpečného krále Venu zabít. Můžeme si udělat obrázek o tom, do jaké míry světci skutečně ovládali krále. Začne-li král nebo vláda projevovat démonské chování, je povinností světce vládu svrhnout a nahradit ji lidmi, kteří si to zaslouží, neboť se řídí příkazy a pokyny svatých osob.

4.14.32

Verš

nāyam arhaty asad-vṛtto
naradeva-varāsanam
yo ’dhiyajña-patiṁ viṣṇuṁ
vinindaty anapatrapaḥ

Synonyma

na — nikdy; ayam — tento člověk; arhati — zaslouží si; asat-vṛttaḥ — jehož jednání je tak bezbožné; nara-deva — světského krále nebo světského boha; vara-āsanam — vznešený trůn; yaḥ — ten, kdo; adhiyajña-patim — Pána všech obětí; viṣṇum — Pána Viṣṇua; vinindati — uráží; anapatrapaḥ — nestydatý.

Překlad

Mudrci pokračovali: Tento bezbožný, nestydatý muž si vůbec nezaslouží sedět na trůnu. Je tak drzý, že se opovážil urážet dokonce i Nejvyšší Osobnost Božství, Pána Viṣṇua.

Význam

Urážky a pomlouvání Pána Viṣṇua nebo Jeho oddaných nesmíme nikdy tolerovat. Oddaný je obvykle velice pokorný a mírný a nechce s nikým vyvolávat spor. Také nikomu nezávidí. Čistý oddaný však okamžitě vzplane hněvem, když vidí, že je urážen Pán Viṣṇu nebo Jeho oddaný. To je povinnost oddaného. I když je obvykle mírný a pokorný, dopouští se velké chyby, pokud mlčí při urážení Pána nebo Jeho oddaného.

4.14.33

Verš

ko vainaṁ paricakṣīta
venam ekam ṛte ’śubham
prāpta īdṛśam aiśvaryaṁ
yad-anugraha-bhājanaḥ

Synonyma

kaḥ — kdo; vā — vskutku; enam — Pána; paricakṣīta — pomlouval by; venam — král Vena; ekam — jedině; ṛte — než; aśubham — neblahý; prāptaḥ — když získal; īdṛśam — takto; aiśvaryam — bohatství; yat — Jehož; anugraha — milostí; bhājanaḥ — přijímá.

Překlad

Kdo jiný než tento zlovolný král Vena by mohl pomlouvat Nejvyššího Pána, Jehož milostí člověk získává všechno štěstí a bohatství?

Význam

Když začne být lidská společnost individuálně i kolektivně bezbožná a pomlouvá autoritu Nejvyšší Osobnosti Božství, je odsouzena k zániku. Tím, že si neváží milosti Pána, na sebe taková civilizace přivolává jen samé neštěstí.

4.14.34

Verš

itthaṁ vyavasitā hantum
ṛṣayo rūḍha-manyavaḥ
nijaghnur huṅkṛtair venaṁ
hatam acyuta-nindayā

Synonyma

ittham — takto; vyavasitāḥ — rozhodli se; hantum — zabít; ṛṣayaḥ — mudrci; rūḍha — projevili; manyavaḥ — svůj hněv; nijaghnuḥ — zabili; hum-kṛtaiḥ — hněvivými slovy nebo zvukem hum; venam — krále Venu; hatam — mrtvý; acyuta — proti Nejvyšší Osobnosti Božství; nindayā — rouháním.

Překlad

Velcí mudrci, takto projevující svůj skrytý hněv, se okamžitě rozhodli krále zabít. Vena byl již vlastně mrtvý svým urážením Nejvyšší Osobnosti Božství. Mudrci ho tedy zabili pouze slovy s vysokou frekvencí, aniž by použili nějakou zbraň.

4.14.35

Verš

ṛṣibhiḥ svāśrama-padaṁ
gate putra-kalevaram
sunīthā pālayām āsa
vidyā-yogena śocatī

Synonyma

ṛṣibhiḥ — mudrci; sva-āśrama-padam — do svých pousteven; gate — poté, co se vrátili; putra — svého syna; kalevaram — tělo; sunīthā — Sunīthā, matka krále Veny; pālayām āsa — uchovala; vidyā-yogena — mantrou a příměsmi; śocatī — s nářkem.

Překlad

Poté, co se všichni mudrci vrátili do svých pousteven, propadla Sunīthā, matka krále Veny, velkému nářku nad smrtí svého syna. Rozhodla se uchovat jeho mrtvé tělo použitím různých příměsí a pronášením manter (mantra-yogena).

4.14.36

Verš

ekadā munayas te tu
sarasvat-salilāplutāḥ
hutvāgnīn sat-kathāś cakrur
upaviṣṭāḥ sarit-taṭe

Synonyma

ekadā — jednou; munayaḥ — všichni ti velcí světci; te — oni; tu — potom; sarasvat — řeky Sarasvatī; salila — ve vodě; āplutāḥ — koupali se; hutvā — nabízeli obětiny; agnīn — do ohňů; sat-kathāḥ — rozhovory o transcendentálních námětech; cakruḥ — začali vést; upaviṣṭāḥ — sedící; sarit-taṭe — u řeky.

Překlad

Titíž světci jednou po koupeli v řece Sarasvatī začali vykonávat své každodenní povinnosti tím, že nabízeli obětiny do obětních ohňů. Poté usedli na břehu řeky a rozmlouvali o transcendentální osobě Pána a Jeho zábavách.

4.14.37

Verš

vīkṣyotthitāṁs tadotpātān
āhur loka-bhayaṅkarān
apy abhadram anāthāyā
dasyubhyo na bhaved bhuvaḥ

Synonyma

vīkṣya — viděli; utthitān — vznikaly; tadā — tehdy; utpātān — nepokoje; āhuḥ — začali rozmlouvat; loka — ve společnosti; bhayam-karān — vyvolávající paniku; api — zdali; abhadram — neštěstí; anāthāyāḥ — bez vládce; dasyubhyaḥ — od zlodějů a darebáků; na — ne; bhavet — může se stát; bhuvaḥ — světu.

Překlad

V těch dnech docházelo v zemi k různým nepokojům, které ve společnosti vyvolávaly paniku. Mudrci proto mezi sebou začali rozmlouvat: “Král je mrtvý a svět nemá ochránce. Všem lidem hrozí neštěstí pocházející od zlodějů a darebáků.”

Význam

Vždy, když v zemi vznikají nepokoje a panika, jsou ohroženy majetky a životy občanů, neboť se objeví různí zloději a darebáci. V takových dobách je zřejmé, že vládce nebo vláda jsou mrtví. Všechna tato neštěstí nastala kvůli smrti krále Veny, a světci si proto začali dělat velké starosti o bezpečí obyčejných lidí. Z toho je patrné, že i když světci nemají co do činění s politickým děním, projevují vždy soucit s obyvatelstvem. Přestože se tedy neustále drží stranou společnosti, ze své milosti a soucitu se zamýšlejí nad tím, jak občanům umožnit pokojně vykonávat obřady a následovat pravidla a usměrnění varṇāśrama-dharmy. To bylo také v zájmu těchto mudrců. V současném věku Kali všude a ve všem vládne zmatek, a proto by se měli světci věnovat zpívání mantry Hare Kṛṣṇa, jak je doporučeno v śāstrách:

harer nāma harer nāma
harer nāmaiva kevalaṁ
kalau nāsty eva nāsty eva
nāsty eva gatir anyathā

V zájmu duchovního i hmotného blahobytu by měl každý s oddaností zpívat mantru Hare Kṛṣṇa.

4.14.38

Verš

evaṁ mṛśanta ṛṣayo
dhāvatāṁ sarvato-diśam
pāṁsuḥ samutthito bhūriś
corāṇām abhilumpatām

Synonyma

evam — takto; mṛśantaḥ — když uvažovali; ṛṣayaḥ — velcí světci; dhāvatām — běžících; sarvataḥ-diśam — ze všech stran; pāṁsuḥ — prach; samutthitaḥ — zdvíhal se; bhūriḥ — od mnoha; corāṇām — zlodějů a darebáků; abhilumpatām — kteří rabovali.

Překlad

Když spolu velcí mudrci takto rozmlouvali, viděli, jak se na všech stranách zdvíhají mračna prachu. Způsobili je pobíhající zloději a darebáci, kteří rabovali majetek občanů.

Význam

Zloději a darebáci jen čekají na nějaký politický převrat, aby využili příležitosti k rabování majetku obyčejných lidí. Proto je vždy zapotřebí silná vláda, která jim v tom zabrání.

4.14.39-40

Verš

tad upadravam ājñāya
lokasya vasu lumpatām
bhartary uparate tasminn
anyonyaṁ ca jighāṁ-satām

cora-prāyaṁ jana-padaṁ
hīna-sattvam arājakam
lokān nāvārayañ chaktā
api tad-doṣa-darśinaḥ

Synonyma

tat — tehdy; upadravam — znepokojení; ājñāya — pochopili; lokasya — obyvatelstva; vasu — bohatství; lumpatām — způsobené těmi, kteří rabovali; bhartari — ochránce; uparate — mrtev; tasmin — král Vena; anyonyam — jeden druhého; ca — také; jighāṁ-satām — chtěli zabít; cora-prāyam — plný zlodějů; jana-padam — stát; hīna — zbavený; sattvam — usměrnění; arājakam — bez krále; lokān — zloděje a darebáky; na — ne; avārayan — potlačili; śaktāḥ — schopní tak učinit; api — ačkoliv; tat-doṣa — nesprávnost toho; darśinaḥ — zvážili.

Překlad

Když světci viděli mračna prachu, pochopili, že smrtí krále Veny vznikl velký chaos. Bez vlády ve státě neexistoval zákon a řád, a z toho důvodu velmi vzrostl počet vraždících zlodějů a darebáků, kteří rabovali bohatství obyčejných lidí. Ačkoliv mudrci mohli tyto nepokoje potlačit vlastní silou — stejně jako zabili krále — považovali to ze své strany za nesprávné, a proto se o to nepokusili.

Význam

Světci a velcí mudrci v nouzové situaci zabili krále Venu, ale neujali se vlády, aby potlačili nárůst zlodějů a darebáků, který nastal po jeho smrti. Povinností brāhmaṇů a světců není zabíjet, i když to mohou někdy v nouzi udělat. Silou svých manter mohli pobít všechny zloděje a darebáky, ale uvážili, že to je povinností kšatrijských králů, a proto se zabíjení zdrželi.

4.14.41

Verš

brāhmaṇaḥ sama-dṛk śānto
dīnānāṁ samupekṣakaḥ
sravate brahma tasyāpi
bhinna-bhāṇḍāt payo yathā

Synonyma

brāhmaṇaḥ — brāhmaṇa; sama-dṛk — vyrovnaný; śāntaḥ — pokojný; dīnānām — ubohé; samupekṣakaḥ — když hrubě zanedbává; sravate — ubývá; brahma — duchovní síla; tasya — jeho; api — jistě; bhinna-bhāṇḍāt — z prasklé nádoby; payaḥ — voda; yathā — jako.

Překlad

Velcí mudrci uvažovali, že i když je brāhmaṇa pokojný a nestranný, neboť je ke všem stejný, přesto nemá zanedbávat ubohé lidské bytosti. Jestliže tak činí, ubývá tím jeho duchovní síly, stejně jako voda vytéká z prasklé nádoby.

Význam

Brāhmaṇové, nejvyšší složka lidské společnosti, jsou většinou oddaní. Dění v hmotném světě si obvykle nevšímají, protože jsou plně zaměstnáni snahou o duchovní pokrok. Nastane-li však ve společnosti nějaká pohroma, nemohou zůstat nestranní. Kdyby neudělali nic pro zlepšení tísnivých podmínek lidí, je řečeno, že by tím utrpělo jejich duchovní poznání. Téměř všichni mudrci chodí do Himalájí pro svůj osobní prospěch, ale Prahlāda Mahārāja řekl, že nechce osvobození sám. Rozhodl se čekat, dokud nebude schopen osvobodit všechny pokleslé duše světa.

Brāhmaṇové, kteří dosáhli vznešeného postavení, se nazývají vaiṣṇavové. Existují dva druhy brāhmaṇů — brāhmaṇa-paṇḍita a brāhmaṇa-vaiṣṇava. Každý kvalifikovaný brāhmaṇa je přirozeně velice učený, ale když je jeho učenost pokročilá v pochopení Nejvyšší Osobnosti Božství, stává se brāhmaṇa-vaiṣṇavou. Ten, kdo se nestal vaiṣṇavou, ještě nedosáhl úplné dokonalosti bráhmanské kultury.

Světci moudře uvážili, že i když byl král Vena velmi hříšný, narodil se v rodu Dhruvy Mahārāje a semeno v takovém rodu chrání Keśava, Nejvyšší Osobnost Božství. Na základě toho chtěli podniknout určité kroky ke zlepšení situace. Kvůli nepřítomnosti krále vládl chaos a vše bylo obrácené vzhůru nohama.

4.14.42

Verš

nāṅgasya vaṁśo rājarṣer
eṣa saṁsthātum arhati
amogha-vīryā hi nṛpā
vaṁśe ’smin keśavāśrayāḥ

Synonyma

na — ne; aṅgasya — krále Aṅgy; vaṁśaḥ — rodová posloupnost; rāja-ṛṣeḥ — svatého krále; eṣaḥ — tato; saṁsthātum — ukončena; arhati — má být; amogha — bez hříchu, mocné; vīryāḥ — jejich semeno; hi — protože; nṛpāḥ — králové; vaṁśe — v rodině; asmin — této; keśava — Nejvyšší Osobnosti Božství; āśrayāḥ — pod ochranou.

Překlad

Mudrci rozhodli, že potomstvo rodu svatého krále Aṅgy nesmí zaniknout, neboť semeno v tomto rodu bylo velice mocné a děti měly všechny předpoklady stát se oddanými Pána.

Význam

Čistota rodové posloupnosti se nazývá amogha-vīrya. V rodinách dvojzrozených brāhmaṇů a kṣatriyů, ale i v rodinách vaiśyů, musí být zbožná posloupnost semene uchována čistá pomocí očistných obřadů, počínaje garbhādhāna-saṁskārou, která se vykonává před početím dítěte. Bez přísného dodržování těchto očistných metod, zvláště v rodinách brāhmaṇů, se rodí nečisté potomstvo a postupně se objevují hříšné činnosti. Mahārāja Aṅga byl velice čistý díky očistě semene v rodině Mahārāje Dhruvy. Jeho semeno se ovšem znečistilo stykem s manželkou Sunīthou, která byla shodou okolností dcerou zosobněné smrti. Z tohoto znečištěného semene se narodil král Vena, což byla pro rodinu Dhruvy Mahārāje pohroma. Všichni světci a mudrci to vzali v úvahu a rozhodli se zasáhnout, jak je popsáno v následujících verších.

4.14.43

Verš

viniścityaivam ṛṣayo
vipannasya mahīpateḥ
mamanthur ūruṁ tarasā
tatrāsīd bāhuko naraḥ

Synonyma

viniścitya — rozhodli se; evam — tak; ṛṣayaḥ — velcí mudrci; vipannasya — mrtvého; mahī-pateḥ — krále; mamanthuḥ — kvedlali; ūrum — stehna; tarasā — zvláštní silou; tatra — poté; āsīt — narodila se; bāhukaḥ — jménem Bāhuka (trpaslík); naraḥ — osoba.

Překlad

Poté, co světci a mudrci učinili konečné rozhodnutí, kvedlali velmi silně a zvláštním způsobem stehny mrtvého těla krále Veny. Výsledkem jejich kvedlání bylo, že se z Venova těla narodila trpasličí osoba.

Význam

To, že se kvedláním stehny krále Veny narodila nová osoba, dokazuje, že duše je individuální a oddělená od těla. Velcí mudrci a světci mohli z Venova mrtvého těla vytvořit další osobu, ale nemohli přivést krále Venu zpátky k životu. Král Vena byl nenávratně pryč a nepochybně přijal další tělo. Světci a mudrci se zajímali pouze o Venovo tělo, jelikož bylo výsledkem posloupnosti semene v rodině Mahārāje Dhruvy. V těle krále Veny tedy existovaly složky, ze kterých bylo možné vytvořit další tělo, a to také pomocí zvláštního způsobu kvedlání stehny mrtvého těla skutečně vzniklo. Přestože bylo Venovo tělo mrtvé, bylo uchováno pomocí léčiv a manter, které pronášela jeho matka. Díky tomu v něm byly přítomné všechny složky potřebné pro vytvoření dalšího těla. To, že z mrtvého těla krále Veny vzešlo tělo osoby jménem Bāhuka, nebylo tedy nic udivujícího. Bylo pouze třeba znát postup, jak to uskutečnit. Ze semene jednoho těla se utváří další tělo a příznaky života se v něm projevují díky tomu, že se do něho uchýlí duše. Neměli bychom se domnívat, že z mrtvého těla Mahārāje Veny nemohlo vzejít žádné další tělo. Stalo se tak díky zručnému počínání mudrců.

4.14.44

Verš

kāka-kṛṣṇo ’tihrasvāṅgo
hrasva-bāhur mahā-hanuḥ
hrasva-pān nimna-nāsāgro
raktākṣas tāmra-mūrdhajaḥ

Synonyma

kāka-kṛṣṇaḥ — černý jako vrána; ati-hrasva — velice krátké; aṅgaḥ — jeho údy; hrasva — krátké; bāhuḥ — jeho paže; mahā — mohutné; hanuḥ — jeho čelisti; hrasva — krátké; pāt — jeho nohy; nimna — plochá; nāsa-agraḥ — špička jeho nosu; rakta — načervenalé; akṣaḥ — jeho oči; tāmra — jako měď; mūrdha-jaḥ — jeho vlasy.

Překlad

Tento tvor zrozený ze stehen krále Veny se jmenoval Bāhuka a měl pleť černou jako vrána. Všechny údy jeho těla včetně paží a nohou byly velice krátké a jeho čelisti byly mohutné. Měl plochý nos, načervenalé oči a vlasy barvy mědi.

4.14.45

Verš

taṁ tu te ’vanataṁ dīnaṁ
kiṁ karomīti vādinam
niṣīdety abruvaṁs tāta
sa niṣādas tato ’bhavat

Synonyma

tam — jemu; tu — potom; te — mudrci; avanatam — poklonil se; dīnam — pokorný; kim — co; karomi — mám dělat; iti — takto; vādinam — ptal se; niṣīda — posaď se; iti — takto; abruvan — odpověděli; tāta — můj milý Viduro; saḥ — on; niṣādaḥ — jménem Niṣāda; tataḥ — poté; abhavat — stal se.

Překlad

Byl velice pokorný — hned po narození se poklonil a ptal se: “Pánové, co mám dělat?” Velcí mudrci odpověděli: “Prosím, posaď se (niṣīda).” Tak se narodil Niṣāda, otec rasy Naiṣāda.

Význam

V śāstrách je řečeno, že hlava těla představuje brāhmaṇy, paže představují kṣatriye, břicho vaiśyi a nohy, počínaje stehny, představují śūdry. Śūdrové se někdy nazývají “černí” (kṛṣṇa). Brāhmaṇové se nazývají śukla, “bílí”, a kṣatriyové a vaiśyové představují směs černé a bílé. O lidech, kteří jsou neobyčejně bílí, se však říká, že bělost jejich pleti způsobila bílá lepra. Lze učinit závěr, že bílou nebo zlatou barvu pleti mají vyšší společenské skupiny, zatímco černá je barvou śūdrů.

4.14.46

Verš

tasya vaṁśyās tu naiṣādā
giri-kānana-gocarāḥ
yenāharaj jāyamāno
vena-kalmaṣam ulbaṇam

Synonyma

tasya — jeho (Niṣādovi); vaṁśyāḥ — potomci; tu — potom; naiṣādāḥ — zvaní Naiṣādové; giri-kānana — hory a lesy; gocarāḥ — obývají; yena — protože; aharat — vzal na sebe; jāyamānaḥ — narozený; vena — z krále Veny; kalmaṣam — všechny hříchy; ulbaṇam — strašlivé.

Překlad

Niṣāda na sebe hned po narození vzal všechny hříchy krále Veny, a proto Naiṣādové neustále páchají hříšné činnosti — kradou, rabují a loví. Z toho důvodu je jim dovoleno žít jen v horách a lesích.

Význam

Naiṣādové nesmějí žít ve městech, neboť jsou od přírody hříšní. Jejich těla jsou proto velice ošklivá a hříšné jsou také jejich činnosti. Měli bychom však vědět, že i tito hříšní lidé (někdy zvaní též Kirātové) mohou být milostí čistého oddaného ze svého hříšného postavení osvobozeni a dosáhnout nejvyšší úrovně vaiṣṇavů. Transcendentální láskyplná oddaná služba Pánu může učinit kohokoliv — bez ohledu na to, jak je hříšný — způsobilým pro návrat domů, zpátky k Bohu. Člověk se pouze musí prostřednictvím oddané služby zbavit všeho znečištění. Tak může každý splnit předpoklady pro návrat domů, zpátky k Bohu. To potvrzuje Samotný Pán v Bhagavad-gītě (9.32):

māṁ hi pārtha vyapāśritya
ye 'pi syuḥ pāpa-yonayaḥ
striyo vaiśyās tathā śūdrās
te 'pi yānti parāṁ gatim

“Ó synu Pṛthy, všichni, kdo se ke Mně uchýlí; byť i nižšího rodu — ženy, vaiśyové (obchodníci) a śūdrové (dělníci) — mohou dosáhnout nejvyššího cíle.”

Takto končí Bhaktivedantovy výklady ke čtrnácté kapitole čtvrtého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Příběh o králi Venovi”.

KAPITOLA PATNÁCTÁ

Zjevení a korunovace krále Pṛthua

4.15.1

Verš

maitreya uvāca
atha tasya punar viprair
aputrasya mahīpateḥ
bāhubhyāṁ mathyamānābhyāṁ
mithunaṁ samapadyata

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — Maitreya hovořil dále; atha — takto; tasya — jeho; punaḥ — znovu; vipraiḥ — brāhmaṇy; aputrasya — bez syna; mahīpateḥ — krále; bāhubhyām — z paží; mathyamānābhyām — kvedláním; mithunam — pár; samapadyata — narodil se.

Překlad

Velký mudrc Maitreya pokračoval: Můj milý Viduro, poté brāhmaṇové a velcí mudrci dále kvedlali oběma pažemi mrtvého těla krále Veny. Výsledkem bylo, že z těchto paží vzešly dvě osoby opačného pohlaví.

4.15.2

Verš

tad dṛṣṭvā mithunaṁ jātam
ṛṣayo brahma-vādinaḥ
ūcuḥ parama-santuṣṭā
viditvā bhagavat-kalām

Synonyma

tat — ten; dṛṣṭvā — když viděli; mithunam — pár; jātam — narozený; ṛṣayaḥ — velcí mudrci; brahma-vādinaḥ — odborníci na védské poznání; ūcuḥ — řekli; parama — velmi; santuṣṭāḥ — spokojeni; viditvā — jelikož věděli; bhagavat — Nejvyšší Osobnosti Božství; kalām — expanze.

Překlad

Velcí mudrci byli odborníky na védské poznání. Když viděli muže a ženu narozené z paží Venova těla, byli velmi spokojeni, neboť pochopili, že dvojice byla expanzí úplné části Viṣṇua, Nejvyšší Osobnosti Božství.

Význam

Metoda, kterou použili velcí mudrci a učenci s hlubokým poznáním Ved, byla dokonalá. Tím, že se postarali, aby král Vena dal nejprve vzniknout Bāhukovi (jak je popsáno v minulé kapitole), odstranili všechny reakce za jeho hříšné činnosti. Poté, co bylo tělo krále Veny takto očištěno, vzešli z něho muž a žena. Velcí mudrci pochopili, že se jedná o expanzi Pána Viṣṇua. Nebyla to samozřejmě viṣṇu-tattva, ale zvláště zmocněná expanze Pána Viṣṇua, zvaná āveśa.

4.15.3

Verš

ṛṣaya ūcuḥ
eṣa viṣṇor bhagavataḥ
kalā bhuvana-pālinī
iyaṁ ca lakṣmyāḥ sambhūtiḥ
puruṣasyānapāyinī

Synonyma

ṛṣayaḥ ūcuḥ — mudrci pravili; eṣaḥ — tento muž; viṣṇoḥ — Pána Viṣṇua; bhagavataḥ — Nejvyšší Osobnosti Božství; kalā — expanze; bhuvana-pālinī — Jenž udržuje svět; iyam — tato žena; ca — také; lakṣmyāḥ — bohyně štěstí; sambhūtiḥ — expanze; puruṣasya — Pána; anapāyinī — neoddělitelná.

Překlad

Velcí mudrci pravili: Muž je úplnou expanzí moci Pána Viṣṇua, Jenž udržuje celý vesmír, a žena je úplnou expanzí bohyně štěstí, jež se od Pána nikdy neoddělí.

Význam

Zde je jasně řečeno, že bohyně štěstí není od Pána nikdy oddělena. Lidé v hmotném světě mají bohyni štěstí velice rádi a touží po její přízni v podobě bohatství. Měli by ovšem vědět, že je neoddělitelná od Pána Viṣṇua. Materialisté by měli pochopit, že bohyni štěstí je třeba uctívat společně s Pánem Viṣṇuem a neuvažovat o ní odděleně. Chtějí-li si materialisté, kteří vyhledávají přízeň bohyně štěstí, udržet hmotné bohatství, musí uctívat Pána Viṣṇua a Lakṣmī společně. Jakmile materialista jedná jako Rāvaṇa, který chtěl oddělit Sītu od Pána Rāmacandry, zničí ho to. Ti, kdo jsou bohatí a mají přízeň bohyně štěstí v tomto světě, musí své peníze vložit do služby Pánu. Pak si mohou bez potíží nadále udržet své honosné postavení.

4.15.4

Verš

ayaṁ tu prathamo rājñāṁ
pumān prathayitā yaśaḥ
pṛthur nāma mahārājo
bhaviṣyati pṛthu-śravāḥ

Synonyma

ayam — tento; tu — potom; prathamaḥ — první; rājñām — z králů; pumān — muž; prathayitā — rozšíří; yaśaḥ — slávu; pṛthuḥ — Mahārāja Pṛthu; nāma — jménem; mahā-rājaḥ — velký král; bhaviṣyati — stane se; pṛthu-śravāḥ — velice proslulý.

Překlad

Tento muž dokáže rozšířit svou slávu po celém světě. Jeho jméno bude Pṛthu a bude první mezi králi.

Význam

Existují různé druhy inkarnací Nejvyšší Osobnosti Božství. V śāstrách je řečeno, že Garuḍa (přepravce Pána Viṣṇua), Pán Śiva a Ananta jsou velice mocné inkarnace Pánova aspektu Brahmanu. Podobně Śacīpati neboli Indra, král nebes, je inkarnací chtivého aspektu Pána a Aniruddha je inkarnací Pánovy mysli. Král Pṛthu je inkarnací Pánovy vládnoucí moci. Takto velcí mudrci a světci předpověděli budoucí činnosti krále Pṛthua, o němž bylo již dříve řečeno, že je částečnou inkarnací úplné expanze Pána.

4.15.5

Verš

iyaṁ ca sudatī devī
guṇa-bhūṣaṇa-bhūṣaṇā
arcir nāma varārohā
pṛthum evāvarundhatī

Synonyma

iyam — toto děvče; ca — a; su-datī — které má velice hezké zuby; devī — bohyně štěstí; guṇa — dobrými vlastnostmi; bhūṣaṇa — ozdoby; bhūṣaṇā — kdo zdobí; arciḥ — Arci; nāma — jménem; vara-ārohā — velice krásná; pṛthum — ke králi Pṛthuovi; eva — jistě; avarundhatī — velice přitahovaná.

Překlad

Dívka má tak krásné zuby a vznešené vlastnosti, že ve skutečnosti ona bude zdobit své ozdoby. Její jméno bude Arci a v budoucnu přijme krále Pṛthua za svého manžela.

4.15.6

Verš

eṣa sākṣād dharer aṁśo
jāto loka-rirakṣayā
iyaṁ ca tat-parā hi śrīr
anujajñe ’napāyinī

Synonyma

eṣaḥ — tento muž; sākṣāt — přímo; hareḥ — Nejvyšší Osobnosti Božství; aṁśaḥ — částečné zastoupení; jātaḥ — narozený; loka — celý svět; rirakṣayā — s touhou chránit; iyam — tato žena; ca — také; tat-parā — k němu velice připoutaná; hi — jistě; śrīḥ — bohyně štěstí; anujajñe — narodila se; anapāyinī — neoddělitelná.

Překlad

Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, se zjevil prostřednictvím části Své energie v podobě krále Pṛthua, aby chránil lidi tohoto světa. Bohyně štěstí je stálou společnicí Pána, a proto se částečně inkarnovala jako Arci, aby se stala královnou Mahārāje Pṛthua.

Význam

V Bhagavad-gītě Pán říká, že vždy, když vidíme nějakou neobyčejnou moc, měli bychom vědět, že se jedná o určité částečné zastoupení Nejvyšší Osobnosti Božství. Existuje nesčetně mnoho takových osobností, ale ne všechny jsou přímo úplné expanze Pána, viṣṇu-tattva. Mnoho živých bytostí patří do kategorie śakti-tattva. Tyto inkarnace, zplnomocněné pro zvláštní účely, se nazývají śaktyāveśa-avatārové. Právě takovým śaktyāveśa-avatārem Pána byl král Pṛthu a Arci, jeho manželka, byla śaktyāveśa-avatārem bohyně štěstí.

4.15.7

Verš

maitreya uvāca
praśaṁsanti sma taṁ viprā
gandharva-pravarā jaguḥ
mumucuḥ sumano-dhārāḥ
siddhā nṛtyanti svaḥ-striyaḥ

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — velký mudrc Maitreya řekl; praśaṁsanti sma — chválili, oslavovali; tam — jeho (Pṛthua); viprāḥ — všichni brāhmaṇové; gandharva-pravarāḥ — nejlepší z Gandharvů; jaguḥ — zpívali; mumucuḥ — házeli; sumanaḥ-dhārāḥ — spršky květů; siddhāḥ — osobnosti ze Siddhaloky; nṛtyanti — tančily; svaḥ — z nebeských planet; striyaḥ — ženy (Apsary).

Překlad

Velký mudrc Maitreya pokračoval: Můj milý Vidurajī, všichni brāhmaṇové tehdy krále Pṛthua velmi chválili a oslavovali a nejlepší zpěváci z Gandharvaloky opěvovali jeho slávu. Obyvatelé Siddhaloky rozhazovali spršky květů a krásné ženy na nebeských planetách tančily v extázi.

4.15.8

Verš

śaṅkha-tūrya-mṛdaṅgādyā
nedur dundubhayo divi
tatra sarva upājagmur
devarṣi-pitṝṇāṁ gaṇāḥ

Synonyma

śaṅkha — lastury; tūrya — trubky; mṛdaṅga — bubny; ādyāḥ — atd.; neduḥ — zněly; dundubhayaḥ — kotle; divi — ve vesmíru; tatra — tam; sarve — všichni; upājagmuḥ — přišli; deva-ṛṣi — polobozi a mudrci; pitṝṇām — předků; gaṇāḥ — skupiny.

Překlad

Vesmírem zněly lastury, trubky, bubny a kotle a všichni velcí mudrci, předkové a osobnosti z nebeských planet sestoupili z různých planetárních systémů na Zemi.

4.15.9-10

Verš

brahmā jagad-gurur devaiḥ
sahāsṛtya sureśvaraiḥ
vainyasya dakṣiṇe haste
dṛṣṭvā cihnaṁ gadābhṛtaḥ

pādayor aravindaṁ ca
taṁ vai mene hareḥ kalām
yasyāpratihataṁ cakram
aṁśaḥ sa parameṣṭhinaḥ

Synonyma

brahmā — Pán Brahmā; jagat-guruḥ — pán vesmíru; devaiḥ — polobohy; saha — doprovázen; āsṛtya — dospěl; sura-īśvaraiḥ — s vládci všech nebeských planet; vainyasya — Mahārāje Pṛthua, syna Veny; dakṣiṇe — pravé; haste — na ruce; dṛṣṭvā — viděl; cihnam — znamení; gadā-bhṛtaḥ — Pána Viṣṇua, který nosí kyj; pādayoḥ — na dvou nohách; aravindam — lotosový květ; ca — také; tam — jeho; vai — jistě; mene — pochopil; hareḥ — Nejvyšší Osobnosti Božství; kalām — část úplné expanze; yasya — jehož; apratihatam — nepřemožitelný; cakram — disk; aṁśaḥ — částečné zastoupení; saḥ — on; parameṣṭhinaḥ — Nejvyšší Osobnosti Božství.

Překlad

Pán Brahmā, vládce celého vesmíru, tam dospěl v doprovodu všech polobohů a jejich vůdců. Když viděl na pravé ruce krále Pṛthua čáry, které jsou na dlani Pána Viṣṇua, a na chodidlech jeho nohou otisky lotosových květů, pochopil, že král Pṛthu je částečným zastoupením Nejvyšší Osobnosti Božství. Ten, jehož dlaň nese znamení disku a další podobné čáry, má být považován za částečné zastoupení neboli inkarnaci Nejvyššího Pána.

Význam

Existuje systém, podle kterého lze poznat inkarnaci Nejvyšší Osobnosti Božství. V dnešní době se stává lacinou módou přijímat jakéhokoliv darebáka jako inkarnaci Boha, ale z této události je zřejmé, že Pán Brahmā osobně prohlédl ruce a nohy krále Pṛthua, aby se přesvědčil, zda nesou charakteristické znaky. Učení mudrci a brāhmaṇové prorokovali, že Pṛthu Mahārāja bude částečnou inkarnací úplné expanze Pána. V době Kṛṣṇovy přítomnosti se ale jeden král prohlašoval za Vāsudeva, a Pán Kṛṣṇa ho za to zabil. Nežli někoho přijmeme jako inkarnaci Boha, měli bychom si ověřit jeho totožnost podle příznaků uvedených v śāstrách. Jestliže tyto příznaky nemá, autority ho mohou zabít, neboť se za inkarnaci Boha vydává neprávem.

4.15.11

Verš

tasyābhiṣeka ārabdho
brāhmaṇair brahma-vādibhiḥ
ābhiṣecanikāny asmai
ājahruḥ sarvato janāḥ

Synonyma

tasya — jeho; abhiṣekaḥ — korunovace; ārabdhaḥ — uspořádána; brāhmaṇaiḥ — učenými brāhmaṇy; brahma-vādibhiḥ — připoutanými k védským obřadům; ābhiṣecanikāni — různé předměty potřebné pro vykonání obřadu; asmai — jemu; ājahruḥ — přinesli; sarvataḥ — ze všech stran; janāḥ — lidé.

Překlad

Učení brāhmaṇové, kteří byli velice připoutaní k védským obřadům, poté uspořádali královu korunovaci. Lidé, přicházející ze všech stran, přinesli různé předměty potřebné pro vykonání obřadu, a vše bylo tedy připraveno.

4.15.12

Verš

sarit-samudrā girayo
nāgā gāvaḥ khagā mṛgāḥ
dyauḥ kṣitiḥ sarva-bhūtāni
samājahrur upāyanam

Synonyma

sarit — řeky; samudrāḥ — moře; girayaḥ — hory; nāgāḥ — hadi; gāvaḥ — krávy; khagāḥ — ptáci; mṛgāḥ — zvířata; dyauḥ — nebe; kṣitiḥ — Země; sarva-bhūtāni — všechny živé bytosti; samājahruḥ — shromáždili; upāyanam — různé druhy darů.

Překlad

Všechny řeky, moře, hory, hadi, krávy, ptáci, zvířata, nebeské planety, planeta Země a všechny ostatní živé bytosti shromáždili podle svých schopností různé dary, aby je nabídli králi.

4.15.13

Verš

so ’bhiṣikto mahārājaḥ
suvāsāḥ sādhv-alaṅkṛtaḥ
patnyārciṣālaṅkṛtayā
vireje ’gnir ivāparaḥ

Synonyma

saḥ — král; abhiṣiktaḥ — když byl korunován; mahārājaḥ — Mahārāja Pṛthu; su-vāsāḥ — nádherně oblečen; sādhu-alaṅkṛtaḥ — bohatě ozdoben šperky; patnyā — se svou manželkou; arciṣā — jménem Arci; alaṅkṛtayā — pěkně ozdobenou; vireje — vypadal; agniḥ — oheň; iva — jako; aparaḥ — další.

Překlad

Takto byl velký král Pṛthu, oblečený v nádherných šatech a ozdobený mnoha šperky, korunován a uveden na trůn. Král a jeho manželka Arci, která byla rovněž skvěle ozdobená, vypadali přesně jako oheň.

4.15.14

Verš

tasmai jahāra dhanado
haimaṁ vīra varāsanam
varuṇaḥ salila-srāvam
ātapatraṁ śaśi-prabham

Synonyma

tasmai — jemu; jahāra — daroval; dhana-daḥ — pokladník polobohů (Kuvera); haimam — ze zlata; vīra — ó Viduro; vara-āsanam — královský trůn; varuṇaḥ — polobůh Varuṇa; salila-srāvam — který rozprašoval kapky vody; ātapatram — slunečník; śaśi-prabham — zářící jako měsíc.

Překlad

Velký mudrc pokračoval: Můj milý Viduro, Kuvera daroval velkému králi Pṛthuovi zlatý trůn a polobůh Varuṇa mu věnoval slunečník, který neustále rozprašoval jemné kapky vody a zářil jako měsíc.

4.15.15

Verš

vāyuś ca vāla-vyajane
dharmaḥ kīrtimayīṁ srajam
indraḥ kirīṭam utkṛṣṭaṁ
daṇḍaṁ saṁyamanaṁ yamaḥ

Synonyma

vāyuḥ — polobůh vládnoucí vzduchu; ca — také; vāla-vyajane — dvě cāmary z žíní; dharmaḥ — král náboženství; kīrti-mayīm — zvětšující slávu; srajam — girlandu; indraḥ — král nebes; kirīṭam — helmici; utkṛṣṭam — velmi cennou; daṇḍam — žezlo; saṁyamanam — pro vládu nad světem; yamaḥ — vládce smrti.

Překlad

Vāyu, polobůh, který vládne vzduchu, daroval králi Pṛthuovi dvě ovívadla z žíní (cāmary); Dharma, král náboženství, mu věnoval květinovou girlandu, která měla zvětšit jeho slávu; Indra, král nebes, ho obdařil cennou helmicí a Yamarāja, vládce smrti, mu daroval žezlo pro vládu nad světem.

4.15.16

Verš

brahmā brahmamayaṁ varma
bhāratī hāram uttamam
hariḥ sudarśanaṁ cakraṁ
tat-patny avyāhatāṁ śriyam

Synonyma

brahmā — Pán Brahmā; brahma-mayam — z duchovního poznání; varma — brnění; bhāratī — bohyně učenosti; hāram — náhrdelník; uttamam — transcendentální; hariḥ — Nejvyšší Osobnost Božství; sudarśanam cakram — disk Sudarśana; tat-patnī — Jeho manželka (Lakṣmī); avyāhatām — nepomíjivou; śriyam — krásu a bohatství.

Překlad

Pán Brahmā daroval králi Pṛthuovi brnění z duchovního poznání; Bhāratī (Sarasvatī), Brahmova manželka, mu věnovala transcendentální náhrdelník; Pán Viṣṇu ho obdaroval diskem Sudarśana a manželka Pána Viṣṇua, bohyně štěstí, ho obdařila nepomíjivým bohatstvím.

Význam

Všichni polobozi obdarovali krále Pṛthua různými dary. Hari, inkarnace Nejvyšší Osobnosti Božství, známý na nebeských planetách jako Upendra, dal králi disk Sudarśana. Tento disk Sudarśana není totožný se Sudarśana cakrou, kterou používá Osobnost Božství, Kṛṣṇa nebo Viṣṇu. Jelikož byl Mahārāja Pṛthu částečným zastoupením moci Nejvyšší Osobnosti Božství, disk Sudarśana, který dostal, představoval částečnou moc původní Sudarśana cakry.

4.15.17

Verš

daśa-candram asiṁ rudraḥ
śata-candraṁ tathāmbikā
somo ’mṛtamayān aśvāṁs
tvaṣṭā rūpāśrayaṁ ratham

Synonyma

daśa-candram — ozdobený deseti měsíci; asim — meč; rudraḥ — pán Śiva; śata-candram — ozdobený sty měsíci; tathā — takto; ambikā — bohyně Durgā; somaḥ — polobůh vládnoucí Měsíci; amṛta-mayān — z nektaru; aśvān — koně; tvaṣṭā — polobůh Viśvakarmā; rūpa-āśrayam — velmi krásný; ratham — vůz.

Překlad

Pán Śiva mu věnoval meč v pochvě ozdobené deseti měsíci a jeho manželka, bohyně Durgā, štít zdobený stovkou měsíců. Polobůh Měsíce mu daroval koně vytvořené z nektaru a polobůh Viśvakarmā velmi krásný vůz.

4.15.18

Verš

agnir āja-gavaṁ cāpaṁ
sūryo raśmimayān iṣūn
bhūḥ pāduke yogamayyau
dyauḥ puṣpāvalim anvaham

Synonyma

agniḥ — polobůh ohně; āja-gavam — z rohů koz a krav; cāpam — luk; sūryaḥ — bůh Slunce; raśmi-mayān — zářící jako sluneční svit; iṣūn — šípy; bhūḥ — Bhūmi, bohyně vládnoucí Zemi; pāduke — dva střevíce; yoga-mayyau — plné mystické síly; dyauḥ — polobozi v meziplanetárním prostoru; puṣpa — květů; āvalim — dary; anu-aham — den za dnem.

Překlad

Agni, polobůh ohně, mu daroval luk z kozích a kravských rohů a bůh Slunce ho obdaroval šípy zářícími jako sluneční svit. Vládnoucí božstvo Bhūrloky mu věnovalo střevíce plné mystické síly a polobozi z meziplanetárního prostoru mu znovu a znovu přinášeli květinové dary.

Význam

Tento verš uvádí, že královy střevíce byly obdařeny mystickými silami (pāduke yogamayyau). Jakmile si je tedy král nazul, okamžitě ho odnesly, kamkoliv si přál. Mystičtí yogīni se dovedou libovolně přemisťovat z jednoho místa na druhé a stejnou moc měly i střevíce krále Pṛthua.

4.15.19

Verš

nāṭyaṁ sugītaṁ vāditram
antardhānaṁ ca khecarāḥ
ṛṣayaś cāśiṣaḥ satyāḥ
samudraḥ śaṅkham ātmajam

Synonyma

nāṭyam — divadelní umění; su-gītam — umění zpívat sladké písně; vāditram — umění hry na hudební nástroje; antardhānam — umění zmizet; ca — také; khe-carāḥ — polobozi cestující ve vesmíru; ṛṣayaḥ — velcí mudrci; ca — také; āśiṣaḥ — požehnání; satyāḥ — neomylná; samudraḥ — polobůh oceánu; śaṅkham — lasturu; ātma-jam — vydal ze sebe.

Překlad

Polobozi, kteří neustále cestují v meziplanetárním prostoru, obdařili krále Pṛthua uměním hrát divadelní hry, zpívat písně, hrát na hudební nástroje a kdykoliv z vlastní vůle zmizet. Velcí mudrci mu dali také neomylná požehnání a oceán mu nabídl lasturu, kterou vydal sám ze sebe.

4.15.20

Verš

sindhavaḥ parvatā nadyo
ratha-vīthīr mahātmanaḥ
sūto ’tha māgadho vandī
taṁ stotum upatasthire

Synonyma

sindhavaḥ — moře; parvatāḥ — hory; nadyaḥ — řeky; ratha-vīthīḥ — cesty průjezdné pro vůz; mahā-ātmanaḥ — velké duše; sūtaḥ — profesionální přednašeč chvalozpěvů; atha — potom; māgadhaḥ — profesionální pěvec; vandī — profesionální přednašeč modliteb; tam — jeho; stotum — chválit; upatasthire — předstoupili.

Překlad

Moře, hory a řeky mu poskytly cesty, kudy bude moci bez překážek projíždět svým vozem. Poté před něho předstoupili sūta, māgadha a vandī a podle svých příslušných povinností začali skládat modlitby a chvalozpěvy.

4.15.21

Verš

stāvakāṁs tān abhipretya
pṛthur vainyaḥ pratāpavān
megha-nirhrādayā vācā
prahasann idam abravīt

Synonyma

stāvakān — nabízející modlitby; tān — ty osoby; abhipretya — když viděl, chápal; pṛthuḥ — král Pṛthu; vainyaḥ — syn Veny; pratāpa-vān — velice mocný; megha-nirhrādayā — vážným jako hřmění mraků; vācā — s hlasem; prahasan — s úsměvem; idam — toto; abravīt — pravil.

Překlad

Když před sebou velice mocný král Pṛthu, syn Veny, uviděl tyto profesionály, usmál se na ně, aby jim poblahopřál, a hlasem vážným jako hřmění mraků pravil následující.

4.15.22

Verš

pṛthur uvāca
bhoḥ sūta he māgadha saumya vandiḻ
loke ’dhunāspaṣṭa-guṇasya me syāt
kim āśrayo me stava eṣa yojyatāṁ
mā mayy abhūvan vitathā giro vaḥ

Synonyma

pṛthuḥ uvāca — král Pṛthu řekl; bhoḥ sūta — ó sūto; he māgadha — ó māgadho; saumya — urozený; vandin — ó oddaný přednášející modlitby; loke — v tomto světě; adhunā — právě nyní; aspaṣṭa — nejsou zřetelně projevené; guṇasya — jehož vlastnosti; me — u mě; syāt — může být; kim — proč; āśrayaḥ — útočiště; me — u mě; stavaḥ — chvála; eṣaḥ — tato; yojyatām — může se vztahovat; mā — nikdy; mayi — na mě; abhūvan — byla; vitathāḥ — naprázdno; giraḥ — slova; vaḥ — vaše.

Překlad

Král Pṛthu řekl: Ó urozený sūto, māgadho a další oddaný přednášející modlitby, vlastnosti, o kterých hovoříte, u mě nejsou zřetelně projevené. Proč byste mě měli chválit za všechny tyto rysy, když nejsem jejich útočištěm? Nechci, aby tato slova, která jsou mi určena, vyzněla naprázdno — ale bude lépe, když je věnujete někomu jinému.

Význam

Všechny modlitby a chvalozpěvy, které přednášeli sūta, māgadha a vandī, popisovaly božské vlastnosti Mahārāje Pṛthua, který byl śaktyāveśa inkarnací Nejvyšší Osobnosti Božství. Tyto vlastnosti však ještě nebyly projeveny, a proto se král Pṛthu velice pokorně ptal, proč ho oddaní chválí takovými vznešenými slovy. Nechtěl, aby mu skládali modlitby a oslavovali ho, dokud vlastnosti, o kterých hovořili, nebude skutečně mít. Skládání modliteb bylo nepochybně namístě, jelikož byl inkarnací Boha, ale upozorňoval, že nikoho nelze přijmout jako inkarnaci Osobnosti Božství, aniž by měl božské vlastnosti. V současnosti se objevuje mnoho takzvaných inkarnací Osobnosti Božství, ale to jsou obyčejní hlupáci a darebáci, které lidé přijímají jako inkarnace Boha, přestože žádné božské vlastnosti nemají. Král Pṛthu si přál, aby v budoucnosti jeho skutečné vlastnosti mohly tato slova chvály ospravedlnit. I když byly přednášené modlitby bezchybné, Pṛthu Mahārāja naznačil, že takové modlitby by se neměly přednášet nezpůsobilé osobě, která se vydává za inkarnaci Nejvyšší Osobnosti Božství.

4.15.23

Verš

tasmāt parokṣe ’smad-upaśrutāny alaṁ
kariṣyatha stotram apīcya-vācaḥ
saty uttamaśloka-guṇānuvāde
jugupsitaṁ na stavayanti sabhyāḥ

Synonyma

tasmāt — proto; parokṣe — někdy v budoucnosti; asmat — o mých; upaśrutāni — vlastnostech, o kterých jste hovořili; alam — dostatečně; kariṣyatha — budete moci skládat; stotram — modlitby; apīcya-vācaḥ — ó vznešení přednašeči; sati — je správné zaměstnání; uttama-śloka — Nejvyšší Osobnosti Božství; guṇa — o vlastnostech; anuvāde — rozhovor; jugupsitam — odporné osobě; na — nikdy; stavayanti — přednášejí modlitby; sabhyāḥ — ti, kdo jsou vznešení.

Překlad

Ó vznešení přednašeči, skládejte takové modlitby v pravý čas, až se u mě vlastnosti, o kterých hovoříte, skutečně projeví. Vznešení lidé, kteří přednášejí modlitby Nejvyšší Osobnosti Božství, takové vlastnosti nepřisuzují lidské bytosti, která je ve skutečnosti nemá.

Význam

Vznešení oddaní Nejvyšší Osobnosti Božství dobře vědí, kdo je Bůh a kdo není. Neoddaní impersonalisté sice nemají o Bohu žádnou představu a nikdy se k Nejvyšší Osobnosti Božství nemodlí, ale zato vždy s radostí přijímají jako Boha nějakého člověka a skládají své modlitby jemu. To je rozdíl mezi oddaným a démonem. Démoni si vytvářejí své vlastní bohy nebo po vzoru Rāvaṇy a Hiraṇyakaśipua prohlašují za Boha sami sebe. Pṛthu Mahārāja byl skutečnou inkarnací Nejvyšší Osobnosti Božství, ale přesto takovou chválu odmítl, neboť vlastnosti Nejvyšší Osoby ještě neprojevil. Chtěl zdůraznit, že pokud někdo ve skutečnosti tyto vlastnosti nemá, neměl by své stoupence a oddané nabádat, aby ho za ně oslavovali, i když je možné, že je projeví v budoucnu. Jestliže se člověk, který nenese příznaky velké osobnosti, nechává od svých stoupenců chválit s očekáváním, že tyto příznaky vyvine později, pak je taková chvála ve skutečnosti urážkou.

4.15.24

Verš

mahad-guṇān ātmani kartum īśaḥ
kaḥ stāvakaiḥ stāvayate ’sato ’pi
te ’syābhaviṣyann iti vipralabdho
janāvahāsaṁ kumatir na veda

Synonyma

mahat — vznešené; guṇān — vlastnosti; ātmani — v sobě; kartum — projevit; īśaḥ — způsobilý; kaḥ — kdo; stāvakaiḥ — stoupenci; stāvayate — nabádá, aby byl chválen; asataḥ — neexistující; api — ačkoliv; te — oni; asya — jeho; abhaviṣyan — mohl by být; iti — takto; vipralabdhaḥ — podveden; jana — lidí; avahāsam — urážka; kumatiḥ — hlupák; na — ne; veda — ví.

Překlad

Jak by inteligentní člověk, který je natolik způsobilý, že by mohl tyto vznešené vlastnosti mít, mohl dovolit svým stoupencům, aby ho za ně chválili, když je ve skutečnosti nemá? Chválit člověka slovy, že kdyby byl vzdělaný, mohl by být velkým učencem nebo velkou osobností, není nic jiného než podvádění. Hlupák, který přijímá takovou chválu, neví, že ho tato slova pouze urážejí.

Význam

To, že Pṛthu Mahārāja je inkarnací Nejvyšší Osobnosti Božství, si Pán Brahmā a další polobozi již ověřili, když mu přinesli mnohé nebeské dary. Jelikož však byl právě korunován, nemohl ještě své božské vlastnosti projevit činy, a proto nechtěl od oddaných přijímat chválu. Takzvané inkarnace Boha by si tedy měly vzít z chování krále Pṛthua ponaučení. Démoni bez božských vlastností nemají právo přijímat neoprávněnou chválu od svých stoupenců.

4.15.25

Verš

prabhavo hy ātmanaḥ stotraṁ
jugupsanty api viśrutāḥ
hrīmantaḥ paramodārāḥ
pauruṣaṁ vā vigarhitam

Synonyma

prabhavaḥ — velmi mocné osoby; hi — jistě; ātmanaḥ — sebe samotných; stotram — chválu; jugupsanti — nemají rády; api — ačkoliv; viśrutāḥ — velice slavné; hrī-mantaḥ — skromné; parama-udārāḥ — navýsost velkodušné osoby; pauruṣam — mocné činy; vā — také; vigarhitam — ohavné.

Překlad

Stejně jako osoba, která má smysl pro čest a šlechetnost, nerada slyší o svých ohavných činech, tak i velice slavný a mocný člověk nerad slyší svoji chválu.

4.15.26

Verš

vayaṁ tv aviditā loke
sūtādyāpi varīmabhiḥ
karmabhiḥ katham ātmānaṁ
gāpayiṣyāma bālavat

Synonyma

vayam — my; tu — tehdy; aviditāḥ — nikoliv slavní; loke — ve světě; sūta-ādya — ó vy v čele se sūtou; api — nyní; varīmabhiḥ — velkými, chvályhodnými; karmabhiḥ — činy; katham — jak; ātmānam — mně; gāpayiṣyāma — mohu vás nechat přednášet; bālavat — jako děti.

Překlad

Král Pṛthu pokračoval: Moji drazí oddaní v čele se sūtou, nyní nejsem svými činy nijak slavný, neboť jsem nevykonal nic chvályhodného, co byste mohli oslavovat. Jak bych po vás tedy mohl chtít, abyste chválili mé činnosti jako malé děti?

Význam

Takto končí Bhaktivedantovy výklady k patnácté kapitole čtvrtého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Zjevení a korunovace krále Pṛthua”.

KAPITOLA ŠESTNÁCTÁ

Profesionální přednašeči chválí krále Pṛthua

4.16.1

Verš

maitreya uvāca
iti bruvāṇaṁ nṛpatiṁ
gāyakā muni-coditāḥ
tuṣṭuvus tuṣṭa-manasas
tad-vāg-amṛta-sevayā

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — velký mudrc Maitreya pravil; iti — takto; bruvāṇam — hovořícímu; nṛpatim — králi; gāyakāḥ — přednašeči; muni — mudrců; coditāḥ — na pokyn; tuṣṭuvuḥ — chválili, uspokojovali; tuṣṭa — spokojené; manasaḥ — jejich mysli; tat — jeho; vāk — slova; amṛta — nektarová; sevayā — když slyšeli.

Překlad

Velký mudrc Maitreya pokračoval: Když král Pṛthu hovořil, jeho nektarová slova plná pokory přednašeče velice těšila. Poté na pokyn velkých mudrců znovu začali krále velmi uctivě chválit vznešenými modlitbami.

Význam

Slovo muni-coditāḥ se vztahuje na pokyny získané od velkých mudrců a světců. I když byl Mahārāja Pṛthu právě dosazen na královský trůn a neprojevoval v té době ještě své božské schopnosti, přednašeči jako sūta, māgadha a vandī věděli díky pokynům velkých mudrců a učených brāhmaṇů, že je inkarnací Boha. Inkarnace Boha je třeba rozpoznat podle pokynů autorizovaných osob. Boha si nemůžeme sami vymyslet. Jak říkal Narottama dāsa Ṭhākura: sādhu-śāstra-guru — všechny duchovní otázky je nutné posuzovat podle pokynů světců, písem a duchovního mistra. Duchovní mistr je ten, kdo se řídí pokyny svých předchůdců — sādhuů neboli světců. Pravý duchovní mistr neříká nic, co není uvedené v autorizovaných písmech. Obyčejní lidé musí následovat pokyny sādhua, śāstry a gurua. To, co prohlašují śāstry a pravý sādhu nebo guru, se od sebe nesmí lišit.

Přednašeči, jako byl sūta a māgadha, získali důvěrné poznání o tom, že král Pṛthu je inkarnací Osobnosti Božství. I když král jejich chválu odmítal, protože tehdy ještě neprojevoval své božské vlastnosti, nepřestali ho chválit. Byli s ním naopak velmi spokojeni, neboť bez ohledu na to, že byl inkarnací Boha, jednal s oddanými velice pokorně a příjemně. V této souvislosti si můžeme připomenout zmínku v dřívějším verši (4.15.21), že král Pṛthu hovořil k přednašečům s úsměvem a v příjemném rozpoložení. Od Pána nebo Jeho inkarnace se tedy musíme učit vlídnosti a pokoře. Královo chování přednašeče velice těšilo, a proto se svou chválou pokračovali a podle pokynů sādhuů a mudrců dokonce předpověděli jeho budoucí činnosti.

4.16.2

Verš

nālaṁ vayaṁ te mahimānuvarṇane
yo deva-varyo ’vatatāra māyayā
venāṅga-jātasya ca pauruṣāṇi te
vācas-patīnām api babhramur dhiyaḥ

Synonyma

na alam — neschopni; vayam — my; te — tvé; mahima — slávy; anuvarṇane — v popisování; yaḥ — ty, kdo; deva — Osobnost Božství; varyaḥ — nejpřednější; avatatāra — sestoupil; māyayā — působením Své vnitřní energie, bezpříčinnou milostí; vena-aṅga — z těla krále Veny; jātasya — kdo se zjevil; ca — a; pauruṣāṇi — slavné činnosti; te — tebe; vācaḥ-patīnām — velkých řečníků; api — přestože; babhramuḥ — jsou zmatené; dhiyaḥ — mysli.

Překlad

Přednašeči pokračovali: Milý králi, jsi přímá inkarnace Nejvyšší Osobnosti Božství, Pána Viṣṇua, a Jeho bezpříčinnou milostí jsi sestoupil na tuto Zemi. Proto nedokážeme tvé vznešené činnosti náležitě oslavit. Přestože ses zjevil prostřednictvím těla krále Veny, ani velcí řečníci a vypravěči, jako je Pán Brahmā a další polobozi, nedokáží tvé slavné činnosti bezezbytku popsat.

Význam

Slovo māyayā v tomto verši znamená “tvou bezpříčinnou milostí”. Māyāvādští filozofové vykládají slovo māyā ve významu “iluze” nebo “nepravda”, ale jeho další význam je “bezpříčinná milost”. Existují dva druhy māyi — yogamāyā a mahāmāyā. Mahāmāyā je expanzí yogamāyi a obě jsou různými projevy Pánových vnitřních energií. Jak je řečeno v Bhagavad-gītě, Pán se zjevuje prostřednictvím Svých vnitřních energií (ātma-māyayā), a proto je třeba odmítnout māyāvādské vysvětlení, že se Pán zjevuje v těle daném vnější, hmotnou energií. Pán a Jeho inkarnace jsou plně nezávislí a působením vnitřní energie se mohou zjevit kdekoliv. Král Pṛthu se sice narodil z takzvaně mrtvého těla krále Veny, ale přesto byl inkarnací Nejvyšší Osobnosti Božství, která se zjevila prostřednictvím Pánovy vnitřní energie. Pán se může zjevit v jakékoliv rodině. Někdy se zjevuje jako inkarnace ryby (matsya-avatāra) nebo kance (varāha-avatāra). Má naprostou svobodu zjevit se působením Své vnitřní energie kdekoliv. Je řečeno, že Ananta, inkarnace Pána s nekonečně mnoha ústy, se nemůže dobrat konce Pánovy slávy, přestože ji popisuje již od nepaměti. Co potom říci o polobozích, jako je Pán Brahmā, Pán Śiva a další? Nejvyšší Pán je śiva-viriñci-nutam — polobozi jako Pán Brahmā a Pán Śiva Ho neustále uctívají. Jestliže ani polobozi nedokáží najít přiměřená slova, aby vyjádřili Pánovu slávu, co teprve říci o ostatních? Přednašeči (sūta, māgadha a další) se proto cítili nezpůsobilí o králi Pṛthuovi hovořit.

Oslavováním Pána vznešenými verši se očistíme. I když se nedokážeme k Pánu odpovídajícím způsobem modlit, naší povinností je se o to pokoušet, abychom se očistili. Není pravda, že když ani polobozi jako Pán Brahmā a Pán Śiva nedokáží přiměřeně oslavovat Pána, měli bychom se svým oslavováním přestat. Spíše — jak řekl Prahlāda Mahārāja, by měl každý oslavovat Pána podle svých schopností. Jsme-li vážní a upřímní oddaní, Pán nám dá inteligenci, jak se modlit správným způsobem.

4.16.3

Verš

athāpy udāra-śravasaḥ pṛthor hareḥ
kalāvatārasya kathāmṛtādṛtāḥ
yathopadeśaṁ munibhiḥ pracoditāḥ
ślāghyāni karmāṇi vayaṁ vitanmahi

Synonyma

atha api — nicméně; udāra — velká; śravasaḥ — jehož sláva; pṛthoḥ — krále Pṛthua; hareḥ — Pána Viṣṇua; kalā — část úplné expanze; avatārasya — inkarnace; kathā — slova; amṛta — nektarová; ādṛtāḥ — pozorní k; yathā — podle; upadeśam — pokynu; munibhiḥ — velkými mudrci; pracoditāḥ — povzbuzení; ślāghyāni — chvályhodné; karmāṇi — činnosti; vayam — my; vitanmahi — pokusíme se šířit.

Překlad

I když tě nedokážeme oslavit přiměřeným způsobem, přesto jsme získali pro oslavování tvých činností transcendentální chuť. Pokusíme se tě oslavovat podle pokynů autoritativních mudrců a učenců. Vše, co řekneme, bude ovšem stále nepřiměřené a zcela bezvýznamné. Milý králi, jelikož jsi přímou inkarnací Nejvyšší Osobnosti Božství, všechny tvé činnosti jsou velké a chvályhodné.

Význam

Ani sebevětší odborník nedokáže přiměřeně popsat slávu Pána; nicméně ti, kdo se věnují oslavování Pánových činností, by se o to měli snažit ze všech sil. Takový pokus Nejvyšší Osobnost Božství potěší. Pán Caitanya řekl všem Svým následovníkům, aby chodili všude a kázali poselství Pána Kṛṣṇy. Základem tohoto poselství je Bhagavad-gītā, a proto je povinností kazatele studovat Bhagavad-gītu tak, jak je chápána v učednické posloupnosti a vysvětlována velkými mudrci a učenými oddanými. Měl by hovořit k lidem v souladu se svými předchůdci — sādhuem, guruem a śāstrami. Tento jednoduchý postup je nejsnadnějším způsobem, jak oslavovat Pána. Skutečnou metodu však představuje oddaná služba, neboť jejím prostřednictvím můžeme uspokojit Nejvyšší Osobnost Božství již pouhými několika slovy. Bez oddané služby Pána neuspokojí ani velké množství knih. I v případě, že kazatelé hnutí pro vědomí Kṛṣṇy neumějí popisovat slávu Pána, přesto mohou jít a všude žádat lidi, aby zpívali Hare Kṛṣṇa.

4.16.4

Verš

eṣa dharma-bhṛtāṁ śreṣṭho
lokaṁ dharme ’nuvartayan
goptā ca dharma-setūnāṁ
śāstā tat-paripanthinām

Synonyma

eṣaḥ — tento král Pṛthu; dharma-bhṛtām — z těch, kdo vykonávají náboženské činnosti; śreṣṭhaḥ — nejlepší; lokam — celý svět; dharme — v náboženských činnostech; anuvartayan — náležitě zaměstnává; goptā — ochránce; ca — také; dharma-setūnām — náboženských zásad; śāstā — pronásledovatel; tat-paripanthinām — těch, kdo se staví proti náboženským zásadám.

Překlad

Tento král, Mahārāja Pṛthu, je nejlepší z těch, kdo se řídí náboženskými zásadami. Zaměstná proto každého v jejich naplňování a poskytne těmto zásadám veškerou ochranu. Bude také velkým pronásledovatelem bezbožných lidí.

Význam

Tento verš velice důkladně popisuje povinnosti krále nebo čelního představitele vlády — dohlížet, aby se lidé přísně řídili zásadami náboženského života. Král má také nesmlouvavě pronásledovat ateisty a nikdy nemá podporovat bezbožnou vládu. To je znamení dobré vlády. Dnes ve jménu světského vedení zůstává král nebo čelní představitel vlády neutrální a dovoluje lidem propadat všemožným bezbožným činnostem. V takovém státě nemůže být nikdo šťastný, bez ohledu na všechen hospodářský rozvoj. V tomto věku Kali neexistují zbožní králové — namísto nich se prostřednictvím voleb dostávají do čela státu darebáci a zloději. Jak ale mohou být lidé šťastní bez náboženství a vědomí Boha? Darebáci vyžadují od občanů daně pro svůj smyslový požitek a v budoucnosti budou lidé dokonce tak sužováni, že podle proroctví Śrīmad-Bhāgavatamu budou utíkat ze svých domovů a zemí a skrývat se v lesích. V Kali-yuze se však demokratickým způsobem mohou dostat ke vládě lidé vědomí si Kṛṣṇy. Pokud se to podaří, veškeré obyvatelstvo bude moci žít velice šťastně.

4.16.5

Verš

eṣa vai loka-pālānāṁ
bibharty ekas tanau tanūḥ
kāle kāle yathā-bhāgaṁ
lokayor ubhayor hitam

Synonyma

eṣaḥ — tento král; vai — jistě; loka-pālānām — všech polobohů; bibharti — nese; ekaḥ — sám; tanau — ve svém těle; tanūḥ — těla; kāle kāle — časem; yathā — podle; bhāgam — náležitého podílu; lokayoḥ — planetárních systémů; ubhayoḥ — obou; hitam — blaho.

Překlad

Tento král časem sám dokáže udržovat ve svém vlastním těle všechny živé bytosti a zajistit jim příjemné podmínky tím, že se projeví jako různí polobozi určení pro různé vládnoucí úlohy. Postará se o vyšší planetární systémy, neboť povede obyvatelstvo k vykonávání védských obětí, a časem také o tuto planetu Zemi, pro niž zajistí přiměřené deště.

Význam

Polobozi pověření různými činnostmi, které jsou potřebné k udržování tohoto světa, nejsou nic víc než pomocníci Nejvyšší Osobnosti Božství. Když Bůh ve Své inkarnaci sestupuje na tuto planetu, všichni polobozi, jako je bůh Slunce, bůh Měsíce a král nebes Indra, sestupují s Ním. Proto je inkarnace Boha schopna zastávat i úlohy polobohů a udržovat na planetárních systémech řád. Ochrana planety Země závisí na přiměřených deštích, a jak popisuje Bhagavad-gītā a další písma, lidé vykonávají oběti, aby potěšili polobohy, kteří mají příděly deště na starost.

annād bhavanti bhūtāni
parjanyād anna-sambhavaḥ
yajñād bhavati parjanyo
yajñaḥ karma-samudbhavaḥ

“Všechna živá těla závisí na obilí, jehož růst zajišťují deště. Deště přicházejí díky vykonávání yajñi (oběti) a yajña se rodí z předepsaných povinností.” (Bg. 3.14)

Správné provádění yajñi, oběti, je tedy nezbytné. Jak je zde naznačeno, král Pṛthu sám povede všechny obyvatele k tomu, aby se zapojili do obětních činností, díky kterým nebude hrozit nedostatek či bída. V Kali-yuze je však v takzvaném světském státě vláda v rukách takzvaných králů a prezidentů — ve skutečnosti hlupáků a darebáků — kteří nevědí nic o spletitostech přírodních zákonů či o zásadách oběti. Tito darebáci vymýšlejí různé plány, které vždy selžou, a lidé potom nejrůznějším způsobem trpí. Pro nápravu této situace śāstry doporučují:

harer nāma harer nāma
harer nāmaiva kevalam
kalau nāsty eva nāsty eva
nāsty eva gatir anyathā

Pro nápravu této nešťastné situace ve vládě se proto obyčejným lidem doporučuje zpívat mahā-mantru: Hare Kṛṣṇa, Hare Kṛṣṇa, Kṛṣṇa Kṛṣṇa, Hare Hare / Hare Rāma, Hare Rāma, Rāma Rāma, Hare Hare.

4.16.6

Verš

vasu kāla upādatte
kāle cāyaṁ vimuñcati
samaḥ sarveṣu bhūteṣu
pratapan sūryavad vibhuḥ

Synonyma

vasu — bohatství; kāle — časem; upādatte — vybere; kāle — časem; ca — také; ayam — tento král Pṛthu; vimuñcati — vrátí; samaḥ — stejně; sarveṣu — všem; bhūteṣu — živým bytostem; pratapan — zářící; sūrya-vat — jako bůh Slunce; vibhuḥ — mocný.

Překlad

Bude stejně mocný jako bůh Slunce, a tak jako bůh Slunce dává sluneční světlo každému, i on bude rovnocenně rozdávat svou milost. Stejně jako bůh Slunce po osm měsíců vysouší vodu a během období dešťů ji v hojném množství opět vrací, král bude vybírat daně od občanů a vracet získané peníze v dobách nouze.

Význam

Tento verš názorně vysvětluje vybírání daní. Daně nejsou určeny pro smyslový požitek takzvaných vládních představitelů. Příjmy z daní mají být rozdány občanům v dobách nouze, jako je hladomor nebo povodeň. Rozhodně se nemají rozdávat vládním úředníkům v podobě vysokých platů a jiných druhů finanční podpory. V Kali-yuze je však situace občanů velice zlá, neboť jsou nuceni odvádět velké množství daní, které pak vládci utrácejí pro své osobní pohodlí.

Příklad slunce je velice výstižný. Slunce je od Země vzdálené mnoho miliónů kilometrů, a přestože se jí nedotýká, dává prostřednictvím vypařování vody z oceánů a moří na povrchu celé planety vzniknout souším, které zúrodňuje příděly vody. Jakožto ideální král bude Mahārāja Pṛthu vykonávat všechny tyto činnosti v celém státě stejně dobře jako Slunce.

4.16.7

Verš

titikṣaty akramaṁ vainya
upary ākramatām api
bhūtānāṁ karuṇaḥ śaśvad
ārtānāṁ kṣiti-vṛttimān

Synonyma

titikṣati — toleruje; akramam — přestupek; vainyaḥ — syn krále Veny; upari — po jeho hlavě; ākramatām — těch, kdo dupou; api — také; bhūtānām — ke všem živým bytostem; karuṇaḥ — velice laskavý; śaśvat — vždy; ārtānām — k nešťastným; kṣiti-vṛtti-mān — vezme na sebe úlohu Země.

Překlad

Tento král Pṛthu bude velice laskavý ke všem obyvatelům. I když budou chudáci svým narušováním pravidel a usměrnění dupat po jeho hlavě, bude to ze své bezpříčinné milosti přehlížet a odpouštět jim. Jakožto ochránce světa bude stejně tolerantní jako Země samotná.

Význam

Král Pṛthu je co se týče tolerance přirovnán k planetě Zemi. Ačkoliv po ní lidé a zvířata neustále dupou, přesto plodí obilí, ovoce a zeleninu, a dává jim tak potravu. Mahārāja Pṛthu je jakožto ideální král přirovnán k planetě Zemi, neboť i když budou někteří občané narušovat pravidla a usměrnění státu, král k nim přesto bude tolerantní a bude je i nadále živit ovocem a obilím. Jinými slovy, povinností krále je starat se o pohodlí občanů i za cenu vlastního pohodlí. To se ovšem neděje v Kali-yuze, kdy si králové a hlavy států sami užívají z daní, které vybrali od občanů. Když lidé vidí takové neoprávněné zdaňování, začínají jednat nečestně a různými způsoby se snaží zatajovat své příjmy. Nakonec vznikne situace, kdy stát již nebude schopný vybírat daně, a tím pádem nedokáže hradit obrovské náklady na vojenství a vládní aparát. Vše se zhroutí a v celém státě nastane chaos.

4.16.8

Verš

deve ’varṣaty asau devo
naradeva-vapur hariḥ
kṛcchra-prāṇāḥ prajā hy eṣa
rakṣiṣyaty añjasendravat

Synonyma

deve — když polobůh (Indra); avarṣati — nedodává déšť; asau — ten; devaḥ — Mahārāja Pṛthu; nara-deva — krále; vapuḥ — který má tělo; hariḥ — Nejvyšší Pán, Osobnost Božství; kṛcchra-prāṇāḥ — trpící živé bytosti; prajāḥ — obyvatele; hi — jistě; eṣaḥ — tento; rakṣiṣyati — ochrání; añjasā — velice snadno; indra-vat — jako král Indra.

Překlad

Když nebude pršet a obyvatelé budou kvůli nedostatku vody ve velkém nebezpečí, tento Nejvyšší Pán v těle krále bude dodávat déšť přesně jako nebeský král Indra. Velice snadno tak dokáže ochránit obyvatelstvo před suchem.

Význam

Král Pṛthu je výstižně přirovnán ke slunci a polobohu Indrovi. Indra, král nebeských planet, má za úkol dodávat vodu na Zemi a další planetární systémy. Když tedy Indra nebude řádně plnit svoji povinnost, král Pṛthu zařídí déšť sám. Indra se někdy na obyvatele Země rozhněvá, když mu nenabízejí smírné oběti. Král Pṛthu jakožto inkarnace Nejvyšší Osobnosti Božství ovšem nezávisel na milosti nebeského krále. Zde je předpovězeno, že když nastane nedostatek deště, král Pṛthu svou božskou mocí situaci napraví. Tuto moc předvedl rovněž Pán Kṛṣṇa během Své přítomnosti ve Vṛndāvanu. Když Indra po sedm dní sesílal na Vṛndāvan nepřetržité proudy vody, Kṛṣṇa ochránil obyvatele tak, že nad jejich hlavy zdvihl kopec Govardhan jako velký deštník. Proto se Pán Kṛṣṇa nazývá také Govardhana-dhārī.

4.16.9

Verš

āpyāyayaty asau lokaṁ
vadanāmṛta-mūrtinā
sānurāgāvalokena
viśada-smita-cāruṇā

Synonyma

āpyāyayati — obohatí; asau — on; lokam — celý svět; vadana — svou tváří; amṛta-mūrtinā — podobnou měsíci; sa-anurāga — láskyplnými; avalokena — pohledy; viśada — jasná; smita — usměvavá; cāruṇā — krásná.

Překlad

Svými láskyplnými pohledy a krásnou tváří podobnou měsíci, ozdobenou neustálým úsměvem z velké lásky k obyvatelům, bude tento král, Pṛthu Mahārāja, obohacovat poklidný život všech.

4.16.10

Verš

avyakta-vartmaiṣa nigūḍha-kāryo
gambhīra-vedhā upagupta-vittaḥ
ananta-māhātmya-guṇaika-dhāmā
pṛthuḥ pracetā iva saṁvṛtātmā

Synonyma

avyakta — neprojevené; vartmā — jeho politické zásady; eṣaḥ — tento král; nigūḍha — důvěrné; kāryaḥ — jeho činnosti; gambhīra — vážné, tajné; vedhāḥ — to, čeho dosáhl; upagupta — uchovávaná v tajnosti; vittaḥ — jeho pokladnice; ananta — nekonečné; māhātmya — slávy; guṇa — dobrých vlastností; eka-dhāmā — jediný zdroj; pṛthuḥ — král Pṛthu; pracetāḥ — Varuṇa, král moří; iva — jako; saṁvṛta — obklopené; ātmā — vlastní já.

Překlad

Přednašeči pokračovali: Nikdo nedokáže pochopit politické zásady, jimiž se bude řídit. Jeho činnosti budou zároveň velice důvěrné a nikdo nebude chápat, jak může být ve všem tak úspěšný. Jeho pokladnice zůstane všem skrytá. Bude také zdrojem nekonečné slávy a dobrých vlastností a jeho postavení bude udržované a kryté stejným způsobem, jako je Varuṇa, polobůh vládnoucí mořím, ze všech stran obklopen vodou.

Význam

Každý hmotný prvek má své vládnoucí božstvo a Varuṇa neboli Pracetā je božstvem, které vládne mořím a oceánům. Moře a oceány navenek vypadají jako pusté, ale kdo moře zná, ví, že ve vodě existuje mnoho druhů života. Králem tohoto podmořského království je Varuṇa. Nikdo neví, co se děje pod hladinou moře, a stejně tak nikdo nechápal, jakými politickými zásadami se král Pṛthu řídil, že se mu vše tak dařilo. Způsob jeho diplomacie byl skutečně velice důstojný. Úspěch umožňovalo to, že král Pṛthu byl zdrojem nekonečně mnoha slavných vlastností.

Slovo upagupta-vittaḥ je zde velmi důležité — naznačuje, že nikdo neznal rozsah bohatství, které král Pṛthu skrýval. Znamená to, že nejen král, ale každý by měl uchovávat své těžce vydělané peníze v tajnosti, aby je časem mohl využít na dobré a praktické účely. V Kali-yuze ovšem král či vláda nemají žádnou dobře střeženou pokladnici a jediným oběživem jsou papírové bankovky. V době nouze tedy vláda měnu uměle znehodnotí tím, že jednoduše vytiskne další papíry, čímž se zvýší cena zboží a občané se ocitnou ve velkých nesnázích. Udržovat své peníze v tajnosti je tedy dávná metoda, která se používala již za vlády Mahārāje Pṛthua. Stejně jako má král právo uchovávat svou pokladnici v tajnosti, tak i lidé mohou skrývat své individuální výdělky. Na takovém jednání není nic špatného. Hlavní je, aby byl každý vychován v systému varṇāśrama-dharmy a utrácel své peníze pouze na správné účely.

4.16.11

Verš

durāsado durviṣaha
āsanno ’pi vidūravat
naivābhibhavituṁ śakyo
venāraṇy-utthito ’nalaḥ

Synonyma

durāsadaḥ — k němuž se není možné přiblížit; durviṣahaḥ — nesnesitelný; āsannaḥ — přiblíží se; api — i když; vidūra-vat — jakoby velice daleko; na — nikdy; eva — jistě; abhibhavitum — být překonán; śakyaḥ — schopný; vena — z krále Veny; araṇi — dřevo, z něhož vzniká oheň; utthitaḥ — narozený; analaḥ — oheň.

Překlad

Král Pṛthu se narodil z mrtvého těla krále Veny, tak jako oheň vzniká ze dřeva araṇi. Bude proto vždy jako oheň a jeho nepřátelé se k němu nebudou moci přiblížit. Bude pro ně skutečně nesnesitelný, neboť i když mu budou nablízku, nedokáží k němu přistoupit — jako kdyby byli stále velice daleko. Nikdo nedokáže překonat sílu krále Pṛthua.

Význam

Araṇi je palivové dřevo, které se používá k zapálení ohně třením, zvláště při vykonávání obětí. Přestože se král Pṛthu narodil ze svého mrtvého otce, bude vždy jako oheň. Stejně jako není snadné přiblížit se k ohni, nepřátelé nedokáží přistoupit ke králi Pṛthuovi, ani když mu budou zdánlivě nablízku.

4.16.12

Verš

antar bahiś ca bhūtānāṁ
paśyan karmāṇi cāraṇaiḥ
udāsīna ivādhyakṣo
vāyur ātmeva dehinām

Synonyma

antaḥ — vnitřně; bahiḥ — navenek; ca — a; bhūtānām — živých bytostí; paśyan — uvidí; karmāṇi — činnosti; cāraṇaiḥ — pomocí špehů; udāsīnaḥ — neutrální; iva — jako; adhyakṣaḥ — svědek; vāyuḥ — životní vzduch; ātmā — životní síla; iva — jako; dehinām — všech vtělených.

Překlad

Král Pṛthu bude schopen vidět všechny vnitřní i vnější činnosti každého ze svých občanů. Přesto nikdo nebude znát jeho systém špionáže a on sám zůstane nestranný ke všemu oslavování či pomluvám. Bude jako životní vzduch, životní síla v těle, která se projevuje uvnitř i vně, ale je ke všemu dění neutrální.

4.16.13

Verš

nādaṇḍyaṁ daṇḍayaty eṣa
sutam ātma-dviṣām api
daṇḍayaty ātmajam api
daṇḍyaṁ dharma-pathe sthitaḥ

Synonyma

na — ne; adaṇḍyam — který není hoden trestu; daṇḍayati — trestá; eṣaḥ — tento král; sutam — syna; ātma-dviṣām — svých nepřátel; api — dokonce; daṇḍayati — trestá; ātma-jam — svého vlastního syna; api — dokonce; daṇḍyam — který je hoden trestu; dharma-pathe — na cestě zbožnosti; sthitaḥ — umístěný.

Překlad

Tento král vždy půjde cestou zbožnosti, a tak si zachová neutrální postoj ke svému synovi i k synovi svého nepřítele. Nepotrestá syna nepřítele, pokud si nezaslouží trest, ale okamžitě potrestá svého vlastního syna, pokud si to zaslouží.

Význam

To jsou vlastnosti nestranného vládce. Povinností vládce je trestat zločince a chránit nevinné. Král Pṛthu byl neutrální do té míry, že kdyby si jeho vlastní syn zasloužil trest, neváhal by ho potrestat. Na druhou stranu kdyby syn nepřítele byl nevinný, nepodnikl by nic k jeho potrestání.

4.16.14

Verš

asyāpratihataṁ cakraṁ
pṛthor āmānasācalāt
vartate bhagavān arko
yāvat tapati go-gaṇaiḥ

Synonyma

asya — tohoto krále; apratihatam — nerušený; cakram — okruh vlivu; pṛthoḥ — krále Pṛthua; ā-mānasa-acalāt — až po horu Mānasa; vartate — zůstává; bhagavān — nejmocnější; arkaḥ — bůh Slunce; yāvat — stejně jako; tapati — září; go-gaṇaiḥ — paprsky světla.

Překlad

Stejně jako bůh Slunce nerušeně šíří své zářící paprsky až po oblast Arktidy, vliv krále Pṛthua pokryje všechna území až po polární kruh a po celou dobu jeho života nezeslábne.

Význam

I když polární oblast lidé nevidí, slunce tam nerušeně svítí. Stejně jako nikdo nemůže zabránit slunečnímu svitu, aby se šířil po celém vesmíru, nikdo nemohl oponovat vlivu a vládě krále Pṛthua, které zůstávaly po celý jeho život neotřesitelné. Sluneční svit a boha Slunce nelze nikdy oddělit a stejné to bylo i v případě krále Pṛthua a jeho vládnoucí moci. Neustále nerušeně vládl všem, a jeho vládnoucí moc mu tedy nebylo možné vzít.

4.16.15

Verš

rañjayiṣyati yal lokam
ayam ātma-viceṣṭitaiḥ
athāmum āhū rājānaṁ
mano-rañjanakaiḥ prajāḥ

Synonyma

rañjayiṣyati — bude těšit; yat — protože; lokam — celý svět; ayam — tento král; ātma — osobními; viceṣṭitaiḥ — činnostmi; atha — proto; amum — jeho; āhuḥ — nazývají; rājānam — králem; manaḥ-rañjanakaiḥ — který velmi těší mysl; prajāḥ — občané.

Překlad

Tento král bude svými praktickými činnostmi těšit každého a všichni občané budou velice spokojeni. S velkým potěšením ho proto budou přijímat za svého vládce.

4.16.16

Verš

dṛḍha-vrataḥ satya-sandho
brahmaṇyo vṛddha-sevakaḥ
śaraṇyaḥ sarva-bhūtānāṁ
mānado dīna-vatsalaḥ

Synonyma

dṛḍha-vrataḥ — pevně odhodlaný; satya-sandhaḥ — vždy na straně pravdy; brahmaṇyaḥ — velký příznivec bráhmanské kultury; vṛddha-sevakaḥ — služebník starých lidí; śaraṇyaḥ — u něhož je vhodné přijmout útočiště; sarva-bhūtānām — všech živých bytostí; māna-daḥ — ten, kdo projevuje úctu všem; dīna-vatsalaḥ — velice laskavý k ubohým a bezmocným.

Překlad

Král bude pevně odhodlaný a stojící vždy na straně pravdy. Bude velmi příznivě nakloněn bráhmanské kultuře, bude sloužit starým lidem a dávat útočiště všem odevzdaným duším. Bude projevovat úctu všem a poskytovat milost ubohým a nevinným.

Význam

Velice důležité je slovo vṛddha-sevakaḥ. Vṛddha znamená “staří lidé” — ti jsou dvojího druhu: jedni jsou staří věkem a druzí poznáním. Toto sanskrtské slovo vyjadřuje, že člověk může být starší svým pokročilým poznáním. Král Pṛthu byl velice uctivý k brāhmaṇům a poskytoval jim ochranu. Rovněž chránil osoby pokročilého věku, a jakmile se pro něco rozhodl, nikdo mu v tom nedovedl zabránit — to se nazývá dṛḍha-saṅkalpa nebo dṛḍha-vrata.

4.16.17

Verš

mātṛ-bhaktiḥ para-strīṣu
patnyām ardha ivātmanaḥ
prajāsu pitṛvat snigdhaḥ
kiṅkaro brahma-vādinām

Synonyma

mātṛ-bhaktiḥ — stejně uctivý jako ke své matce; para-strīṣu — k jiným ženám; patnyām — ke své manželce; ardhaḥ — polovina; iva — jako; ātmanaḥ — jeho těla; prajāsu — k občanům; pitṛ-vat — jako otec; snigdhaḥ — laskavý; kiṅkaraḥ — služebník; brahma-vādinām — oddaných, kteří káží o slávě Pána.

Překlad

Bude ctít všechny ženy jako vlastní matku a se svou manželkou bude jednat jako s druhou polovinou svého těla. Ke svým občanům se bude chovat jako laskavý otec a sebe samotného bude považovat za poslušného služebníka oddaných, kteří neustále káží o slávě Pána.

Význam

Učený člověk se ke všem ženám kromě své manželky chová jako ke své matce, na majetek druhých pohlíží jako na smetí na ulici a s ostatními jedná tak, jak by jednal sám se sebou. To jsou příznaky učené osoby, jak je popisuje Cāṇakya Paṇḍita. Takový má být standard vzdělání. Vzdělání neznamená pouze akademické tituly, ale praktické uplatnění získaných vědomostí v osobním životě. V životě krále Pṛthua byly tyto známky učenosti skutečně projevené. Přestože byl král, považoval se za služebníka Pánových oddaných. Védská etiketa je taková, že když oddaný přijde do králova paláce, král mu okamžitě nabídne své vlastní místo k sezení. Slovo brahma-vādinām je velice významné — brahma-vādī označuje oddaného Pána. Brahman, Paramātmā a Bhagavān jsou různé názvy pro Nejvyšší Brahman a Nejvyšší Brahman je Pán Kṛṣṇa, jak uznává Arjuna v Bhagavad-gītě (10.12): paraṁ brahma paraṁ dhāma. Slovo brahma-vādinām se tedy vztahuje na oddané Pána. Stát má vždy sloužit Pánovým oddaným a ideální stát se má řídit pokyny oddaného. Král Pṛthu tuto zásadu ctil a za to sklízí velkou chválu.

4.16.18

Verš

dehinām ātmavat-preṣṭhaḥ
suhṛdāṁ nandi-vardhanaḥ
mukta-saṅga-prasaṅgo ’yaṁ
daṇḍa-pāṇir asādhuṣu

Synonyma

dehinām — všechny vtělené živé bytosti; ātma-vat — jako sebe samého; preṣṭhaḥ — považovat za drahé; suhṛdām — svých přátel; nandi-vardhanaḥ — zvětšovat radost; mukta-saṅga — s těmi, kdo se zbavili všeho hmotného znečištění; prasaṅgaḥ — důvěrně se stýkat; ayam — tento král; daṇḍa-pāṇiḥ — trestající ruka; asādhuṣu — pro zločince.

Překlad

Všechny vtělené živé bytosti bude považovat za stejně drahé jako své vlastní já a zapřičiní neustále rostoucí radost svých přátel. Bude se důvěrně stýkat s osvobozenými osobami a bude trestající rukou pro všechny bezbožné.

Význam

Slovo dehinām označuje živé bytosti vtělené do různých podob, kterých je celkem 8 400 000 druhů. Se všemi král jednal stejně jako se sebou samotným. V současném věku se ovšem takzvaní králové a prezidenti ke všem ostatním živým bytostem tímto způsobem nechovají. Většina z nich se živí masem a i ti, kteří maso nejedí a vydávají se za velice zbožné, dovolují ve svém státě zabíjet krávy ve velkém. Takoví hříšní představitelé státu nemohou být ve skutečnosti nikdy populární. Další významný výraz v tomto verši je mukta-saṅga-prasaṅgaḥ, který vyjadřuje, že se král stále stýkal s osvobozenými osobami.

4.16.19

Verš

ayaṁ tu sākṣād bhagavāṁs try-adhīśaḥ
kūṭa-stha ātmā kalayāvatīrṇaḥ
yasminn avidyā-racitaṁ nirarthakaṁ
paśyanti nānātvam api pratītam

Synonyma

ayam — tento král; tu — potom; sākṣāt — přímo; bhagavān — Nejvyšší Osobnost Božství; tri-adhīśaḥ — vládce tří planetárních systémů; kūṭa-sthaḥ — beze změn; ātmā — Nadduše; kalayā — částí úplné expanze; avatīrṇaḥ — sestoupil; yasmin — v němž; avidyā-racitam — stvořenou nevědomostí; nirarthakam — beze smyslu; paśyanti — oni vidí; nānātvam — hmotnou rozmanitost; api — jistě; pratītam — chápal.

Překlad

Tento král je vládce tří světů, přímo zplnomocněný Nejvyšší Osobností Božství, a nepodléhá změnám. Je inkarnací Nejvyššího zvanou śaktyāveśa-avatāra. Jelikož je osvobozenou duší a vlastní dokonalé vzdělání, vidí, že veškerá hmotná rozmanitost nemá žádný smysl, neboť se zakládá na nevědomosti.

Význam

Přednašeči těchto modliteb popisují transcendentální vlastnosti Pṛthua Mahārāje. Shrnují je slova sākṣād bhagavān, která naznačují, že Pṛthu Mahārāja je přímo Nejvyšší Osobnost Božství, a proto má nekonečně mnoho dobrých vlastností. Jakožto inkarnaci Nejvyšší Osobnosti Božství se Mahārājovi Pṛthuovi co do vynikajících vlastností nemohl nikdo rovnat. Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, má v plné míře šest vznešených vlastností a rovněž král Pṛthu byl zplnomocněn k tomu, aby mohl všech těchto šest vznešených vlastností Nejvyššího plně projevit.

Slovo kūṭa-stha, “beze změn”, je také velmi důležité. Existují dva druhy živých bytostí — nitya-mukta a nitya-baddha. Nitya-mukta nikdy nezapomíná na své postavení věčného služebníka Nejvyšší Osobnosti Božství. Ten, kdo nezapomíná na toto postavení a ví, že je nedílnou částí Nejvyššího Pána, je nitya-mukta a zastupuje Nadduši jako Její expanze. Ve Vedách stojí: nityo nityānām. Živá bytost, která je nitya-mukta, ví, že je expanzí nejvyššího nityi — věčné Nejvyšší Osobnosti Božství — a proto se na hmotný svět dívá jiným pohledem. Živá bytost, jež je nitya-baddha, věčně podmíněná, vidí různé hmotné projevy jako navzájem odlišné. V této souvislosti bychom si měli připomenout, že hmotné tělo podmíněné duše je považováno za oděv. Strojit se můžeme různě, ale skutečně učený člověk neposuzuje druhé podle jejich oděvu. Bhagavad-gītā (5.18) praví:

vidyā-vinaya-sampanne
brāhmaṇe gavi hastini
śuni caiva śvapāke ca
paṇḍitāḥ sama-darśinaḥ

“Díky správnému poznání se pokorný mudrc dívá stejně na učeného a vznešeného brāhmaṇu, krávu, slona, psa i pojídače psů.” Učený člověk se tedy nedívá na oděvy, na vnější obaly živé bytosti, ale ve všech oděvech vidí čistou duši a dobře ví, že rozmanité oděvy jsou jen výtvorem nevědomosti (avidyā-racitam). Pṛthu Mahārāja jakožto śaktyāveśa-avatāra, zplnomocněný Nejvyšší Osobností Božství, neměnil své duchovní postavení, a proto nebylo možné, aby na hmotný svět hleděl jako na realitu.

4.16.20

Verš

ayaṁ bhuvo maṇḍalam odayādrer
goptaika-vīro naradeva-nāthaḥ
āsthāya jaitraṁ ratham ātta-cāpaḥ
paryasyate dakṣiṇato yathārkaḥ

Synonyma

ayam — tento král; bhuvaḥ — světa; maṇḍalam — zeměkouli; ā-udaya-adreḥ — z hory, ze které je nejdříve vidět východ slunce; goptā — bude chránit; eka — jedinečně; vīraḥ — mocný, hrdinný; nara-deva — všech králů, bohů v lidské společnosti; nāthaḥ — vládce; āsthāya — sedící; jaitram — vítězném; ratham — na svém voze; ātta-cāpaḥ — svírající luk; paryasyate — bude kroužit kolem; dakṣiṇataḥ — z jižní strany; yathā — jako; arkaḥ — Slunce.

Překlad

Tento jedinečně mocný a hrdinský král nebude mít soupeře. Bude cestovat kolem světa na svém vítězném voze se svým nepřemožitelným lukem v ruce a podobat se Slunci, které obíhá po své dráze na jižní straně.

Význam

Slovo yathārkaḥ naznačuje, že Slunce není nehybné, ale obíhá po své dráze, kterou stanovil Nejvyšší Pán. To potvrzuje Brahma-saṁhitā a rovněž další části Śrīmad-Bhāgavatamu. V pátém zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu je řečeno, že Slunce se pohybuje po své dráze rychlostí 25 000 kilometrů za sekundu. Brahma-saṁhitā praví: yasyājñayā bhramati sambhṛta-kāla-cakraḥ — Slunce obíhá po své dráze podle pokynu Nejvyšší Osobnosti Božství. Slunce tedy nespočívá nehybně na jednom místě. Co se týče Pṛthua Mahārāje, uvádí se, že jeho vláda se rozšířila na celý svět. Himalájské hory, ze kterých je nejdříve vidět východ slunce, se nazývají udayācala nebo udayādri. Tím je naznačeno, že vláda Pṛthua Mahārāje nad světem zahrnovala i Himaláje a sahala až po hranice všech moří a oceánů. Vládl tedy celé planetě.

Další významné slovo je naradeva. Předchozí verše popisují, že kvalifikovaného krále — ať už Mahārāje Pṛthua nebo jakéhokoliv jiného krále, který je ideálním vládcem své země — je třeba považovat za Boha v lidské podobě. Ve védské kultuře je král ctěn jako Nejvyšší Osobnost Božství, protože zastupuje Nārāyaṇa, který také chrání obyvatelstvo, a je tedy nātha neboli majitel. Dokonce i Sanātana Gosvāmī ctil Nawaba Hussaina Šáha jako naradeva, přestože Nawab byl muslim. Král nebo čelní představitel vlády musí být schopen vládnout zemi tak, aby ho občané uctívali jako Boha v lidské podobě. To je dokonalost vůdce jakékoliv vlády nebo země.

4.16.21

Verš

asmai nṛ-pālāḥ kila tatra tatra
baliṁ hariṣyanti saloka-pālāḥ
maṁsyanta eṣāṁ striya ādi-rājaṁ
cakrāyudhaṁ tad-yaśa uddharantyaḥ

Synonyma

asmai — jemu; nṛ-pālāḥ — všichni králové; kila — jistě; tatra tatra — na různých místech; balim — dary; hariṣyanti — budou nabízet; sa — s; loka-pālāḥ — polobohy; maṁsyante — budou považovat; eṣām — těchto králů; striyaḥ — manželky; ādi-rājam — za původního krále; cakra-āyudham — který nosí disk; tat — jeho; yaśaḥ — pověst; uddharantyaḥ — nesoucí.

Překlad

Když bude cestovat po celém světě, další králové společně s polobohy mu budou nabízet různé dary. Jejich královny ho rovněž budou považovat za původního krále, který drží v rukách symboly kyje a disku, a budou opěvovat jeho slávu, neboť bude stejně vážený jako Nejvyšší Osobnost Božství.

Význam

Co se týče jeho dobré pověsti, král Pṛthu byl znám jako inkarnace Nejvyšší Osobnosti Božství. Výraz ādi-rājam znamená “původní král”. Původní král je Nārāyaṇa, Pán Viṣṇu. Lidé nevědí, že Nārāyaṇa jakožto původní král je ve skutečnosti ochráncem všech živých bytostí. To je potvrzeno ve Vedách: eko bahūnāṁ yo vidadhāti kāmān (Kaṭha Upaniṣad 2.2.13). Nejvyšší Pán je tím, kdo se stará o všechny živé bytosti. Král neboli naradeva je Jeho zástupcem, jehož povinností je osobně dohlížet na rozdílení bohatství takovým způsobem, aby bylo o všechny živé bytosti postaráno. Pokud to dělá, bude stejně vážený jako Nārāyaṇa. Jak je uvedeno v tomto verši (tad-yaśaḥ), Pṛthu Mahārāja měl pověst Nejvyšší Osobnosti Božství, neboť skutečně vládl světu v takovém postavení.

4.16.22

Verš

ayaṁ mahīṁ gāṁ duduhe ’dhirājaḥ
prajāpatir vṛtti-karaḥ prajānām
yo līlayādrīn sva-śarāsa-koṭyā
bhindan samāṁ gām akarod yathendraḥ

Synonyma

ayam — tento král; mahīm — Zemi; gām — v podobě krávy; duduhe — podojí; adhirājaḥ — neobyčejný král; prajā-patiḥ — praotec lidstva; vṛtti-karaḥ — zaopatří životní potřeby; prajānām — obyvatel; yaḥ — ten, kdo; līlayā — jen jako zábavu; adrīn — kopce a hory; sva-śarāsa — svého luku; koṭyā — špičatým koncem; bhindan — rozbije; samām — rovinou; gām — Zemi; akarot — učiní; yathā — jako; indraḥ — král nebes Indra.

Překlad

Tento král, ochránce obyvatel, je neobyčejný a vyrovná se Prajāpatiům (polobohům, kteří plodí potomstvo). Aby zajistil životní potřeby všech obyvatel, podojí Zemi v podobě krávy. A nejen to — špičatým koncem svého luku také zarovná povrch Země, přičemž rozbije všechny kopce, stejně jako nebeský král Indra rozbíjí hory svým mocným bleskem.

4.16.23

Verš

visphūrjayann āja-gavaṁ dhanuḥ svayaṁ
yadācarat kṣmām aviṣahyam ājau
tadā nililyur diśi diśy asanto
lāṅgūlam udyamya yathā mṛgendraḥ

Synonyma

visphūrjayan — rozeznívající; āja-gavam — z rohů koz a býků; dhanuḥ — svůj luk; svayam — osobně; yadā — když; acarat — bude cestovat; kṣmām — po Zemi; aviṣahyam — jemuž nelze odolat; ājau — v bitvě; tadā — tehdy; nililyuḥ — poschovávají se; diśi diśi — na všech stranách; asantaḥ — démonští lidé; lāṅgūlam — ocas; udyamya — zdvižený; yathā — jako; mṛgendraḥ — lev.

Překlad

Když se lev prochází po lese se zdviženým ocasem, všechna slabší zvířata se skryjí. Stejně tak když bude král Pṛthu cestovat po svém království a rozeznívat tětivu svého luku, který je vyrobený z rohů koz a býků a jemuž v bitvě nelze odolat, všichni démonští darebáci a zloději se poschovávají.

Význam

Přirovnat mocného krále, jako je Pṛthu, ke lvovi je velice výstižné. V Indii se kšatrijští králové dodnes označují slovem siṅgh, které znamená “lev”. Ve státě nemůže být mír a blahobyt, dokud se darebáci, zloději a další démonští lidé nebojí výkonné hlavy státu, vládce, který řídí království pevnou rukou. Je nanejvýš politováníhodné, když se namísto krále podobného lvu stane výkonnou hlavou státu žena. V takové situaci jsou lidé považováni za velice nešťastné.

4.16.24

Verš

eṣo ’śvamedhāñ śatam ājahāra
sarasvatī prādurabhāvi yatra
ahārṣīd yasya hayaṁ purandaraḥ
śata-kratuś carame vartamāne

Synonyma

eṣaḥ — tento král; aśvamedhān — obětí zvaných aśvamedha; śatam — sto; ājahāra — vykoná; sarasvatī — řeka jménem Sarasvatī; prādurabhāvi — projevila se; yatra — kde; ahārṣīt — ukradne; yasya — jehož; hayam — koně; purandaraḥ — Pán Indra; śata-kratuḥ — který vykonal sto obětí; carame — když poslední oběť; vartamāne — bude probíhat.

Překlad

U pramene řeky Sarasvatī tento král vykoná sto obětí zvaných aśvamedha a během poslední z nich mu nebeský král Indra ukradne obětního koně.

4.16.25

Verš

eṣa sva-sadmopavane sametya
sanat-kumāraṁ bhagavantam ekam
ārādhya bhaktyālabhatāmalaṁ taj
jñānaṁ yato brahma paraṁ vidanti

Synonyma

eṣaḥ — tento král; sva-sadma — svého paláce; upavane — na zahradě; sametya — potká; sanat-kumāram — Sanat-kumāru; bhagavantam — který je hoden uctívání; ekam — samotného; ārādhya — uctíváním; bhaktyā — s oddaností; alabhata — získá; amalam — čisté; tat — to; jñānam — transcendentální poznání; yataḥ — kterým; brahma — duchovní existenci; param — nejvyšší, transcendentální; vidanti — užívají, znají.

Překlad

Tento král Pṛthu se na zahradě svého paláce setká se Sanat-kumārou, jedním ze čtyř Kumārů. Bude ho s oddaností uctívat a poštěstí se mu získat pokyny, na základě kterých je možné prožívat transcendentální blaženost.

Význam

Slovo vidanti se vztahuje na toho, kdo něco zná nebo si něčeho užívá. Když žák dostane od duchovního mistra správné pokyny a porozumí transcendentální blaženosti, užívá si života. Bhagavad-gītā (18.54) praví: brahma-bhūtaḥ prasannātmā na śocati na kāṅkṣati. Jakmile živá bytost dosáhne úrovně Brahmanu, nedychtí ani nenaříká, ale užívá si transcendentálního, blaženého požitku. Král Pṛthu byl inkarnací Viṣṇua, a přesto učil lidi ve svém království přijímat pokyny od duchovního mistra, který zastupuje učednickou posloupnost. Tak lze dosáhnout štěstí a užívat si blaženého života ještě v tomto hmotném světě. Sloveso vidanti se někdy vykládá ve významu “chápou”. Jakmile člověk pochopí Brahman, nejvyšší zdroj všeho, bude si užívat blaženého života.

4.16.26

Verš

tatra tatra giras tās tā
iti viśruta-vikramaḥ
śroṣyaty ātmāśritā gāthāḥ
pṛthuḥ pṛthu-parākramaḥ

Synonyma

tatra tatra — na mnoha místech; giraḥ — slova; tāḥ tāḥ — mnohá, různá; iti — takto; viśruta-vikramaḥ — ten, jehož rytířské činnosti jsou velice proslulé; śroṣyati — uslyší; ātma-āśritāḥ — o sobě; gāthāḥ — písně, vyprávění; pṛthuḥ — král Pṛthu; pṛthu-parākramaḥ — neobyčejně mocný.

Překlad

Až se obyčejní lidé dozvědí o jeho rytířských činech, bude král Pṛthu neustále slýchat o sobě a svém neobyčejně mocném jednání.

Význam

Uměle se vychvalovat a tak si požívat takzvané slávy je určitým druhem ješitnosti. Pṛthu Mahārāja byl mezi lidmi proslulý svými rytířskými činy a nemusel si uměle dělat reklamu. Skutečnou slávu nelze skrýt.

4.16.27

Verš

diśo vijityāpratiruddha-cakraḥ
sva-tejasotpāṭita-loka-śalyaḥ
surāsurendrair upagīyamāna-
mahānubhāvo bhavitā patir bhuvaḥ

Synonyma

diśaḥ — všechny směry; vijitya — dobude; apratiruddha — bez odporu; cakraḥ — jeho vliv či moc; sva-tejasā — svou udatností; utpāṭita — vykořenil; loka-śalyaḥ — utrpení obyvatel; sura — polobohů; asura — démonů; indraiḥ — vůdci; upagīyamāna — oslavovaný; mahā-anubhāvaḥ — velká duše; bhavitā — stane se; patiḥ — pánem; bhuvaḥ — světa.

Překlad

Pokyny Pṛthua Mahārāje nedokáže nikdo neuposlechnout. Poté, co dobude Zemi, zcela odstraní trojí utrpení obyvatel, a získá tak celosvětové uznání. Jeho velkodušné činnosti tedy budou nepochybně oslavovat surové i asurové.

Význam

V dobách Mahārāje Pṛthua vládl světu jeden král, ačkoliv existovalo mnoho podřízených států. Tak jako nyní existují v různých částech světa mnohé spojené státy, i v dávných dobách byl celý svět ovládán prostřednictvím mnoha států, ale všem vládl jeden svrchovaný král. Jakmile někde došlo k narušení varṇāśramského systému, král se o malé státy ihned postaral.

Výraz utpāṭita-loka-śalyaḥ naznačuje, že Mahārāja Pṛthu zcela odstranil veškeré utrpení svých občanů. Slovo śalya znamená “pichlavé trny”. Obyvatele státu píchají četné nepříjemné trny, ale všichni schopní vládci — až po vládu Mahārāje Yudhiṣṭhira — veškeré utrpení odstraňovali. Je řečeno, že za vlády Mahārāje Yudhiṣṭhira nebyla ani krutá zima, ani vedro, a obyvatelé netrpěli ani žádnou mentální úzkostí. Tak by měla vypadat dobrá vláda. Tento pokojný a úspěšný způsob vládnutí, který je prostý úzkosti, zavedl Pṛthu Mahārāja. Jeho činnosti proto oslavovali všichni obyvatelé zbožných i démonských planet. Nad touto skutečností by se měli zamyslet lidé či národy, kteří chtějí rozšířit svůj vliv po celém světě. O vládu nad světem by se měl ucházet jen ten, kdo je schopen zcela odstranit trojí utrpení obyvatel. Nikdo by o to neměl usilovat z politických či diplomatických důvodů.

Takto končí Bhaktivedantovy výklady k šestnácté kapitole čtvrtého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Profesionální přednašeči chválí krále Pṛthua”.

KAPITOLA SEDMNÁCTÁ

Mahārāja Pṛthu se hněvá na Zemi

4.17.1

Verš

maitreya uvāca
evaṁ sa bhagavān vainyaḥ
khyāpito guṇa-karmabhiḥ
chandayām āsa tān kāmaiḥ
pratipūjyābhinandya ca

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — velký mudrc Maitreya pokračoval; evam — takto; saḥ — on; bhagavān — Osobnost Božství; vainyaḥ — v podobě syna krále Veny; khyāpitaḥ — oslavovaný; guṇa-karmabhiḥ — vlastnostmi a skutečnými činnostmi; chandayām āsa — uspokojil; tān — tyto přednašeče; kāmaiḥ — různými dary; pratipūjya — vzdal veškerou úctu; abhinandya — přednesl modlitby; ca — také.

Překlad

Velký mudrc Maitreya pokračoval: Přednašeči, kteří oslavovali Mahārāje Pṛthua, takto pohotově popsali jeho vlastnosti a rytířské činnosti. Nakonec jim Pṛthu Mahārāja s náležitým respektem věnoval různé dary a patřičně je uctil.

4.17.2

Verš

brāhmaṇa-pramukhān varṇān
bhṛtyāmātya-purodhasaḥ
paurāñ jāna-padān śreṇīḥ
prakṛtīḥ samapūjayat

Synonyma

brāhmaṇa-pramukhān — vůdcům brāhmaṇů; varṇān — jiným třídám; bhṛtya — služebníkům; amātya — ministrům; purodhasaḥ — kněžím; paurān — občanům; jāna-padān — krajanům; śreṇīḥ — různým společenstvím; prakṛtīḥ — obdivovatelům; samapūjayat — projevil náležitou úctu.

Překlad

Král Pṛthu uspokojil a důkladně uctil všechny vůdce brāhmaṇů a jiných tříd, své služebníky, ministry a kněží, občany, krajany, lidi z jiných společenství, obdivovatele a další. Všichni byli šťastní.

4.17.3

Verš

vidura uvāca
kasmād dadhāra go-rūpaṁ
dharitrī bahu-rūpiṇī
yāṁ dudoha pṛthus tatra
ko vatso dohanaṁ ca kim

Synonyma

viduraḥ uvāca — Vidura se ptal; kasmāt — proč; dadhāra — přijala; go-rūpam — podobu krávy; dharitrī — Země; bahu-rūpiṇī — která má mnoho jiných podob; yām — kterou; dudoha — dojil; pṛthuḥ — král Pṛthu; tatra — tam; kaḥ — kdo; vatsaḥ — tele; dohanam — nádoba používaná při dojení; ca — také; kim — co.

Překlad

Vidura se otázal velkého mudrce Maitreyi: Můj milý brāhmaṇo, proč přijala matka Země právě podobu krávy, když se může zjevit v tolika různých podobách? Kdo se stal teletem a co bylo nádobou na mléko, když ji král Pṛthu dojil?

4.17.4

Verš

prakṛtyā viṣamā devī
kṛtā tena samā katham
tasya medhyaṁ hayaṁ devaḥ
kasya hetor apāharat

Synonyma

prakṛtyā — přirozeně; viṣamā — nerovná; devī — Země; kṛtā — byla učiněna; tena — jím; samā — rovinou; katham — jak; tasya — jeho; medhyam — určeného k obětování; hayam — koně; devaḥ — polobůh Indra; kasya — z jakého; hetoḥ — důvodu; apāharat — ukradl.

Překlad

Povrch Země je na některých místech přirozeně snížený a na jiných vyvýšený. Jak ho král Pṛthu zarovnal a proč král nebes Indra ukradl koně určeného pro oběť?

4.17.5

Verš

sanat-kumārād bhagavato
brahman brahma-vid-uttamāt
labdhvā jñānaṁ sa-vijñānaṁ
rājarṣiḥ kāṁ gatiṁ gataḥ

Synonyma

sanat-kumārāt — od Sanat-kumāry; bhagavataḥ — nejmocnějšího; brahman — můj milý brāhmaṇo; brahma-vit-uttamāt — znalce védského poznání; labdhvā — poté, co získal; jñānam — poznání; sa-vijñānam — pro praktické uplatnění; rāja-ṛṣiḥ — velký svatý král; kām — jakého; gatim — cíle; gataḥ — dosáhl.

Překlad

Velký svatý král, Mahārāja Pṛthu, získal poznání od Sanat-kumāry, největšího znalce Ved. Jak s tímto poznáním, které bylo určené k praktickému uplatnění, dosáhl svatý král svého vytouženého cíle?

Význam

Existují čtyři vaiṣṇavské sampradāyi, systémy učednické posloupnosti. Jedna sampradāya pochází od Pána Brahmy, jedna od bohyně štěstí, jedna od Kumārů v čele se Sanat-kumārou a jedna od Pána Śivy. Tyto čtyři učednické posloupnosti stále existují. Král Pṛthu ukázal, že kdo má vážný zájem získat transcendentální védské poznání, musí přijmout gurua, duchovního mistra, v jedné z těchto čtyř posloupností. Je řečeno, že pokud člověk nezíská mantru od jedné z nich, pak jeho takzvaná mantra nebude v Kali-yuze účinkovat. Objevilo se mnoho sampradāyí bez jakékoliv autority, které matou lidi tím, že jim dávají neautorizované mantry. Darebáci v těchto takzvaných sampradāyích nedodržují védská pravidla a usměrnění, a přestože holdují hříšnému životu, nabízejí lidem mantry, a tak je svádějí na scestí. Inteligentní lidé ovšem vědí, že takto získané mantry nebudou nikdy účinkovat, a proto takové nově vzniklé duchovní skupiny nepodporují. Na tyto nesmyslné sampradāyi si je třeba dávat velký pozor. Nešťastní lidé současného věku přijímají mantry od těchto takzvaných sampradāyí, aby získali nějaké prostředky pro smyslový požitek. Pṛthu Mahārāja ovšem svým osobním příkladem ukázal, že poznání je třeba přijímat od pravé sampradāyi; proto přijal Sanat-kumāru za svého duchovního mistra.

4.17.6-7

Verš

yac cānyad api kṛṣṇasya
bhavān bhagavataḥ prabhoḥ
śravaḥ suśravasaḥ puṇyaṁ
pūrva-deha-kathāśrayam

bhaktāya me ’nuraktāya
tava cādhokṣajasya ca
vaktum arhasi yo ’duhyad
vainya-rūpeṇa gām imām

Synonyma

yat — který; ca — a; anyat — jiný; api — jistě; kṛṣṇasya — Kṛṣṇy; bhavān — ty, vznešený; bhagavataḥ — Nejvyšší Osobnosti Božství; prabhoḥ — mocný; śravaḥ — slavné činnosti; su-śravasaḥ — o němž je velice příjemné naslouchat; puṇyam — zbožný; pūrva-deha — o Jeho předchozí inkarnaci; kathā-āśrayam — spojené s vyprávěním; bhaktāya — oddanému; me — mně; anuraktāya — velice pozornému; tava — tvému; ca — a; adhokṣajasya — Pána, známého jako Adhokṣaja; ca — také; vaktum arhasi — prosím vyprávěj; yaḥ — ten, kdo; aduhyat — podojil; vainya-rūpeṇa — v podobě syna krále Veny; gām — krávu, Zemi; imām — tuto.

Překlad

Pṛthu Mahārāja byl mocnou inkarnací energií Pána Kṛṣṇy, a každé vyprávění o jeho činnostech je proto velmi příjemné na poslech a představuje zdroj všeho štěstí. Pokud jde o mne, jsem vždy tvůj oddaný a také oddaný Pána, známého jako Adhokṣaja. Proto prosím, vyprávěj všechny příběhy o králi Pṛthuovi, jenž jako syn krále Veny podojil Zemi v podobě krávy.

Význam

Pán Kṛṣṇa se rovněž nazývá avatārī, což znamená “ten, z Něhož pocházejí všechny inkarnace”. V Bhagavad-gītě (10.8) Pán Kṛṣṇa říká: ahaṁ sarvasya prabhavo mattaḥ sarvaṁ pravartate — “Jsem zdroj všech duchovních a hmotných světů. Vše pochází ze Mne.” Pán Kṛṣṇa je tedy původem každého. Co se týče tohoto hmotného světa, z Kṛṣṇy pocházejí Pán Brahmā, Pán Viṣṇu i Pán Śiva. Tyto tři Kṛṣṇovy inkarnace se nazývají guṇa-avatārové. Hmotnému světu vládnou tři kvality hmotné přírody, přičemž Pán Viṣṇu má na starosti kvalitu dobra, Pán Brahmā kvalitu vášně a Pán Śiva kvalitu nevědomosti. Mahārāja Pṛthu je podobně inkarnací těch vlastností Pána Kṛṣṇy, které jsou potřebné k vládnutí podmíněným duším.

Velice významné je slovo adhokṣaja, které znamená “mimo dosah vnímání hmotných smyslů”. Nejvyšší Osobnost Božství nedokáže nikdo vnímat prostřednictvím mentální spekulace, a následkem toho lidé s nedostatečným poznáním nemohou Nejvyšší Osobnost Božství pochopit. Pomocí hmotných smyslů si lze vytvořit jedině neosobní představu, a proto se Pán nazývá Adhokṣaja.

4.17.8

Verš

sūta uvāca
codito vidureṇaivaṁ
vāsudeva-kathāṁ prati
praśasya taṁ prīta-manā
maitreyaḥ pratyabhāṣata

Synonyma

sūtaḥ uvāca — Sūta Gosvāmī řekl; coditaḥ — inspirovaný; vidureṇa — Vidurou; evam — takto; vāsudeva — Pánu Kṛṣṇovi; kathām — vyprávění; prati — o; praśasya — chválil; tam — ho; prīta-manāḥ — velmi spokojený; maitreyaḥ — světec Maitreya; pratyabhāṣata — odpověděl.

Překlad

Sūta Gosvāmī pokračoval: Když byl Vidura inspirovaný naslouchat o činnostech Pána Kṛṣṇy v Jeho různých inkarnacích, Maitreyu to také inspirovalo, a jelikož byl s Vidurou velmi spokojený, začal ho chválit. Poté promluvil následovně.

Význam

Kṛṣṇa-kathā neboli rozhovor o Pánu Kṛṣṇovi a Jeho inkarnacích je duchovně tak inspirující, že přednášející ani posluchač nejsou nikdy vyčerpáni. Taková je povaha duchovních rozhovorů. Máme praktickou zkušenost, že naslouchání rozmluvám mezi Vidurou a Maitreyou člověka nikdy nepřesytí. Oba jsou oddaní a čím více se Vidura ptá, tím větší má Maitreya chuť hovořit. Příznakem duchovních rozhovorů je, že se při nich nikdo necítí unaven. Když tedy velký mudrc Maitreya vyslechl Vidurovy otázky, nebyly mu nepříjemné, ale naopak ho povzbudily k podrobnějšímu vyprávění.

4.17.9

Verš

maitreya uvāca
yadābhiṣiktaḥ pṛthur aṅga viprair
āmantrito janatāyāś ca pālaḥ
prajā niranne kṣiti-pṛṣṭha etya
kṣut-kṣāma-dehāḥ patim abhyavocan

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — velký mudrc Maitreya řekl; yadā — když; abhiṣiktaḥ — byl dosazen na trůn; pṛthuḥ — král Pṛthu; aṅga — můj milý Viduro; vipraiḥ — brāhmaṇy; āmantritaḥ — byl prohlášen; janatāyāḥ — lidí; ca — také; pālaḥ — ochránce; prajāḥ — občané; niranne — bez obilí; kṣiti-pṛṣṭhe — povrch zeměkoule; etya — přišli; kṣut — hladem; kṣāma — vyhublá; dehāḥ — jejich těla; patim — k ochránci; abhyavocan — řekli.

Překlad

Velký mudrc Maitreya pokračoval: Můj milý Viduro, v době, kdy velcí mudrci a brāhmaṇové dosadili krále Pṛthua na trůn a prohlásili ho za ochránce obyvatelstva, byl nedostatek obilí. Občané byli hladem vyhublí, a proto přišli krále informovat o své situaci.

Význam

Zde se dozvídáme o výběru krále, který prováděli brāhmaṇové. Ve varṇāśramském zřízení jsou brāhmaṇové považováni za hlavu společnosti, a nacházejí se tudíž v nejvyšším společenském postavení. Varṇāśrama-dharma, systém čtyř vareṇ a čtyř āśramů, je vytvořena vysoce vědeckým způsobem. Bhagavad-gītā uvádí, že varṇāśrama-dharma není výtvorem člověka, ale Boha. Toto vyprávění jasně ukazuje, že brāhmaṇové dohlíželi na královskou moc. Když vládl špatný král, jako byl Vena, brāhmaṇové ho svými bráhmanskými silami zabili a zvolili správného vládce, jehož kvalifikace prověřili. To znamená, že brāhmaṇové—inteligentní lidé a velcí mudrci — řídili moc v monarchii. Zde se uvádí, jak brāhmaṇové dosadili na trůn krále Pṛthua jakožto ochránce obyvatel. Občané, kteří byli vyhublí hladem, za králem přišli a sdělili mu, že je třeba podniknout nezbytné kroky. Struktura varṇāśrama-dharmy byla dokonalá. Brāhmaṇové poskytovali vedení hlavnímu představiteli státu, a ten potom chránil obyvatelstvo. Kṣatriyové měli na starosti ochranu všech lidí. Pod jejich ochranou vaiśyové chránili krávy a pěstovali a rozdělovali obilí a śūdrové neboli dělníci pomáhali třem vyšším třídám svou manuální prací. To je dokonalé uspořádání společnosti.

4.17.10-11

Verš

vayaṁ rājañ jāṭhareṇābhitaptā
yathāgninā koṭara-sthena vṛkṣāḥ
tvām adya yātāḥ śaraṇaṁ śaraṇyaṁ
yaḥ sādhito vṛtti-karaḥ patir naḥ

tan no bhavān īhatu rātave ’nnaṁ
kṣudhārditānāṁ naradeva-deva
yāvan na naṅkṣyāmaha ujjhitorjā
vārtā-patis tvaṁ kila loka-pālaḥ

Synonyma

vayam — my; rājan — ó králi; jāṭhareṇa — ohněm hladu; abhitaptāḥ — velice soužení; yathā — stejně jako; agninā — ohněm; koṭara-sthena — v dutině stromu; vṛkṣāḥ — stromy; tvām — k tobě; adya — dnes; yātāḥ — přicházíme; śaraṇam — útočiště; śaraṇyam — u něhož je vhodné přijmout útočiště; yaḥ — kdo; sādhitaḥ — určený; vṛtti-karaḥ — ten, kdo dává zaměstnání; patiḥ — vládce; naḥ — náš; tat — proto; naḥ — nám; bhavān — ty, vznešený; īhatu — prosíme, zkus; rātave — dát; annam — obilí; kṣudhā — hladem; arditānām — trpícím; nara-deva-deva — ó nejvyšší vládce všech králů; yāvat na — aby ne; naṅkṣyāmahe — zanikneme; ujjhita — postrádající; ūrjāḥ — obilí; vārtā — předepsaných zaměstnání; patiḥ — dárce; tvam — ty; kila — vskutku; loka-pālaḥ — ochránce obyvatel.

Překlad

Drahý králi, stejně jako strom postupně vysychá, hoří-li v dutině jeho kmene oheň, vysycháme i my ohněm hladu v našich žaludcích. Jsi ochránce odevzdaných duší a byl jsi určen, abys nám dával zaměstnání — proto k tobě všichni přicházíme pro ochranu. Jsi nejen král, ale také inkarnace Boha; jsi král všech králů. Můžeš nám dát jakékoliv zaměstnání, neboť jsi pánem našeho živobytí. Proto tě prosíme, ó králi všech králů, zařiď, abychom všichni dostali potřebné množství obilí, a mohli tak utišit svůj hlad. Prosíme, postarej se o nás, neboť jinak brzy zemřeme kvůli nedostatku potravy.

Význam

Povinností krále je dohlédnout, aby členové všech společenských řádů ve státě (brāhmaṇa, kṣatriya, vaiśya a śūdra) byli plně zaměstnáni. Stejně jako je povinností brāhmaṇů zvolit správného krále, povinností krále je zajistit, aby příslušníci každé varṇy — brāhmaṇa, kṣatriya, vaiśya i śūdra — byli plně vytíženi svými příslušnými povinnostmi. Zde je naznačeno, že i když lidé směli vykonávat své povinnosti, nebyli zaměstnaní. Přestože nebyli líní, nedařilo se jim vypěstovat dostatek potravy, aby zahnali svůj hlad. Když jsou lidé takto zmateni, musí vyhledat hlavního představitele vlády a prezident nebo král má podniknout okamžité kroky, aby zmírnil jejich strádání.

4.17.12

Verš

maitreya uvāca
pṛthuḥ prajānāṁ karuṇaṁ
niśamya paridevitam
dīrghaṁ dadhyau kuruśreṣṭha
nimittaṁ so ’nvapadyata

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — velký mudrc Maitreya řekl; pṛthuḥ — král Pṛthu; prajānām — obyvatel; karuṇam — žalostné podmínky; niśamya — když slyšel; paridevitam — nářek; dīrgham — dlouho; dadhyau — přemýšlel; kuru-śreṣṭha — ó Viduro; nimittam — příčinu; saḥ — on; anvapadyata — zjistil.

Překlad

Poté, co král Pṛthu vyslechl tento nářek a viděl žalostné podmínky obyvatel, dlouho o celé věci přemýšlel, aby zjistil, zda dokáže odhalit skryté příčiny.

4.17.13

Verš

iti vyavasito buddhyā
pragṛhīta-śarāsanaḥ
sandadhe viśikhaṁ bhūmeḥ
kruddhas tripura-hā yathā

Synonyma

iti — takto; vyavasitaḥ — když dospěl k závěru; buddhyā — pomocí inteligence; pragṛhīta — vzal; śarāsanaḥ — luk; sandadhe — přiložil; viśikham — šíp; bhūmeḥ — na Zemi; kruddhaḥ — rozhněvaný; tri-pura-hā — Pán Śiva; yathā — jako.

Překlad

Když dospěl k závěru, vzal svůj luk a šíp a zamířil na Zemi, stejně jako Pán Śiva, který rozhněvaně ničí celý svět.

Význam

Král Pṛthu nalezl příčinu nedostatku obilí. Věděl, že to nebyla chyba lidí, neboť nebyli ve vykonávání svých povinností líní. Byla to Země, která neplodila dostatek obilí. To naznačuje, že je-li vše správně zařízeno, Země může dávat dostatek úrody, ale někdy to z různých důvodů odmítá. Teorie, že nedostatek potravy je důsledek přibývání obyvatelstva, není příliš rozumná. Existují jiné příčiny, proč Země může plodit v hojnosti nebo neplodit vůbec. Král Pṛthu odhalil pravé příčiny a okamžitě podnikl nezbytné kroky.

4.17.14

Verš

pravepamānā dharaṇī
niśāmyodāyudhaṁ ca tam
gauḥ saty apādravad bhītā
mṛgīva mṛgayu-drutā

Synonyma

pravepamānā — chvěla se; dharaṇī — Země; niśāmya — když viděla; udāyudham — že vzal svůj luk a šíp; ca — také; tam — král; gauḥ — krávou; satī — stala se; apādravat — začala utíkat; bhītā — s velkým strachem; mṛgī iva — jako jelen; mṛgayu — lovcem; drutā — pronásledovaný.

Překlad

Jakmile Země uviděla, že král Pṛthu vzal svůj luk a šíp, aby ji zabil, roztřásla se strachy. Přijala podobu krávy a začala prchat jako jelen, který velice rychle utíká, když ho pronásleduje lovec.

Význam

Stejně jako matka rodí různé děti, mužského i ženského pohlaví, lůno matky Země vydává veškeré druhy živých bytostí s různými podobami, a proto i ona sama může přijmout nesčetně mnoho podob. Tentokrát na sebe vzala podobu krávy, neboť se chtěla vyhnout hněvu krále Pṛthua. Jelikož se kráva nesmí nikdy zabít, matka Země si myslela, že ji tato podoba uchrání před jeho šípy. Král Pṛthu však prohlédl její záměr a nepřestal ji pronásledovat.

4.17.15

Verš

tām anvadhāvat tad vainyaḥ
kupito ’tyaruṇekṣaṇaḥ
śaraṁ dhanuṣi sandhāya
yatra yatra palāyate

Synonyma

tām — Zemi v podobě krávy; anvadhāvat — pronásledoval; tat — pak; vainyaḥ — syn krále Veny; kupitaḥ — velice rozhněvaný; ati-aruṇa — rudé; īkṣaṇaḥ — jeho oči; śaram — šíp; dhanuṣi — k luku; sandhāya — přiložený; yatra yatra — všude, kam; palāyate — běžela.

Překlad

Když to Mahārāja Pṛthu viděl, velice se rozhněval a jeho oči zrudly jako ranní slunce. S šípem na svém luku pronásledoval Zemi v podobě krávy všude, kam běžela.

4.17.16

Verš

sā diśo vidiśo devī
rodasī cāntaraṁ tayoḥ
dhāvantī tatra tatrainaṁ
dadarśānūdyatāyudham

Synonyma

sā — Země v podobě krávy; diśaḥ — do čtyř stran; vidiśaḥ — náhodně na jiné strany; devī — bohyně; rodasī — k nebi a zemi; ca — také; antaram — mezi; tayoḥ — nimi; dhāvantī — prchala; tatra tatra — sem a tam; enam — král; dadarśa — viděl; anu — za; udyata — vzal; āyudham — své zbraně.

Překlad

Země v podobě krávy běhala sem a tam mezi nebeskými planetami a Zemí, a ať utíkala kamkoliv, král se svým lukem a šípy jí byl v patách.

4.17.17

Verš

loke nāvindata trāṇaṁ
vainyān mṛtyor iva prajāḥ
trastā tadā nivavṛte
hṛdayena vidūyatā

Synonyma

loke — ve třech světech; na — ne; avindata — mohla získat; trāṇam — osvobození; vainyāt — z rukou syna krále Veny; mṛtyoḥ — od smrti; iva — jako; prajāḥ — lidé; trastā — s velkým strachem; tadā — tehdy; nivavṛte — obrátila se; hṛdayena — v srdci; vidūyatā — velice zarmoucená.

Překlad

Stejně jako člověk nemůže uniknout krutým spárům smrti, Země v podobě krávy nemohla uniknout rukám Venova syna. Se strachem a zarmouceným srdcem se nakonec na krále bezmocně obrátila.

4.17.18

Verš

uvāca ca mahā-bhāgaṁ
dharma-jñāpanna-vatsala
trāhi mām api bhūtānāṁ
pālane ’vasthito bhavān

Synonyma

uvāca — řekla; ca — a; mahā-bhāgam — velkému, šťastnému králi; dharma-jña — ó znalče náboženských zásad; āpanna-vatsala — ó útočiště odevzdaných; trāhi — zachraň; mām — mě; api — vskutku; bhūtānām — živých bytostí; pālane — v postavení ochránce; avasthitaḥ — umístěný; bhavān — ty, vznešený.

Překlad

Oslovila velkého, vznešeného krále Pṛthua jako znalce náboženských zásad a útočiště odevzdaných a pravila: Prosím, zachraň mě! Jsi ochránce všech živých bytostí a nyní zaujímáš postavení krále této planety.

Význam

Země v podobě krávy oslovila krále Pṛthua slovy dharma-jña, která označují toho, kdo zná zásady náboženství. Tyto zásady přikazují, že ženě, krávě, dítěti, brāhmaṇovi a starci musí král a také kdokoliv jiný poskytnout veškerou ochranu. Matka Země proto přijala podobu krávy. Byla také žena, a tudíž se na krále obrátila jako na znalce náboženských zásad. Tyto zásady také předepisují, že nelze zabít toho, kdo se druhému odevzdá. Připomněla králi Pṛthuovi, že je nejen inkarnací Boha, ale také králem planety Země. Proto byl povinen jí prominout.

4.17.19

Verš

sa tvaṁ jighāṁsase kasmād
dīnām akṛta-kilbiṣām
ahaniṣyat kathaṁ yoṣāṁ
dharma-jña iti yo mataḥ

Synonyma

saḥ — tatáž osoba; tvam — ty; jighāṁsase — chceš zabít; kasmāt — proč; dīnām — ubohou; akṛta — aniž by spáchala; kilbiṣām — nějaké hříšné činnosti; ahaniṣyat — zabil by; katham — jak; yoṣām — ženu; dharma-jñaḥ — za znalce náboženských zásad; iti — takto; yaḥ — ten, kdo; mataḥ — je považován.

Překlad

Země v podobě krávy na krále nepřestávala naléhat: Jsem velmi ubohá a nedopustila jsem se ničeho hříšného. Nevím, proč mě chceš zabít. Jsi prý znalcem všech náboženských zásad — proč mi tedy tak závidíš a tolik dychtíš zabít ženu?

Význam

Země předložila králi dva argumenty: král, který zná náboženské zásady, nesmí zabít nevinného a ženu nelze zabít ani v případě, že jednala hříšně. Jelikož byla Země nevinná a ještě k tomu žena, neměl právo ji zabít.

4.17.20

Verš

praharanti na vai strīṣu
kṛtāgaḥsv api jantavaḥ
kim uta tvad-vidhā rājan
karuṇā dīna-vatsalāḥ

Synonyma

praharanti — udeří; na — nikdy; vai — jistě; strīṣu — ženy; kṛta-āgaḥsu — jednaly hříšně; api — i když; jantavaḥ — lidské bytosti; kim uta — co potom říci o; tvat-vidhāḥ — osobnosti, jako jsi ty; rājan — ó králi; karuṇāḥ — milostivý; dīna-vatsalāḥ — vlídný k ubohým.

Překlad

I když se žena dopustí něčeho hříšného, nikdo na ni nesmí vztáhnout ruku. Co potom říci o tobě, drahý králi, který jsi tak milostivý, ochránce všech a vlídný k ubohým?

4.17.21

Verš

māṁ vipāṭyājarāṁ nāvaṁ
yatra viśvaṁ pratiṣṭhitam
ātmānaṁ ca prajāś cemāḥ
katham ambhasi dhāsyasi

Synonyma

mām — mě; vipāṭya — když rozbiješ na kousky; ajarām — velice pevnou; nāvam — loď; yatra — kde; viśvam — všechny věci světa; pratiṣṭhitam — spočívají; ātmānam — sebe; ca — a; prajāḥ — své poddané; ca — také; imāḥ — ty všechny; katham — jak; ambhasi — ve vodě; dhāsyasi — udržíš.

Překlad

Země v podobě krávy pokračovala: Můj drahý králi, jsem jako pevná loď a spočívají na mně všechny věci světa. Když mě rozbiješ na kousky, jak ochráníš sebe a své poddané před utonutím?

Význam

Pod celým planetárním systémem se nachází voda garbha. Na ní leží Pán Viṣṇu, z Jehož pupku vyrůstá lotos, a všechny planety ve vesmíru se vznášejí ve vzduchu, udržovány jeho stonkem. Když je nějaká planeta zničena, musí spadnout do vody garbha. Země proto krále Pṛthua varovala, že jejím zničením nic nezíská. Jak by ochránil sám sebe a své občany před utonutím ve vodě garbha? Jinými slovy, meziplanetární prostor lze přirovnat k oceánu vzduchu, v němž každá planeta plave stejně jako loď nebo ostrov v oceánu. Někdy se planety označují jako ostrovy (dvīpa) a někdy jako lodě. Tímto podává Země v podobě krávy částečné vysvětlení vesmírného projevu.

4.17.22

Verš

pṛthur uvāca
vasudhe tvāṁ vadhiṣyāmi
mac-chāsana-parāṅ-mukhīm
bhāgaṁ barhiṣi yā vṛṅkte
na tanoti ca no vasu

Synonyma

pṛthuḥ uvāca — král Pṛthu odpověděl; vasu-dhe — má drahá planeto Země; tvām — tebe; vadhiṣyāmi — zabiji; mat — mé; śāsana — vládě; parāk-mukhīm — neposlušná vůči; bhāgam — tvůj podíl; barhiṣi — v yajñi; yā — kdo; vṛṅkte — přijímá; na — ne; tanoti — dává; ca — a; naḥ — nám; vasu — plodí.

Překlad

Král Pṛthu odpověděl planetě Zemi: Má drahá Země, jsi neposlušná vůči mým příkazům a vládě. V podobě poloboha jsi přijímala svůj podíl v obětech, které jsme vykonávali, ale neplodila jsi na oplátku dostatek obilí. Proto tě musím zabít.

Význam

Planeta Země v podobě krávy argumentovala, že je nejen žena, ale navíc je nevinná a neudělala nic hříšného, a proto by ji král neměl zabíjet. Také poukázala na náboženské zásady, které zakazují zabít ženu, a prohlásila, že král jakožto dokonalý znalec těchto zásad by je neměl porušit. Mahārāja Pṛthu jí odpověděl, že především neuposlechla jeho pokynů. To byl její první hřích. A za druhé ji obvinil, že přijímala svůj podíl v yajñích (obětech), ale neplodila na oplátku dostatek obilí.

4.17.23

Verš

yavasaṁ jagdhy anudinaṁ
naiva dogdhy audhasaṁ payaḥ
tasyām evaṁ hi duṣṭāyāṁ
daṇḍo nātra na śasyate

Synonyma

yavasam — zelenou trávou; jagdhi — živíš se; anudinam — každý den; na — nikdy; eva — jistě; dogdhi — dáváš; audhasam — ve vemenu; payaḥ — mléko; tasyām — když kráva; evam — takto; hi — jistě; duṣṭāyām — dopouští se přestupků; daṇḍaḥ — trest; na — ne; atra — zde; na — ne; śasyate — doporučuje se.

Překlad

Každý den se živíš zelenou trávou, a přesto neplníš své vemeno, abys nám dávala mléko. Jelikož vědomě pácháš přestupky, není možné říci, že když jsi přijala podobu krávy, nevztahuje se na tebe trest.

Význam

Kráva spásá na pastvinách zelenou trávu a plní své vemeno dostatkem mléka, aby ji pastevci mohli podojit. Yajñi (oběti) se vykonávají s cílem zajistit dostatek mraků, které zemi obdaří deštěm. Slovo payaḥ se může vztahovat na mléko i na vodu. Planeta Země přijímala jako jeden z polobohů svůj podíl v yajñích (živila se zelenou trávou) ale nedávala na oplátku dostatek obilí (neplnila své vemeno). Pṛthu Mahārāja měl tedy plné právo pohrozit jí za její přestupek trestem.

4.17.24

Verš

tvaṁ khalv oṣadhi-bījāni
prāk sṛṣṭāni svayambhuvā
na muñcasy ātma-ruddhāni
mām avajñāya manda-dhīḥ

Synonyma

tvam — ty; khalu — jistě; oṣadhi — bylin, rostlin a obilí; bījāni — semena; prāk — původně; sṛṣṭāni — stvořená; svayambhuvā — Pánem Brahmou; na — ne; muñcasi — dáváš; ātma-ruddhāni — skrytá v tobě; mām — mě; avajñāya — neposloucháš; manda-dhīḥ — méně inteligentní.

Překlad

Svou inteligenci jsi ztratila do té míry, že navzdory mým pokynům nevydáváš semena bylin a obilí, která původně stvořil Brahmā a která nyní v sobě skrýváš.

Význam

Zároveň se všemi planetami ve vesmíru Pán Brahmā stvořil také semena různých druhů obilí, bylin, obyčejných rostlin a stromů. Když mraky poskytují dostatečný déšť, semena dozrávají a plodí ovoce, obilí, zeleninu atd. Pṛthu Mahārāja svým osobním příkladem ukazuje, že kdykoliv nastane nedostatek potravy, hlavní představitel vlády má zjistit, proč k tomu došlo a co je třeba udělat pro nápravu situace.

4.17.25

Verš

amūṣāṁ kṣut-parītānām
ārtānāṁ paridevitam
śamayiṣyāmi mad-bāṇair
bhinnāyās tava medasā

Synonyma

amūṣām — jich všech; kṣut-parītānām — trpících hladem; ārtānām — nešťastných; paridevitam — nářek; śamayiṣyāmi — utiším; mat-bāṇaiḥ — mými šípy; bhinnāyāḥ — rozsekané na kousky; tava — z tebe; medasā — masem.

Překlad

Nyní tě svými šípy rozsekám na kousky a tvým masem nasytím hladovějící obyvatele, kteří naříkají pro nedostatek obilí. Tak uspokojím plačící občany svého království.

Význam

Zde nacházíme náznak toho, jak může vláda organizovat jedení kravského masa. Uvádí se, že ve výjimečných situacích, kdy se nedostává obilí, může vláda pojídání masa dovolit. Je-li však potravy dostatek, vláda nesmí dopustit, aby lidé jedli kravské maso jen pro uspokojení svého mlsného jazyka. Jíst maso tedy lze dovolit za výjimečných okolností, kdy lidé trpí nedostatkem obilí, ale jinak nikoliv. Podporování jatek pro uspokojení jazyka a zbytečné zabíjení zvířat nesmí vláda nikdy připustit.

Jak popisuje dřívější verš, krávy a další zvířata mají dostávat postačující množství trávy. Nedává-li kráva mléko, přestože má dost trávy, a je-li naléhavý nedostatek potravy, je možné ji použít pro nakrmení hladových lidí. Podle zákona nezbytnosti se musí celá lidská společnost nejprve snažit pěstovat obilí a zeleninu, a teprve když toto selže, je dovoleno jíst maso. Jinak ne. Současná lidská společnost po celém světě pěstuje dostatečné množství obilí, a otevírání jatek proto nelze podporovat. V některých státech je takový nadbytek obilí, že se někdy hází do moře a vláda zakazuje další pěstování. Země tedy plodí dostatek obilí, aby nakrmila veškeré obyvatelstvo, ale jeho rozdělování je omezené obchodními směrnicemi a touhou po zisku. Proto je na některých místech obilí nedostatek a na jiných přebytek. Kdyby byla na Zemi jedna vláda, která by řídila rozdělování obilí, nehrozil by žádný nedostatek a nebylo by třeba otevírat jatka a vymýšlet si falešné teorie o přelidnění.

4.17.26

Verš

pumān yoṣid uta klība
ātma-sambhāvano ’dhamaḥ
bhūteṣu niranukrośo
nṛpāṇāṁ tad-vadho ’vadhaḥ

Synonyma

pumān — muž; yoṣit — žena; uta — také; klībaḥ — eunuch; ātma-sambhāvanaḥ — kteří se starají jen o vlastní obživu; adhamaḥ — nejnižší z lidí; bhūteṣu — s jinými živými bytostmi; niranukrośaḥ — bez soucitu; nṛpāṇām — pro krále; tat — jeho; vadhaḥ — zabití; avadhaḥ — není zabití.

Překlad

Král může zabít jakoukoliv krutou osobu — ať muže, ženu, či impotentního eunucha — která se stará jen o vlastní obživu a nemá soucit s jinými živými bytostmi. Takové zabití nelze považovat za skutečné zabití.

Význam

Planeta Země je ve své přirozené podobě ženou a jako taková potřebuje královu ochranu. Pṛthu Mahārāja ovšem namítá, že když nějaký občan ve státě — ať muž, žena, či eunuch — není soucitný ke svým bližním, král ho může zabít, aniž by to bylo považováno za skutečné zabití. Co se týče duchovních činností, když je oddaný spokojený sám se sebou a nekáže o Kṛṣṇově slávě, nelze ho pokládat za prvotřídního oddaného. Oddaný, jenž se snaží kázat a má soucit s nevinnými, kteří nemají žádné poznání o Kṛṣṇovi, je na vyšší úrovni. Prahlāda Mahārāja ve své modlitbě k Pánu řekl, že sám nemá zájem o osvobození z tohoto hmotného světa — nechtěl být osvobozen z hmotného podmínění, dokud nebudou zachráněny všechny pokleslé duše. To se týká dokonce i hmotného života—pokud se člověk nestará o blaho druhých, je třeba vědět, že Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, nebo Jeho inkarnace, jako je Pṛthu Mahārāja, takovou osobu odsuzuje.

4.17.27

Verš

tvāṁ stabdhāṁ durmadāṁ nītvā
māyā-gāṁ tilaśaḥ śaraiḥ
ātma-yoga-balenemā
dhārayiṣyāmy ahaṁ prajāḥ

Synonyma

tvām — ty; stabdhām — příliš namyšlená; durmadām — šílená; nītvā — přivedená do takových podmínek; māyā-gām — falešná kráva; tilaśaḥ — na kousky malé jako zrnka obilí; śaraiḥ — svými šípy; ātma — osobní; yoga-balena — mystickou silou; imāḥ — ty všechny; dhārayiṣyāmi — budu udržovat; aham — já; prajāḥ — všechny obyvatele, všechny živé bytosti.

Překlad

Jsi příliš nadutá pýchou a téměř jsi z toho zešílela. Svými mystickými silami jsi nyní přijala podobu krávy, ale já tě přesto rozsekám na kousky malé jako zrnka obilí a veškeré obyvatelstvo budu udržovat svou vlastní mystickou silou.

Význam

Země krále Pṛthua varovala, že když ji zničí, spadne i se všemi svými poddanými do vod oceánu garbha. Král Pṛthu na to nyní odpovídá. I když Země svými mystickými silami přijala podobu krávy, čímž se chtěla zachránit před smrtí z králových rukou, král si toho byl vědom a chystal se ji bez okolků rozsekat na malé kousky o velikosti zrnek obilí. Co se týče ochrany obyvatel, Mahārāja Pṛthu prohlásil, že svou mystickou silou dokáže udržovat každého a nepotřebuje pomoc planety Země. Jakožto inkarnace Pána Viṣṇua vlastnil Pṛthu Mahārāja Saṅkarṣaṇovu sílu, kterou vědci popisují jako gravitaci. Nejvyšší Osobnost Božství udržuje v prostoru milióny planet bez jakékoliv opory, a stejně tak by Pṛthu Mahārāja neměl potíže udržovat všechny obyvatele a sebe samotného bez pomoci planety Země. Pán je známý jako Yogeśvara, vládce všech mystických sil. Král tedy planetě Zemi sdělil, že s tím, jak si poradí bez její pomoci, si nemusí dělat starosti.

4.17.28

Verš

evaṁ manyumayīṁ mūrtiṁ
kṛtāntam iva bibhratam
praṇatā prāñjaliḥ prāha
mahī sañjāta-vepathuḥ

Synonyma

evam — takto; manyu-mayīm — velice rozhněvaný; mūrtim — podoba; kṛta-antam — zosobněná smrt, Yamarāja; iva — jako; bibhratam — vlastnil; praṇatā — odevzdala se; prāñjaliḥ — se sepjatýma rukama; prāha — řekla; mahī — planeta Země; sañjāta — nastalo; vepathuḥ — chvění jejího těla.

Překlad

Pṛthu Mahārāja vypadal stejně jako Yamarāja a celé jeho tělo projevovalo vysoký stupeň zlosti — stal se zosobněným hněvem. Když ho planeta Země slyšela, začala se třást. Odevzdala se a se sepjatýma rukama promluvila.

Význam

Nejvyšší Osobnost Božství je pro darebáky zosobněnou smrtí a pro oddané nejmilovanějším Pánem. V Bhagavad-gītě (10.34) Pán říká: mṛtyuḥ sarva-haraś cāham — “Jsem všepohlcující smrt.” Nevěřící bezvěrce, kteří vyzývají Boha, aby se před nimi zjevil, Nejvyšší Osobnost Božství vysvobodí, když se před nimi zjeví jako smrt. Například Hiraṇyakaśipu zpochybňoval autoritu Nejvyšší Osobnosti Božství a Pán se s ním střetl v podobě Nṛsiṁhadeva a zabil ho. I planeta Země viděla Mahārāje Pṛthua jako zosobněnou smrt a také ho viděla v náladě zosobněného hněvu. Začala se proto třást. Autoritě Nejvyššího Pána, Osobnosti Božství, se nelze za žádných okolností vzpírat. Je lépe se Mu odevzdat a vždy přijímat Jeho ochranu.

4.17.29

Verš

dharovāca
namaḥ parasmai puruṣāya māyayā
vinyasta-nānā-tanave guṇātmane
namaḥ svarūpānubhavena nirdhuta-
dravya-kriyā-kāraka-vibhramormaye

Synonyma

dharā — planeta Země; uvāca — řekla; namaḥ — klaním se; parasmai — Transcendenci; puruṣāya — osobě; māyayā — hmotnou energií; vinyasta — expandované; nānā — různé; tanave — jejíž podoby; guṇa-ātmane — zdroji tří kvalit hmotné přírody; namaḥ — klaním se; svarūpa — skutečné podoby; anubhavena — pochopením; nirdhuta — neovlivněný; dravya — hmotou; kriyā — jednáním; kāraka — konatel; vibhrama — zmatenost; ūrmaye — vlnami hmotné existence.

Překlad

Planeta Země pravila: Můj milý Pane, ó Nejvyšší Osobnosti Božství, Tvé postavení je transcendentální a Svou hmotnou energií se expanduješ do různých podob a životních druhů prostřednictvím vzájemného působení tří kvalit hmotné přírody. Na rozdíl od jiných vládců zůstáváš vždy transcendentální a nejsi ovlivněn hmotným stvořením, které podléhá různým hmotným změnám. Nejsi proto zmaten hmotnými činnostmi.

Význam

Poté, co král Pṛthu vydal svůj královský povel, planeta Země v podobě krávy pochopila, že byl přímo zmocněnou inkarnací Nejvyšší Osobnosti Božství. Král tedy znal vše — minulost, přítomnost i budoucnost — a Země ho proto nemohla podvést. Obvinil ji, že skrývá semena všech bylin a obilí, a proto se Země chystá vysvětlit, jak je lze znovu odhalit. Země věděla, že se na ni král velice hněvá, a pochopila, že mu nemůže nabídnout žádné pozitivní řešení, dokud jeho hněv neutiší. Proto se na začátku svého proslovu velice pokorně představuje jako nedílná část těla Nejvyšší Osobnosti Božství. Prohlašuje, že různé tělesné podoby projevené v hmotném světě jsou pouze různé nedílné části svrchovaného gigantického těla. Je řečeno, že nižší planetární systémy jsou části nohou Pána, zatímco vyšší planetární systémy jsou části Pánovy hlavy. Pán vytváří tento hmotný svět Svou vnější energií, ale ta se od Něho v určitém smyslu neliší. Zároveň však není ve vnější energii přímo projevený, ale vždy se nachází v duchovní energii. Bhagavad-gītā (9.10) praví: mayādhyakṣeṇa prakṛtiḥ — hmotná příroda jedná na pokyn Pána. Pán tedy nepostrádá s vnější energií spojení a v tomto verši je osloven jako guṇa-ātmā, zdroj tří kvalit hmotné přírody. Bhagavad-gītā (13.15) uvádí: nirguṇaṁ guṇa-bhoktṛ ca—Pán sice není k vnější energii připoutaný, ale přesto je jejím vládcem. V této souvislosti můžeme velice snadno pochopit filozofii Pána Caitanyi, která prohlašuje, že Pán je totožný se Svým stvořením a zároveň se od něho liší (acintya-bhedābheda-tattva). Planeta Země vysvětluje, že ačkoliv je Pán s vnější energií spojený, je nirdhuta — její činnosti na Něho nemají žádný vliv. Vždy se nachází ve Své vnitřní energii, a proto je zde řečeno: svarūpa-anubhavena. Pán zůstává ve Své vnitřní energii, a přesto má plné poznání o obou energiích — jak vnitřní, tak vnější. I Jeho oddaný zůstává vždy v transcendentálním postavení, ve kterém slouží Pánu, aniž by byl připoutaný k hmotnému tělu. Śrīla Rūpa Gosvāmī říká, že oddaný, který neustále oddaně slouží Pánu, je vždy osvobozený, bez ohledu na jeho hmotnou situaci. Jestliže oddaný může zůstávat transcendentální, pak může jistě i Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, zůstávat ve Své vnitřní energii a nebýt připoutaný k vnější energii. Tuto situaci by nemělo být těžké pochopit. Stejně jako oddaný není nikdy zmaten svým hmotným tělem, Pán není nikdy zmaten vnější energií tohoto hmotného světa. Pro oddaného není hmotné tělo překážkou, přestože je omezené mnoha hmotnými podmínkami, jako je pět druhů vzduchu a mnohé orgány (ruce, nohy, jazyk, genitálie, konečník atd.) s různými činnostmi. Duše, živá bytost, jež má plné poznání o svém postavení, neustále zpívá Hare Kṛṣṇa, Hare Kṛṣṇa, Kṛṣṇa Kṛṣṇa, Hare Hare / Hare Rāma, Hare Rāma, Rāma Rāma, Hare Hare a nezajímá se o činnosti těla. Přestože je Pán s hmotným světem spojený, nachází se vždy ve Své duchovní energii a nikdy není k činnostem hmotného světa připoutaný. Hmotného těla se týká šest “vln” neboli příznačných hmotných podmínek: hlad, žízeň, nářek, zmatenost, stáří a smrt. Osvobozená duše se těmito šesti fyzickými interakcemi nikdy nezabývá. Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, má jakožto všemocný vládce všech energií určité spojení s vnější energií, ale je vždy mimo vliv jejích interakcí v hmotném světě.

4.17.30

Verš

yenāham ātmāyatanaṁ vinirmitā
dhātrā yato ’yaṁ guṇa-sarga-saṅgrahaḥ
sa eva māṁ hantum udāyudhaḥ svarāḍ
upasthito ’nyaṁ śaraṇaṁ kam āśraye

Synonyma

yena — kým; aham — já; ātma-āyatanam — místo pro všechny živé bytosti; vinirmitā — byla stvořena; dhātrā — Nejvyšším Pánem; yataḥ — pro koho; ayam — tato; guṇa-sarga-saṅgrahaḥ — kombinace různých hmotných prvků; saḥ — On; eva — jistě; mām — mě; hantum — zabít; udāyudhaḥ — připravený se zbraněmi; svarāṭ — zcela nezávislý; upasthitaḥ — nyní stojící přede mnou; anyam — jiné; śaraṇam — útočiště; kam — ke komu; āśraye — uchýlím se.

Překlad

Planeta Země pokračovala: Můj milý Pane, jsi dokonalý vládce hmotného stvoření. Tys vytvořil tento vesmírný projev a tři hmotné kvality, a tudíž jsi vytvořil i mě, planetu Zemi, která poskytuje místo všem živým bytostem. Přesto jsi vždy plně nezávislý, můj Pane. Nyní, když stojíš přede mnou, připravený mě zabít Svými zbraněmi, řekni mi prosím: Kde mám vyhledat útočiště? Kdo mě ochrání?

Význam

Planeta Země zde před Pánem projevuje příznaky plného odevzdání se. Je řečeno, že nikdo nedokáže ochránit toho, koho chce Kṛṣṇa zabít, a nikdo nemůže zabít toho, koho Kṛṣṇa chrání. Jelikož se Pán chystal zabít planetu Zemi, nebylo nikoho, kdo by ji ochránil. Pán nás všechny chrání, a proto bychom se Mu měli všichni odevzdat. V Bhagavad-gītě (18.66) Pán dává pokyn:

sarva-dharmān parityajya
mām ekaṁ śaraṇaṁ vraja
ahaṁ tvāṁ sarva-pāpebhyo
mokṣayiṣyāmi mā śucaḥ

“Zanech všech druhů náboženství a jen se Mi odevzdej. Osvobodím tě od všech hříšných reakcí. Neboj se.”

Śrīla Bhaktivinoda Ṭhākura zpívá: “Můj milý Pane, vše, co mám—i svou mysl, která je středem všech hmotných potřeb, jako je domov, tělo a vše, co je s ním spojeno — Ti teď odevzdávám. Nyní máš úplnou volnost jednat, jak se Ti zlíbí. Jestli chceš, můžeš mě zabít, a jestli chceš, můžeš mě zachránit. V každém případě jsem Tvůj věčný služebník a Ty máš plné právo dělat cokoliv si přeješ.”

4.17.31

Verš

ya etad ādāv asṛjac carācaraṁ
sva-māyayātmāśrayayāvitarkyayā
tayaiva so ’yaṁ kila goptum udyataḥ
kathaṁ nu māṁ dharma-paro jighāṁsati

Synonyma

yaḥ — ten, kdo; etat — tyto; ādau — na počátku stvoření; asṛjat — stvořil; cara-acaram — pohyblivé a nehybné živé bytosti; sva-māyayā — Svou vlastní energií; ātma-āśrayayā — které je On Sám útočištěm; avitarkyayā — nepochopitelnou; tayā — toutéž māyou; eva — jistě; saḥ — on; ayam — tento král; kila — jistě; goptum udyataḥ — připraven ochránit; katham — jak; nu — potom; mām — mě; dharma-paraḥ — ten, kdo přísně dodržuje náboženské zásady; jighāṁsati — přeje si zabít.

Překlad

Na počátku stvoření jsi Svou nepochopitelnou energií stvořil všechny pohyblivé a nehybné živé bytosti a toutéž energií jsi nyní připraven je chránit. Jsi skutečně nejvyšší ochránce náboženských zásad. Proč se tolik snažíš mě zabít, přestože mám podobu krávy?

Význam

Planeta Země uznává, že ten, kdo tvoří, může také nepochybně z vlastní vůle ničit. Ptá se však, proč by ji měl Pán zabít, když je připraven každého chránit. Země je koneckonců místem, kde žijí všechny ostatní živé bytosti, a je to ona, kdo pro ně plodí obilí.

4.17.32

Verš

nūnaṁ bateśasya samīhitaṁ janais
tan-māyayā durjayayākṛtātmabhiḥ
na lakṣyate yas tv akarod akārayad
yo ’neka ekaḥ parataś ca īśvaraḥ

Synonyma

nūnam — bezpečně; bata — jistě; īśasya — Pána, Nejvyšší Osobnosti Božství; samīhitam — činnosti, plán; janaiḥ — lidmi; tat-māyayā — Jeho energií; durjayayā — která je nepřemožitelná; akṛta-ātmabhiḥ — kteří nejsou dostatečně zkušení; na — nikdy; lakṣyate — jsou vidět; yaḥ — ten, kdo; tu — potom; akarot — stvořil; akārayat — přiměl ke stvoření; yaḥ — ten, kdo; anekaḥ — mnoho; ekaḥ — jeden; parataḥ — prostřednictvím Svých nepochopitelných energií; ca — a; īśvaraḥ — vládce.

Překlad

Můj milý Pane, i když jsi jeden, Svými nepochopitelnými energiemi se expanduješ do mnoha podob. Prostřednictvím Brahmy jsi stvořil tento vesmír, a jsi tedy přímo Nejvyšší Osobnost Božství. Ti, kdo nejsou dostatečně zkušení, nechápou Tvé transcendentální činnosti, jelikož jsou zahaleni Tvou iluzorní energií.

Význam

Bůh je jeden, ale expanduje se do mnoha různých energií—hmotné, duchovní, okrajové atd. Jak jeden Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, jedná prostřednictvím Svých různých energií, nemůžeme pochopit, dokud nejsme obdařeni přízní a zvláštní milostí. Okrajovou energií Nejvyšší Osobnosti Božství jsou rovněž živé bytosti. Jednou z nich je i Brahmā, který je však Nejvyšší Osobností Božství zvláště zplnomocněn. I když je pokládán za stvořitele tohoto vesmíru, původním stvořitelem je ve skutečnosti Nejvyšší Osobnost Božství. Významné je slovo māyayā. Māyā znamená “energie”. Pán Brahmā není energetický zdroj, ale jeden z projevů Pánovy okrajové energie. Jinými slovy, Pán Brahmā je pouhý nástroj. Za vším, co se děje, existuje určitý plán, přestože se někdy zdá, že si různé plány navzájem odporují. Ten, kdo je zkušený a obdařený Pánovou přízní, chápe, že vše probíhá podle svrchovaného plánu Pána.

4.17.33

Verš

sargādi yo ’syānuruṇaddhi śaktibhir
dravya-kriyā-kāraka-cetanātmabhiḥ
tasmai samunnaddha-niruddha-śaktaye
namaḥ parasmai puruṣāya vedhase

Synonyma

sarga-ādi — stvoření, udržování a zničení; yaḥ — ten, kdo; asya — tohoto hmotného světa; anuruṇaddhi — zapřičiňuje; śaktibhiḥ — Svými energiemi; dravya — hmotné prvky; kriyā — smysly; kāraka — vládnoucí polobozi; cetanā — inteligence; ātmabhiḥ — sestávající z falešného ega; tasmai — Jemu; samunnaddha — projevené; niruddha — potenciální; śaktaye — ten, kdo vlastní tyto energie; namaḥ — poklony; parasmai — transcendentální; puruṣāya — Nejvyšší Osobnosti Božství; vedhase — příčině všech příčin.

Překlad

Můj milý Pane, prostřednictvím Svých energií jsi původní příčinou hmotných prvků, jakož i činných nástrojů (smyslů), těch, kdo řídí smysly (vládnoucích polobohů), inteligence, falešného ega a všeho ostatního. Svou energií celé toto vesmírné stvoření projevuješ, udržuješ a ničíš. Pouhým působením Tvé energie je vše střídavě projevené a neprojevené. Proto jsi Nejvyšší Osobnost Božství, příčina všech příčin. Skládám Ti uctivé poklony.

Význam

Všechny činnosti začínají stvořením celkové energie, mahat-tattvy. Poté jsou po vzrušení tří guṇ stvořeny hmotné prvky, jakož i mysl, falešné ego a vládci smyslů. To vše je postupně stvořeno nepochopitelnou energií Pána. U moderních elektronických přístrojů může mechanik stisknutím jediného tlačítka spustit elektronickou řetězovou reakci, při které postupně dochází k mnoha činnostem. Podobně Nejvyšší Osobnost Božství stiskne tlačítko stvoření a různé energie poté vytvářejí hmotné prvky společně s jejich vládci. Jejich následné interakce se řídí nepochopitelným plánem Nejvyšší Osobnosti Božství.

4.17.34

Verš

sa vai bhavān ātma-vinirmitaṁ jagad
bhūtendriyāntaḥ-karaṇātmakaṁ vibho
saṁsthāpayiṣyann aja māṁ rasātalād
abhyujjahārāmbhasa ādi-sūkaraḥ

Synonyma

saḥ — On; vai — jistě; bhavān — Ty; ātma — Tebou; vinirmitam — vytvořený; jagat — tento svět; bhūta — hmotné prvky; indriya — smysly; antaḥ-karaṇa — mysl, srdce; ātmakam — sestávající z; vibho — ó Pane; saṁsthāpayiṣyan — udržuješ; aja — ó nezrozený; mām — mě; rasātalāt — z pekelných oblastí; abhyujjahāra — vynesl; ambhasaḥ — z vody; ādi — původní; sūkaraḥ — kanec.

Překlad

Můj milý Pane, jsi věčně nezrozený. Jednou jsi mě v podobě původního kance zachránil z vod na dně vesmíru. Svou vlastní energií jsi stvořil všechny hmotné prvky, smysly a srdce, abys zajistil udržování světa.

Význam

Tento verš se vztahuje na dobu, kdy se Pán Kṛṣṇa zjevil jako svrchovaný kanec, Varāha, a zachránil Zemi, která byla potopená ve vodě. Asura Hiraṇyākṣa ji vychýlil z její oběžné dráhy a uvrhl do vod oceánu Garbhodaka. Poté ji Pán v podobě původního kance zachránil.

4.17.35

Verš

apām upasthe mayi nāvy avasthitāḥ
prajā bhavān adya rirakṣiṣuḥ kila
sa vīra-mūrtiḥ samabhūd dharā-dharo
yo māṁ payasy ugra-śaro jighāṁsasi

Synonyma

apām — vody; upasthe — umístěná na povrchu; mayi — ve mně; nāvi — v lodi; avasthitāḥ — setrvávají; prajāḥ — živé bytosti; bhavān — Ty; adya — nyní; rirakṣiṣuḥ — s touhou ochránit; kila — vskutku; saḥ — On; vīra-mūrtiḥ — v podobě velkého hrdiny; samabhūt — stal se; dharā-dharaḥ — ochráncem planety Země; yaḥ — ten, kdo; mām — mě; payasi — kvůli mléku; ugra-śaraḥ — ostrými šípy; jighāṁsasi — chceš zabít.

Překlad

Můj milý Pane, takto jsi mě jednou ochránil, když jsi mě vylovil z vody, a proto jsi slavný jako Dharādhara neboli “ten, kdo nese planetu Zemi”. Přesto mě chceš nyní v podobě velkého hrdiny zabít ostrými šípy. Já jsem však jako loď na vodě, která vše drží nad hladinou.

Význam

Pán je známý jako Dharādhara — “ten, kdo v inkarnaci kance drží na Svých klech planetu Zemi”. Planeta Země v podobě krávy tak popisuje činnosti Pána, které si odporují. Přestože jednou Zemi, která je jako loď na vodě, zachránil, nyní ji chce převrhnout. Nikdo nechápe Pánovy činnosti a kvůli nedostatečnému poznání si lidé někdy myslí, že si odporují.

4.17.36

Verš

nūnaṁ janair īhitam īśvarāṇām
asmad-vidhais tad-guṇa-sarga-māyayā
na jñāyate mohita-citta-vartmabhis
tebhyo namo vīra-yaśas-karebhyaḥ

Synonyma

nūnam — jistě; janaiḥ — obyčejnými lidmi; īhitam — činnosti; īśvarāṇām — vládců; asmat-vidhaiḥ — jako jsem já; tat — Osobnosti Božství; guṇa — kvalit hmotné přírody; sarga — která uskutečňuje stvoření; māyayā — Tvou energií; na — nikdy; jñāyate — jsou pochopené; mohita — zmatené; citta — jejichž mysli; vartmabhiḥ — cesta; tebhyaḥ — jim; namaḥ — poklony; vīra-yaśaḥ-karebhyaḥ — kdo přináší slávu samotným hrdinům.

Překlad

Můj milý Pane, jsem rovněž výtvorem jedné z Tvých energií, složené ze tří kvalit hmotné přírody, a jsem proto Tvými činnostmi zmatená. Pochopit nelze ani činnosti Tvých oddaných, a co potom říci o Tvých zábavách? Vše nám tedy připadá protikladné a úžasné.

Význam

Činnosti Nejvyšší Osobnosti Božství, Pána v Jeho různých podobách a inkarnacích, jsou vždy neobyčejné a úžasné. Nepatrná lidská bytost nedokáže odhadnout jejich záměry a cíle, a Śrīla Jīva Gosvāmī proto říká, že Pánovy činnosti nelze vysvětlit, dokud neuznáme, že jsou nepochopitelné. Pán věčně existuje jako Kṛṣṇa, Nejvyšší Osobnost Božství, na Goloce Vṛndāvaně. Zároveň se také expanduje do nespočetně mnoha podob, počínaje Pánem Rāmou, Pánem Nṛsiṁhou, Pánem Varāhou a všemi inkarnacemi, které pocházejí přímo ze Saṅkarṣaṇa. Saṅkarṣaṇa je expanzí Baladeva, který je prvním projevem Kṛṣṇy. Všechny tyto inkarnace se proto označují slovem kalā.

Slovo īśvarāṇām se vztahuje na všechny Osobnosti Božství. V Brahma-saṁhitě (5.39) je řečeno: rāmādi-mūrtiṣu kalā-niyamena tiṣṭhan. Śrīmad-Bhāgavatam potvrzuje, že všechny inkarnace jsou částečné expanze (kalā) Nejvyšší Osobnosti Božství. Kṛṣṇa je však původní Nejvyšší Osobnost Božství. Neměli bychom si myslet, že množné číslo slova īśvarāṇām vyjadřuje existenci mnoha Bohů. Skutečnost je taková, že Bůh je jeden, ale existuje věčně, expanduje se do nespočetně mnoha podob a jedná různými způsoby. Obyčejný člověk je z toho všeho někdy zmatený a pokládá činnosti Pána za protikladné, ale ve skutečnosti tomu tak není. Za všemi Pánovými činnostmi se skrývá velký plán.

Pro naše pochopení se někdy uvádí příklad, že Pán je v srdci zloděje i hospodáře, ale v srdci zloděje Nadduše říká: “Běž a vyloupi tento dům,” zatímco hospodáři Pán říká: “Dej si pozor na zloděje.” Tyto různé pokyny různým osobám si zdánlivě odporují, ale měli bychom vědět, že Nadduše, Nejvyšší Osobnost Božství, má určitý plán, a proto bychom takové činnosti neměli považovat za rozporuplné. Nejlepší, co můžeme udělat, je odevzdat se celým srdcem Nejvyššímu Pánu, Osobnosti Božství, a žít pokojně pod Jeho ochranou.

Takto končí Bhaktivedantovy výklady k sedmnácté kapitole čtvrtého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Mahārāja Pṛthu se hněvá na Zemi”.

KAPITOLA OSMNÁCTÁ

Pṛthu Mahārāja dojí planetu Zemi

4.18.1

Verš

maitreya uvāca
itthaṁ pṛthum abhiṣṭūya
ruṣā prasphuritādharam
punar āhāvanir bhītā
saṁstabhyātmānam ātmanā

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — velký světec Maitreya pokračoval; ittham — takto; pṛthum — králi Pṛthuovi; abhiṣṭūya — poté, co přednesla modlitby; ruṣā — hněvem; prasphurita — třásly se; adharam — jeho rty; punaḥ — znovu; āha — řekla; avaniḥ — planeta Země; bhītā — ve strachu; saṁstabhya — poté, co ustálila; ātmānam — mysl; ātmanā — inteligencí.

Překlad

Velký světec Maitreya Viduru dále oslovil: Můj milý Viduro, když planeta Země ukončila své modlitby, král Pṛthu stále nebyl klidný a rty se mu třásly hněvem. Země se bála, ale rozhodla se promluvit, aby krále přesvědčila.

4.18.2

Verš

sanniyacchābhibho manyuṁ
nibodha śrāvitaṁ ca me
sarvataḥ sāram ādatte
yathā madhu-karo budhaḥ

Synonyma

sanniyaccha — prosím utiš; abhibho — ó králi; manyum — hněv; nibodha — pokus se pochopit; śrāvitam — co je řečeno; ca — také; me — mnou; sarvataḥ — odevšad; sāram — esenci; ādatte — bere; yathā — jako; madhu-karaḥ — čmelák; budhaḥ — inteligentní osoba.

Překlad

Můj milý pane, utiš prosím svůj hněv a trpělivě poslouchej, co ti povím. Věnuj tomu laskavě pozornost. Možná jsem ubohá, ale učený člověk přijímá esenci poznání odevšad, stejně jako čmelák sbírá med z každé květiny.

4.18.3

Verš

asmil loke ’thavāmuṣmin
munibhis tattva-darśibhiḥ
dṛṣṭā yogāḥ prayuktāś ca
puṁsāṁ śreyaḥ-prasiddhaye

Synonyma

asmin — v tomto; loke — rozmezí života; atha vā — nebo; amuṣmin — v příštím životě; munibhiḥ — velkými mudrci; tattva — pravda; darśibhiḥ — těmi, kteří ji vidí; dṛṣṭāḥ — předepsané; yogāḥ — metody; prayuktāḥ — uplatněné; ca — také; puṁsām — všech lidí; śreyaḥ — dobro; prasiddhaye — co se týče získání.

Překlad

Pro dobro celé lidské společnosti nejen v tomto, ale i v příštím životě, předepisují velcí proroci a mudrci různé metody, které vedou k obecnému blahobytu.

Význam

Védská civilizace využívá dokonalého poznání předloženého ve Vedách a vykládaného velkými mudrci a brāhmaṇy ku prospěchu lidské společnosti. Védské pokyny se nazývají śruti a dodatečná vysvětlení těchto zásad v podání velkých mudrců, která jsou v naprostém souladu s védským poznáním, se nazývají smṛti. Lidská společnost má využívat pokynů jak śruti, tak smṛti. Každý, kdo chce dělat pokroky v duchovním životě, se musí řídit těmito pokyny a dodržovat uvedené zásady. Śrīla Rūpa Gosvāmī ve svém Bhakti-rasāmṛta-sindhu říká, že ten, kdo se vydává za duchovně pokročilého, ale neodkazuje se na śruti a smṛti, působí pouze rozruch ve společnosti. Pokyny uvedené ve śruti a smṛti je třeba následovat nejen v duchovním, ale i v hmotném životě. Co se týče lidské společnosti, má se řídit také podle Manu-smṛti, neboť se jedná o zákony dané Manuem, otcem lidstva.

V Manu-smṛti je řečeno, že žena nemá být nikdy nazávislá; má být pod ochranou svého otce, manžela a dospělých synů. Za všech okolností má záviset na nějakém ochránci. V současné době mají ženy stejnou nezávislost jako muži, ale přitom vidíme, že tyto nezávislé ženy nejsou šťastnější než ženy, které mají svého ochránce. Pokud se lidé řídí pokyny velkých mudrců, śruti a smṛti, mohou být v tomto i příštím životě skutečně šťastní. Darebáci si bohužel k dosažení štěstí vymýšlejí nejrůznější způsoby a prostředky — každý vynalézá spoustu vlastních metod. Proto se z lidské společnosti vytratila hmotná i duchovní pravidla chování a výsledkem je, že lidé jsou zmateni a na světě neexistuje mír ani štěstí. Nyní se snaží řešit problémy lidské společnosti v Organizaci spojených národů, ale ani to se jim nedaří. Neřídí se osvobozenými pokyny Ved, a proto jsou nešťastní.

Dvě významná slova v tomto verši jsou asmin a amuṣmin — “v tomto životě” a “v příštím životě”. V současném věku bohužel i vysoce postavení profesoři a vzdělaní lidé věří, že příští život neexistuje a v tomto životě vše končí. Jaké rady mohou takoví hlupáci a darebáci dávat? Přesto se však vydávají za učence a profesory. Slovo amuṣmin je velice jasné. Povinností každého je uspořádat si život takovým způsobem, aby pro něho byl příští život přínosem. Stejně jako chlapec dostává vzdělání, aby byl později šťastný, každý by se měl v tomto životě vzdělávat, aby po smrti dosáhl věčného a příznivého života. Z tohoto důvodu je nezbytné, aby se lidé řídili tím, co je dáno ve śruti a smṛti, a tak si zajistili úspěšné naplnění svého lidského poslání.

4.18.4

Verš

tān ātiṣṭhati yaḥ samyag
upāyān pūrva-darśitān
avaraḥ śraddhayopeta
upeyān vindate ’ñjasā

Synonyma

tān — ty; ātiṣṭhati — následuje; yaḥ — každý, kdo; samyak — zcela; upāyān — zásady; pūrva — dříve; darśitān — uložené; avaraḥ — nezkušený; śraddhayā — s vírou; upetaḥ — umístěný; upeyān — plody činností; vindate — užívá; añjasā — velice snadno.

Překlad

Ten, kdo následuje zásady a pokyny uložené velkými mudrci minulosti, jich může využít k praktickým účelům. Takový člověk si bude snadno užívat života a jeho radostí.

Význam

Védské pokyny nás nabádají kráčet ve stopách velkých osvobozených duší (mahājano yena gataḥ sa panthāḥ). Tak můžeme získat prospěch v tomto i příštím životě a zlepšit i svou hmotnou situaci. Následujeme-li zásady stanovené velkými mudrci a světci minulosti, můžeme velice snadno pochopit smysl veškerého života. Slovo avaraḥ, “nezkušený”, je zde velmi důležité. Každá podmíněná duše je nezkušená. Každý je abodha-jāta — narozený jako hlupák a darebák. V současné demokratické vládě rozhodují hlupáci a darebáci všeho druhu. Co ale mohou vytvořit? Jaký je výsledek jejich zákonodárství? Dnes ustanoví jeden zákon, aby ho zítra náladově odvolali. Jedna politická strana používá zemi pro jeden účel a v příštím okamžiku jiná politická strana vytvoří jinou vládu a všechny zákony a pravidla zruší. Tímto žvýkáním přežvýkaného (punaḥ punaś carvita-carvaṇānām) nebude lidská společnost nikdy šťastná. Abychom celé společnosti zajistili štěstí a blahobyt, musíme přijmout standardní metody dané osvobozenými osobami.

4.18.5

Verš

tān anādṛtya yo ’vidvān
arthān ārabhate svayam
tasya vyabhicaranty arthā
ārabdhāś ca punaḥ punaḥ

Synonyma

tān — tyto; anādṛtya — opomíjí; yaḥ — každý, kdo; avidvān — darebák; arthān — plány; ārabhate — začíná; svayam — osobně; tasya — jeho; vyabhicaranti — nejsou úspěšné; arthāḥ — záměry; ārabdhāḥ — vyzkoušené; ca — a; punaḥ punaḥ — znovu a znovu.

Překlad

Hlupák, jenž si pomocí mentální spekulace vytváří vlastní způsoby a prostředky a neuznává autoritu mudrců, kteří stanovili dokonalé pokyny, je ve svých pokusech jen znovu a znovu neúspěšný.

Význam

V současnosti se stalo módou neposlouchat dokonalé pokyny ācāryů a osvobozených duší minulosti. Lidé jsou nyní tak pokleslí, že nedokáží rozlišit mezi osvobozenou a podmíněnou duší. Podmíněnou duši omezují čtyři nedostatky: nevyhnutelně se dopouští chyb, nevyhnutelně propadá iluzi, má sklon podvádět druhé a má nedokonalé smysly. Proto musíme přijímat pokyny osvobozených osob. Toto hnutí pro vědomí Kṛṣṇy získává pokyny přímo od Nejvyšší Osobnosti Božství prostřednictvím těch, kdo tyto pokyny přísně následují. Pokud se následovník řídí svrchovanou, osvobozenou Osobností Božství, jeho jednání je přirozeně prosté hmotného znečištění, i kdyby sám nebyl osvobozený. Pán Caitanya proto říká: “Na Můj pokyn se můžeš stát duchovním mistrem.” Člověk se může okamžitě stát duchovním mistrem, má-li plnou víru v transcendentální slova Nejvyššího Pána a následuje-li jeho pokyny. Materialisté nechtějí přijímat pokyny osvobozené osoby, ale velice lpí na vlastních smyšlených představách, kvůli kterým jejich snahy opakovaně selhávají. Celý svět se nyní řídí nedokonalými pokyny podmíněných duší, a proto je lidstvo naprosto zmatené.

4.18.6

Verš

purā sṛṣṭā hy oṣadhayo
brahmaṇā yā viśāmpate
bhujyamānā mayā dṛṣṭā
asadbhir adhṛta-vrataiḥ

Synonyma

purā — v minulosti; sṛṣṭāḥ — stvořené; hi — zajisté; oṣadhayaḥ — byliny a obilí; brahmaṇā — Pánem Brahmou; yāḥ — všechny ty, které; viśām-pate — ó králi; bhujyamānāḥ — užívané; mayā — mnou; dṛṣṭāḥ — viděné; asadbhiḥ — neoddanými; adhṛta-vrataiḥ — kteří nevykonávají žádné duchovní činnosti.

Překlad

Můj milý králi, semena, kořeny, byliny a obilí, jež v minulosti stvořil Pán Brahmā, nyní používají neoddaní, kteří nemají žádné duchovní poznání.

Význam

Pán Brahmā stvořil hmotný svět tak, aby ho živé bytosti mohly používat. Existoval však plán, že všechny živé bytosti, které do něho přijdou s cílem vládnout mu pro svůj smyslový požitek, dostanou od Pána Brahmy pokyny ve Vedách, aby nakonec mohly tento svět opustit a vrátit se domů, zpátky k Bohu. Vše potřebné k životu, co na Zemi roste a existuje — ovoce, květiny, stromy, obilí, zvířata a jejich vedlejší produkty — bylo stvořeno za účelem použití v oběti pro uspokojení Nejvyšší Osobnosti Božství, Viṣṇua. Zde si ovšem planeta Země v podobě krávy stěžuje, že veškeré tyto potřeby používají neoddaní, kteří se nijak nesnaží dosáhnout duchovního poznání. I když má Země nezměrný potenciál k plození obilí, plodů a květů, sama jejich růst zastaví, jestliže jich zneužívají neoddaní, kteří nemají žádné duchovní cíle. Vše patří Nejvyššímu Pánu, Osobnosti Božství, a všeho lze využít pro Jeho uspokojení. Dary Země se nemají používat pro smyslový požitek živých bytostí. Podle tohoto plánu je zařízena celá hmotná příroda.

Důležitá jsou slova asadbhiḥ a adhṛta-vrataiḥ. Slovo asadbhiḥ se vztahuje na neoddané, které Bhagavad-gītā označuje slovy duṣkṛtinaḥ (ničemové), mūḍhāḥ (osli a darebáci), narādhamāḥ (nejnižší z lidí) a māyayāpahṛta-jñānāḥ (ti, kteří vlivem iluzorní energie ztratili své poznání). Všichni tito lidé jsou asat, neoddaní. Nazývají se rovněž gṛha-vrata, zatímco oddaný se nazývá dhṛta-vrata. Védský plán spočívá v tom, že svedené podmíněné duše, které přicházejí panovat hmotné přírodě, mají být vychovány tak, aby se staly dhṛta-vrata. Mají se zavázat, že budou uspokojovat své smysly neboli užívat si hmotného života pouze uspokojováním smyslů Nejvyššího Pána. Činnosti zaměřené k uspokojení smyslů Nejvyššího Pána, Kṛṣṇy, se nazývají kṛṣṇārthe 'khila-ceṣṭāḥ. To vyjadřuje, že člověk se může zabývat různými činnostmi, ale má to dělat s cílem uspokojit Kṛṣṇu. Bhagavad-gītā to popisuje slovy yajñārthāt karma, přičemž slovo yajña označuje Pána Viṣṇua. Měli bychom jednat pouze pro Jeho uspokojení. V moderní době (Kali-yuze) však lidé na Viṣṇua zcela zapomněli a svými činnostmi sledují pouze smyslový požitek. Takoví lidé postupně přijdou na mizinu, jelikož věci, kterých si má užívat Nejvyšší Pán, nemohou používat pro uspokojování svých vlastních smyslů. Budou-li takto pokračovat, nastane nakonec všeobecná chudoba a neporoste žádné obilí, ovoce ani květiny. Ve dvanáctém zpěvu Bhāgavatamu je dokonce řečeno, že na konci Kali-yugy budou lidé tak zkažení, že již nebudou mít rýži, pšenici, cukrovou třtinu ani mléko.

4.18.7

Verš

apālitānādṛtā ca
bhavadbhir loka-pālakaiḥ
corī-bhūte ’tha loke ’haṁ
yajñārthe ’grasam oṣadhīḥ

Synonyma

apālitā — neopatrovaná; anādṛtā — zanedbávaná; ca — také; bhavadbhiḥ — jako jsi ty, vznešený; loka-pālakaiḥ — vládci či králi; corī-bhūte — soužená zloději; atha — proto; loke — tento svět; aham — já; yajña-arthe — pro vykonávání obětí; agrasam — skrývám; oṣadhīḥ — všechny byliny a obilí.

Překlad

Můj milý králi, nejenže obilí a byliny používají neoddaní, ale navíc se o mě nikdo patřičně nestará. Králové mě zanedbávají, neboť netrestají tyto darebáky, ze kterých se stali zloději používající obilí pro svůj vlastní smyslový požitek. Proto jsem skryla všechna semena, jež byla určena pro vykonávání oběti.

Význam

To, k čemu došlo za časů Pṛthua Mahārāje a jeho otce, krále Veny, se děje i nyní. Existují rozsáhlé plány a struktury pro průmyslovou a zemědělskou velkovýrobu, ale všechny produkty jsou určeny pro smyslový požitek. Z toho důvodu vládne přes veškerou výrobní kapacitu nedostatek, neboť svět je plný zlodějů. Slovo corī-bhūte vyjadřuje, že obyvatelstvo začalo krást. Vedy říkají, že když lidé plánují hospodářský rozvoj pro svůj vlastní smyslový požitek, stávají se z nich zloději. Rovněž v Bhagavad-gītě je vysvětleno, že člověk, který se živí obilím, aniž by ho obětoval Nejvyšší Osobnosti Božství, Yajñovi, je zloděj a zaslouží si potrestání. Podle zásad duchovního komunismu patří všechen majetek na povrchu Země Nejvyšší Osobnosti Božství a obyvatelstvo má právo ho používat teprve tehdy, když ho obětuje Nejvyšší Osobnosti Božství. To je systém přijímání prasādam. Nejí-li člověk prasādam, je zloděj. Povinností vládců a králů je takové zloděje trestat a pečlivě opatrovat svět. Pokud to nikdo nedělá, obilí přestane růst a lidé budou hladovět. Nejenže budou nuceni jíst méně, ale dokonce se začnou navzájem zabíjet a jíst lidské maso. Již nyní zabíjejí pro maso zvířata, a až nebude žádné obilí, zelenina ani ovoce, budou zabíjet vlastní syny a otce a jíst jejich maso, aby přežili.

4.18.8

Verš

nūnaṁ tā vīrudhaḥ kṣīṇā
mayi kālena bhūyasā
tatra yogena dṛṣṭena
bhavān ādātum arhati

Synonyma

nūnam — proto; tāḥ — ty; vīrudhaḥ — byliny a obilí; kṣīṇāḥ — zkažené; mayi — ve mně; kālena — časem; bhūyasā — velice; tatra — proto; yogena — správnými prostředky; dṛṣṭena — uznávanými; bhavān — ty, vznešený; ādātum — vzít; arhati — mělo by.

Překlad

Všechna obilná semena se jistě kazí, neboť jsou ve mně uložena již velice dlouhou dobu. Měl bys proto okamžitě zařídit jejich vyjmutí uznávanou metodou, kterou doporučují ācāryové a śāstry.

Význam

Je-li nedostatek obilí, vláda má postupovat tak, jak je doporučeno v śāstrách a schváleno ācāryi; pak bude dobrá úroda a potravinová krize i hladomor budou zažehnány. Bhagavad-gītā doporučuje vykonávat yajñu, oběti. Díky vykonávání yajñi se na nebi shromáždí dostatek mraků a bude také vydatně pršet. Tak bude postaráno o zemědělství. Když je dostatečná úroda, lidé se živí obilím a domácí zvířata, jako jsou krávy, kozy a další, žerou trávu a také obilí. Podle tohoto plánu mají lidé vykonávat oběti doporučené v śāstrách, a budou-li tak činit, nebude o potravu nouze. V Kali-yuze je jedinou doporučenou obětí saṅkīrtana-yajña.

V tomto verši jsou dvě významná slova: yogena, “schválenou metodou”, a dṛṣṭena, “jak dřívější ācāryové doložili vlastním příkladem”. Ten, kdo si myslí, že obilí lze pěstovat zavedením moderních strojů, jako jsou například traktory, se mýlí. Když na poušť přijedeme s traktorem, neznamená to, že tam začne růst obilí. Můžeme používat různé prostředky, ale nejdůležitější je vědět, že když nevykonáváme oběti, planeta Země přestane obilí plodit. Země již vysvětlila, že neoddaní si užívají vypěstovanou potravu sami, a proto uschovala semena pro vykonávání oběti. Ateisté samozřejmě nebudou této duchovní metodě pěstování obilí věřit, ale ať už tomu věří nebo ne, skutečností zůstává, že nejsme nezávislí, abychom si při pěstování obilí vystačili s mechanickými prostředky. Co se týče samotné schválené metody, śāstry přikazují, aby se inteligentní lidé tohoto věku připojili k saṅkīrtanovému hnutí, a tím uctívali Nejvyšší Osobnost Božství, Pána Caitanyu, Jehož pleť má zlatou barvu a Jehož neustále doprovázejí Jeho důvěrní oddaní, aby svým kázáním šířili hnutí pro vědomí Kṛṣṇy po celém světě. Svět může být v současné situaci zachráněn jedině zavedením tohoto saṅkīrtanu, hnutí pro vědomí Kṛṣṇy. Jak jsme se dozvěděli v minulém verši, ten, kdo si není vědom Kṛṣṇy, je považován za zloděje. I když může být zloděj po hmotné stránce velice pokročilý, nemůže žít v trvalém pohodlí. Zloděj je zloděj a podléhá trestu. Jelikož si lidé nejsou vědomi Kṛṣṇy, stali se z nich zloději, a proto je trestají zákony hmotné přírody. Nikdo tomu nemůže zabránit, ani když založí mnoho podpůrných fondů a humanitárních institucí. Dokud lidé světa nezačnou rozvíjet vědomí Kṛṣṇy, čeká je nedostatek potravy a mnoho utrpení.

4.18.9-10

Verš

vatsaṁ kalpaya me vīra
yenāhaṁ vatsalā tava
dhokṣye kṣīramayān kāmān
anurūpaṁ ca dohanam

dogdhāraṁ ca mahā-bāho
bhūtānāṁ bhūta-bhāvana
annam īpsitam ūrjasvad
bhagavān vāñchate yadi

Synonyma

vatsam — tele; kalpaya — obstarej; me — pro mě; vīra — ó hrdino; yena — jehož prostřednictvím; aham — já; vatsalā — plná lásky; tava — tvé; dhokṣye — splním; kṣīra-mayān — v podobě mléka; kāmān — vytoužené potřeby; anurūpam — podle různých živých bytostí; ca — také; dohanam — nádobu na dojení; dogdhāram — dojiče; ca — také; mahā-bāho — ó ty s mocnými pažemi; bhūtānām — všech živých bytostí; bhūta-bhāvana — ó ochránce živých bytostí; annam — obilí; īpsitam — vytoužené; ūrjaḥ-vat — dávající obživu; bhagavān — ty, úctyhodný; vāñchate — přeješ si; yadi — jestliže.

Překlad

Ó velký hrdino, jsi ochránce živých bytostí. Jestliže jim toužíš pomoci tím, že jim dáš dostatečné množství obilí, a chceš-li jim zaopatřit obživu mým mlékem, obstarej pro tento účel vhodné tele, nádobu na mléko a také dojiče, který tuto práci zastane. Jelikož budu své tele velmi milovat, tvá touha získat mé mléko se ti splní.

Význam

Zde jsou podrobné pokyny k dojení krávy. Nejprve musí mít kráva tele, aby z lásky k němu dobrovolně dávala dostatek mléka. Dále musí být připravený zkušený dojič a vhodná nádoba na mléko. Stejně jako kráva nemůže dát dostatek mléka bez lásky ke svému teleti, Země nemůže vydat dostatek životních potřeb, aniž by cítila náklonnost k osobám vědomým si Kṛṣṇy. I když podobu krávy, kterou Země měla, můžeme chápat obrazně, význam je zcela jasný. Stejně jako tele dokáže od krávy získat mléko, všechny živé bytosti — i zvířata, ptáci, včely, plazi a vodní živočichové — mohou od planety Země dostat svou potravu, jestliže lidé nejsou asat neboli adhṛta-vrata, jak jsme rozebírali dříve. Jakmile se lidská společnost stane asat, bezbožnou neboli zbavenou vědomí Kṛṣṇy, trpí tím celý svět. Když se lidé chovají tak, jak mají, je dostatek potravy i pro zvířata, která jsou pak šťastná. Bezbožný člověk, který si není vědom své povinnosti chránit a živit zvířata, je místo toho zabíjí, aby vyvážil nedostatečnou úrodu obilí. Tím pádem není nikdo spokojený, a to je příčina současné situace v dnešním světě.

4.18.11

Verš

samāṁ ca kuru māṁ rājan
deva-vṛṣṭaṁ yathā payaḥ
apartāv api bhadraṁ te
upāvarteta me vibho

Synonyma

samām — rovnou; ca — také; kuru — učiň; mām — mě; rājan — ó králi; deva-vṛṣṭam — která padá v podobě deště milostí krále Indry; yathā — aby; payaḥ — voda; apa-ṛtau — když skončí období dešťů; api — dokonce; bhadram — vše dobré; te — tobě; upāvarteta — může zůstat; me — na mně; vibho — ó Pane.

Překlad

Můj milý králi, dovol, abych tě upozornila, že musíš zarovnat povrch celé planety. To mi pomůže i po skončení období dešťů. Déšť, který padá milostí krále Indry, zůstane na mém povrchu a bude zavlažovat půdu, což bude prospěšné pro veškerou úrodu.

Význam

Král Indra z nebeských planet má na starosti sesílání blesků a deště. Blesky obvykle zasahují vrcholky hor, které rozbíjejí na kousky, a když se tyto kousky časem rozptýlí po kraji, povrch Země se postupně stává způsobilým pro zemědělství. Rovná zem je zvláště vhodná pro pěstování obilí. Planeta Země tedy požádala Mahārāje Pṛthua, aby rozbil náhorní planiny a hory, a zarovnal tak její povrch.

4.18.12

Verš

iti priyaṁ hitaṁ vākyaṁ
bhuva ādāya bhūpatiḥ
vatsaṁ kṛtvā manuṁ pāṇāv
aduhat sakalauṣadhīḥ

Synonyma

iti — tak; priyam — příjemná; hitam — prospěšná; vākyam — slova; bhuvaḥ — Země; ādāya — vzal v úvahu; bhū-patiḥ — král; vatsam — teletem; kṛtvā — učinil; manum — Svāyambhuvu Manua; pāṇau — ve svých rukách; aduhat — nadojené; sakala — všechny; oṣadhīḥ — byliny a obilí.

Překlad

Král vyslechl příznivá a příjemná slova planety Země a jednal podle nich. Proměnil Svāyambhuvu Manua v tele a ze Země v podobě krávy nadojil všechny byliny a obilí, které držel ve svých sepjatých dlaních.

4.18.13

Verš

tathāpare ca sarvatra
sāram ādadate budhāḥ
tato ’nye ca yathā-kāmaṁ
duduhuḥ pṛthu-bhāvitām

Synonyma

tathā — tak; apare — jiní; ca — také; sarvatra — všude; sāram — esenci; ādadate — brali; budhāḥ — inteligentní lidé; tataḥ — poté; anye — jiní; ca — také; yathā-kāmam — dle přání; duduhuḥ — dojili; pṛthu-bhāvitām — planetu Zemi, které vládl Pṛthu Mahārāja.

Překlad

I jiní, kteří byli stejně inteligentní jako král Pṛthu, si z planety Země vzali to podstatné. Každý využil příležitosti kráčet ve stopách krále Pṛthua a získat vše, co si od planety Země přál.

Význam

Planeta Země se také nazývá vasundharā. Slovo vasu znamená “bohatství” a dharā znamená “ten, kdo drží”. Všichni tvorové, kteří žijí v Zemi, plní potřeby lidí a správnými prostředky lze všechny tyto živé bytosti ze Země vyjmout. Jak planeta Země navrhla a král Pṛthu přijal a zavedl, vše, co je vzato ze Země — ať už z dolů, povrchu či ovzduší — je třeba vždy považovat za majetek Nejvyšší Osobnosti Božství a používat pro Yajñu, Pána Viṣṇua. Jakmile je provádění yajñi zastaveno, Země všechno své bohatství — zeleninu, stromy, rostliny, ovoce, květiny, další zemědělské produkty a nerosty — uschová. Bhagavad-gītā potvrzuje, že vykonávání yajñi bylo zavedeno hned na počátku stvoření. Pravidelné provádění yajñi, rovnoměrné rozdělování bohatství a omezení smyslového požitku zajistí mír a blahobyt na celém světě. Již bylo uvedeno, že v současném věku Kali se má v každém městě a vesnici zavést jednoduché provádění saṅkīrtana-yajñi — pořádání festivalů po vzoru Mezinárodní společnosti pro vědomí Kṛṣṇy. Inteligentní lidé by měli podpořit vykonávání saṅkīrtana-yajñi svým osobním chováním — vzdát se nedovoleného sexu, pojídání masa, hazardování a požívání omamných látek. Budou-li brāhmaṇové neboli inteligentní členové společnosti dodržovat daná pravidla a usměrnění, celá tvář současného světa, který je nyní v tak chaotické situaci, se nepochybně změní a lidé budou žít šťastně a v blahobytu.

4.18.14

Verš

ṛṣayo duduhur devīm
indriyeṣv atha sattama
vatsaṁ bṛhaspatiṁ kṛtvā
payaś chandomayaṁ śuci

Synonyma

ṛṣayaḥ — velcí mudrci; duduhuḥ — podojili; devīm — Zemi; indriyeṣu — ve smyslech; atha — potom; sattama — ó Viduro; vatsam — teletem; bṛhaspatim — mudrce Bṛhaspatiho; kṛtvā — učinili; payaḥ — mléko; chandaḥ-mayam — v podobě védských hymnů; śuci — čisté.

Překlad

Všichni velcí mudrci potom proměnili Bṛhaspatiho v tele a do nádoby vytvořené ze smyslů nadojili všechny druhy védského poznání pro očištění slov, mysli a naslouchání.

Význam

Bṛhaspati je kněz nebeských planet. Védské poznání získali velcí mudrci v logické posloupnosti prostřednictvím Bṛhaspatiho, a to ve prospěch lidí nejen na této planetě, ale ve všech vesmírech. Védské poznání je považováno za jednu z nezbytných potřeb lidské společnosti. Pokud se lidé spokojí pouze s tím, že si budou z planety Země brát obilí a další potřeby pro udržování těla, společnost nebude dostatečně vzkvétat. Lidstvo potřebuje potravu pro mysl a uši a také podklady pro vytváření zvuků. Co se týče transcendentálních vibrací, mahā-mantra — Hare Kṛṣṇa, Hare Kṛṣṇa, Kṛṣṇa Kṛṣṇa, Hare Hare / Hare Rāma, Hare Rāma, Rāma Rāma, Hare Hare — je esencí celého védského poznání. Pokud budou lidé v Kali-yuze pravidelně zpívat a poslouchat v rámci oddané služby (śravaṇaṁ kīrtanam) tuto védskou mahā-mantru, očistí se všechny společnosti a lidstvo bude šťastné po hmotné i duchovní stránce.

4.18.15

Verš

kṛtvā vatsaṁ sura-gaṇā
indraṁ somam adūduhan
hiraṇmayena pātreṇa
vīryam ojo balaṁ payaḥ

Synonyma

kṛtvā — učinili; vatsam — teletem; sura-gaṇāḥ — polobozi; indram — Indru, krále nebes; somam — nektar; adūduhan — nadojili; hiraṇmayena — zlatou; pātreṇa — s nádobou; vīryam — mentální síla; ojaḥ — síla smyslů; balam — síla těla; payaḥ — mléko.

Překlad

Všichni polobozi učinili teletem Indru, krále nebes, a nadojili ze Země nektar — nápoj soma. Tím se stali velice mocnými v mentální spekulaci a získali obrovskou sílu těla a smyslů.

Význam

Slovo soma znamená “nektar”. Soma je zvláštní nápoj, připravovaný na nebeských planetách počínaje Měsícem až po království polobohů na různých vyšších planetárních systémech. Pitím nápoje soma polobozi zvyšují sílu svých smyslů, jakož i mentální a tělesnou sílu. Slova hiraṇmayena pātreṇa vyjadřují, že tento nápoj není obyčejný opojný likér. Likéru by se polobozi ani nedotkli. Soma také není žádná droga. Je to nápoj jiného druhu, který lze získat na nebeských planetách. Dalece se liší od likérů připravovaných pro démonské lidi, jak vysvětluje následující sloka.

4.18.16

Verš

daiteyā dānavā vatsaṁ
prahlādam asurarṣabham
vidhāyādūduhan kṣīram
ayaḥ-pātre surāsavam

Synonyma

daiteyāḥ — synové Diti; dānavāḥ — démoni; vatsam — teletem; prahlādam — Prahlāda Mahārāje; asura — démona; ṛṣabham — vůdce; vidhāya — učinili; adūduhan — nadojili; kṣīram — mléko; ayaḥ — železné; pātre — do nádoby; surā — likér; āsavam — zkvašené nápoje, jako je pivo.

Překlad

Synové Diti a démoni učinili teletem Prahlāda Mahārāje, který se narodil v rodině asurů, a do nádoby ze železa nadojili různé druhy likérů a piva.

Význam

Stejně jako polobozi pijí soma-rasu, démoni mají také své nápoje v podobě likérů a piva. Démoni, narození Diti, si velice libují v pití vína a piva. Lidé s démonskou povahou propadají pivu a likérům dodnes. Jméno Prahlāda Mahārāje je v této souvislosti velice významné. Prahlāda Mahārāja se narodil v rodině démonů, jako syn Hiraṇyakaśipua, a jeho milostí tedy démoni mohli a stále mohou mít své nápoje v podobě vína a piva. Slovo ayaḥ (železná) je velmi důležité. Zatímco nektar soma byl ve zlaté nádobě, likéry a pivo byly v železné. Jelikož jsou tyto nápoje podřadnější, byly dány do železné nádoby a soma-rasa jakožto kvalitnější nápoj do zlaté.

4.18.17

Verš

gandharvāpsaraso ’dhukṣan
pātre padmamaye payaḥ
vatsaṁ viśvāvasuṁ kṛtvā
gāndharvaṁ madhu saubhagam

Synonyma

gandharva — obyvatelé planety Gandharva; apsarasaḥ — obyvatelé planety Apsarā; adhukṣan — nadojili; pātre — do nádoby; padma-maye — vytvořené z lotosu; payaḥ — mléko; vatsam — teletem; viśvāvasum — jménem Viśvāvasu; kṛtvā — učinili; gāndharvam — písně; madhu — sladké; saubhagam — krásu.

Překlad

Obyvatelé Gandharvaloky a Apsaroloky proměnili v tele Viśvāvasua a dojili mléko do nádoby z lotosového květu. Mléko dostalo podobu sladkého hudebního umění a krásy.

4.18.18

Verš

vatsena pitaro ’ryamṇā
kavyaṁ kṣīram adhukṣata
āma-pātre mahā-bhāgāḥ
śraddhayā śrāddha-devatāḥ

Synonyma

vatsena — teletem; pitaraḥ — obyvatelé Pitṛloky; aryamṇā — bohem Pitṛloky, Aryamou; kavyam — potrava obětovaná předkům; kṣīram — mléko; adhukṣata — získali; āma-pātre — do nevypálené hliněné nádoby; mahā-bhāgāḥ — velice šťastní; śraddhayā — s velkou vírou; śrāddha-devatāḥ — polobozi vládnoucí obřadům śrāddha na počest zesnulých příbuzných.

Překlad

Šťastní obyvatelé Pitṛloky, kteří vládnou pohřebním obřadům, učinili teletem Aryamu. S velkou vírou nadojili do nevypálené hliněné nádoby kavyu, potravu obětovanou předkům.

Význam

V Bhagavad-gītě (9.25) je řečeno: pitṝn yānti pitṛ-vratāḥ. Ti, kdo usilují o blaho rodiny, se nazývají pitṛ-vratāḥ. Existuje planeta zvaná Pitṛloka a její vládnoucí božstvo se jmenuje Aryamā. Aryamā je něco jako polobůh a jeho uspokojením můžeme rodinným členům, kteří mají těla duchů, pomoci vyvinout hrubohmotné tělo. Lidé velice hříšní a připoutaní ke své rodině, domu, vesnici či zemi nedostávají tělo z hrubohmotných prvků, ale zůstávají v jemnohmotném těle, složeném z mysli, ega a inteligence. Ti, kdo žijí v těchto jemnohmotných tělech, se nazývají duchové. Duch je ve velice nepříjemném postavení, jelikož má inteligenci, mysl a ego a chce si užívat hmotného života, ale nemá k tomu hrubohmotné tělo. Z nedostatku hmotného požitku se stává jedině zdrojem znepokojení. Povinností rodinných příslušníků, zvláště pak syna, je nabídnout obětiny polobohu Aryamovi nebo Pánu Viṣṇuovi. V Indii je od nepaměti zvykem, že syn zesnulého se vydá do Gayi a v tamním chrámu Viṣṇua nabídne obětiny ve prospěch svého otce, který má tělo ducha. Neznamená to, že by se každý otec stával duchem, ale obětiny piṇḍa se nabízejí lotosovým nohám Pána Viṣṇua proto, aby v případě, že by se některý člen rodiny stal duchem, mohl získat hrubohmotné tělo. Je-li však někdo zvyklý přijímat prasādam Pána Viṣṇua, není možné, aby se stal duchem nebo čímkoliv nižším než lidskou bytostí. Ve védské civilizaci se vykonává obřad zvaný śrāddha, při němž se s vírou a oddaností obětuje potrava. Když člověk s vírou a oddaností nabízí obětiny — buď lotosovým nohám Pána Viṣṇua, nebo Jeho zástupci na Pitṛloce, Aryamovi — jeho předkové získají hrubohmotná těla, aby mohli zakusit všechen požitek, který jim náleží. Nemusejí se z nich tedy stát duchové.

4.18.19

Verš

prakalpya vatsaṁ kapilaṁ
siddhāḥ saṅkalpanāmayīm
siddhiṁ nabhasi vidyāṁ ca
ye ca vidyādharādayaḥ

Synonyma

prakalpya — určili; vatsam — tele; kapilam — velkého mudrce Kapilu; siddhāḥ — obyvatelé Siddhaloky; saṅkalpanā-mayīm — pocházející z vůle; siddhim — jógová dokonalost; nabhasi — po nebi; vidyām — poznání; ca — také; ye — ti, kdo; ca — také; vidyādhara-ādayaḥ — obyvatelé Vidyādhara-loky atd.

Překlad

Poté proměnili obyvatelé Siddhaloky a Vidyādhara-loky v tele velkého mudrce Kapilu a do nádoby z celého nebe nadojili zvláštní mystické jógové síly počínaje schopností aṇimā. Obyvatelé Vidyādhara-loky tak získali schopnost létat po nebi.

Význam

Obyvatelé Siddhaloky i Vidyādhara-loky jsou od přírody vybaveni mystickými jógovými silami, pomocí kterých nejenže dokáží létat v meziplanetárním prostoru bez jakéhokoliv dopravního prostředku, ale také cestovat z jedné planety na druhou pouze na základě své vůle. Stejně jako ryba umí plavat ve vodě, umí obyvatelé Vidyādhara-loky plavat v oceánu vzduchu. Co se týče obyvatel Siddhaloky, ti jsou obdařeni všemi mystickými silami. Yogīni na této planetě praktikují osmistupňový systém mystické yogy — yama, niyama, āsana, prāṇāyāma, pratyāhāra, dhāraṇā, dhyāna a samādhi. Když řádně procházejí jednotlivými stupni této metody, dosahují různých dokonalostí: mohou být menší než nejmenší, těžší než nejtěžší atd. Mohou dokonce i vytvořit planetu, získat cokoliv si přejí a ovládat kohokoliv chtějí. Všichni obyvatelé Siddhaloky mají tyto mystické jógové schopnosti dané od přírody. Vidět na této planetě někoho létat po nebi bez dopravního prostředku je něco úžasného, ale na Vidyādhara-loce je to stejně běžné jako létání ptáků. Na Siddhaloce jsou zase všichni obyvatelé velkými yogīny, kteří dokonale ovládají mystické síly.

Jméno Kapily Muniho je zde významné, neboť Pán Kapila vyložil sāṅkhyový filozofický systém a Jeho otec, Kardama Muni, byl velkým yogīnem a mystikem. Kardama Muni vytvořil velké letadlo, které bylo rozlehlé jako malé město a obsahovalo rozmanité zahrady, paláce, služebníky a služebné. S ním cestovala Kapiladevova matka Devahūti a otec Kardama Muni po celém vesmíru a navštívili různé planety.

4.18.20

Verš

anye ca māyino māyām
antardhānādbhutātmanām
mayaṁ prakalpya vatsaṁ te
duduhur dhāraṇāmayīm

Synonyma

anye — jiní; ca — také; māyinaḥ — mystičtí kouzelníci; māyām — mystické síly; antardhāna — zmizení; adbhuta — úžasné; ātmanām — těla; mayam — démona jménem Maya; prakalpya — učinili; vatsam — teletem; te — oni; duduhuḥ — nadojili; dhāraṇāmayīm — pocházející z vůle.

Překlad

Obyvatelé Kimpuruṣa-loky učinili teletem démona Mayu a nadojili mystické síly, pomocí kterých lze okamžitě zmizet druhému z očí a znovu se objevit v jiné podobě.

Význam

Je řečeno, že obyvatelé Kimpuruṣa-loky dokáží mnoho úžasných mystických kousků — umí předvést tolik podivuhodných věcí, kolik si jen dovedeme představit. Obyvatelé této planety mohou dělat cokoliv chtějí, cokoliv si představí. To jsou také mystické síly a jejich vlastnictví se nazývá īśitā. Démoni tyto mystické síly obvykle získávají prostřednictvím yogy. V Daśama-skandě neboli desátém zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu je názorný popis toho, jak se démoni zjevovali před Kṛṣṇou v různých úžasných podobách. Například Bakāsura se před Kṛṣṇou a Jeho přáteli, pasáčky krav, objevil jako obrovský jeřáb. Když byl Pán Kṛṣṇa přítomný na této planetě, musel bojovat s mnoha démony, kteří předváděli úžasné mystické síly obyvatel Kimpuruṣa-loky. Těmito silami je na Kimpuruṣa-loce obdařen každý přirozeně, ale na této planetě je lze získat jen vykonáváním různých metod yogy.

4.18.21

Verš

yakṣa-rakṣāṁsi bhūtāni
piśācāḥ piśitāśanāḥ
bhūteśa-vatsā duduhuḥ
kapāle kṣatajāsavam

Synonyma

yakṣa — Yakṣové (potomci Kuvery); rakṣāṁsi — Rākṣasové (ti, kdo jedí maso); bhūtāni — duchové; piśācāḥ — čarodějnice; piśita-aśanāḥ — kteří jsou všichni zvyklí jíst maso; bhūteśa — Rudra, inkarnace Pána Śivy; vatsāḥ — tele; duduhuḥ — nadojili; kapāle — do nádoby z lebek; kṣata-ja — krev; āsavam — zkvašený nápoj.

Překlad

Potom Yakṣové, Rākṣasové, duchové a čarodějnice, kteří jsou všichni zvyklí jíst maso, proměnili v tele Rudru (Bhūtanātha), inkarnaci Pána Śivy, a do nádoby z lebek nadojili nápoje připravené z krve.

Význam

Existují jisté druhy živých bytostí v lidské podobě, které žijí a jedí nesmírně odporným způsobem. Živí se obvykle masem a zkvašenou krví, která je zde označena slovem kṣatajāsavam. Všichni vůdci takových zdegradovaných lidí — Yakṣů, Rākṣasů, bhūtů a piśāců — jsou v kvalitě nevědomosti a podléhají vládě Rudry. Rudra je inkarnací Pána Śivy a má na starosti kvalitu nevědomosti. Další jméno Pána Śivy je Bhūtanātha, “vládce duchů”. Rudra se narodil z prostoru mezi očima Brahmy, když se Brahmā velice hněval na čtyři Kumāry.

4.18.22

Verš

tathāhayo dandaśūkāḥ
sarpā nāgāś ca takṣakam
vidhāya vatsaṁ duduhur
bila-pātre viṣaṁ payaḥ

Synonyma

tathā — podobně; ahayaḥ — hadi bez kápí; dandaśūkāḥ — štíři; sarpāḥ — kobry; nāgāḥ — velcí hadi; ca — a; takṣakam — Takṣaku, vůdce hadů; vidhāya — učinili; vatsam — teletem; duduhuḥ — nadojili; bila-pātre — do nádoby v podobě hadích děr; viṣam — jed; payaḥ — jako mléko.

Překlad

Poté si kobry, hadi bez kápí, velcí hadi, štíři a mnohá další jedovatá zvířata vzali z planety Země jako své mléko jed a uchovali ho v hadích děrách. Tele učinili z Takṣaky.

Význam

V tomto světě existují mnohé druhy živých bytostí a různé druhy plazů a štírů, zmíněné v tomto verši, dostávají také své prostředky k životu díky Nejvyšší Osobnosti Božství. Důležité je, že každý si svou potravu bere od planety Země. Živá bytost rozvíjí určitý charakter podle toho, s jakými kvalitami hmotné přírody je ve styku. Payaḥ-pānaṁ bhujaṅgānām — budeme-li hada krmit mlékem, pouze tím přibude jeho jedu. Dáme-li však mléko mudrci či světci, rozvine tím jemnější mozkové tkáně, pomocí kterých dokáže rozjímat o vyšším, duchovním životě. Pán tedy dává potravu každému, ale živá bytost vyvíjí svůj příslušný charakter úměrně svému styku s kvalitami hmotné přírody.

4.18.23-24

Verš

paśavo yavasaṁ kṣīraṁ
vatsaṁ kṛtvā ca go-vṛṣam
araṇya-pātre cādhukṣan
mṛgendreṇa ca daṁṣṭriṇaḥ

kravyādāḥ prāṇinaḥ kravyaṁ
duduhuḥ sve kalevare
suparṇa-vatsā vihagāś
caraṁ cācaram eva ca

Synonyma

paśavaḥ — dobytek; yavasam — zelená tráva; kṣīram — mléko; vatsam — tele; kṛtvā — učinili; ca — také; go-vṛṣam — býka, který nosí Pána Śivu; araṇya-pātre — do nádoby vytvořené z lesa; ca — také; adhukṣan — nadojili; mṛga-indreṇa — lvem; ca — a; daṁṣṭriṇaḥ — zvířata s ostrými zuby; kravya-adāḥ — zvířata, která žerou syrové maso; prāṇinaḥ — živé bytosti; kravyam — maso; duduhuḥ — vzali; sve — své; kalevare — do nádoby ze svých těl; suparṇa — Garuḍa; vatsāḥ — jejichž tele; vihagāḥ — ptáci; caram — pohyblivé živé bytosti; ca — také; acaram — nehybné živé bytosti; eva — jistě; ca — také.

Překlad

Čtyřnohá zvířata, jako jsou krávy, učinila tele z býka, který nosí Pána Śivu, a nádobu na dojení učinila z lesa. Tak získala čerstvou zelenou trávu ke spásání. Dravá zvířata, jako jsou tygři, proměnila v tele lva, a tak mohla jako své mléko získat maso. Ptáci učinili tele z Garuḍy a vzali si od planety Země mléko v podobě pohyblivého hmyzu a nehybných rostlin a travin.

Význam

Existuje mnoho dravých ptáků, kteří jsou potomky Garuḍy, okřídleného přepravce Pána Viṣṇua. Jeden druh dokonce velice rád žere opice. Orli rádi požírají kozy a mnoho ptáků se samozřejmě živí pouze ovocem a bobulemi. Proto jsou zde uvedena slova caram, označující pohyblivá zvířata, a acaram, označující traviny, ovoce a zeleninu.

4.18.25

Verš

vaṭa-vatsā vanaspatayaḥ
pṛthag rasamayaṁ payaḥ
girayo himavad-vatsā
nānā-dhātūn sva-sānuṣu

Synonyma

vaṭa-vatsāḥ — učinily banyán teletem; vanaḥ-patayaḥ — stromy; pṛthak — různé; rasa-mayam — v podobě šťáv; payaḥ — mléko; girayaḥ — kopce a hory; himavat-vatsāḥ — učinily Himaláje teletem; nānā — rozmanité; dhātūn — nerosty; sva — své; sānuṣu — na své vrcholky.

Překlad

Stromy učinily tele z banyánu, a tak získaly mléko v podobě mnoha lahodných šťáv. Hory proměnily v tele Himaláje a do nádoby z horských vrcholků nadojily rozmanité nerosty.

4.18.26

Verš

sarve sva-mukhya-vatsena
sve sve pātre pṛthak payaḥ
sarva-kāma-dughāṁ pṛthvīṁ
duduhuḥ pṛthu-bhāvitām

Synonyma

sarve — všichni; sva-mukhya — prostřednictvím svých vůdců; vatsena — jako tele; sve sve — do svých vlastních; pātre — nádob; pṛthak — různé; payaḥ — mléko; sarva-kāma — všechny vytoužené věci; dughām — dodala jako mléko; pṛthvīm — planeta Země; duduhuḥ — nadojili; pṛthu-bhāvitām — pod vládou krále Pṛthua.

Překlad

Planeta Země dala každému jeho potravu. Za krále Pṛthua plně podléhala jeho vládě a všichni její obyvatelé dostali svou potravu tak, že tvořili různá telata a uchovávali své mléko v různých nádobách.

Význam

Zde je důkaz, že Pán dodává potravu každému. Totéž potvrzují Vedy: eko bahūnāṁ yo vidadhāti kāmān. Ačkoliv je Pán jeden, dodává prostřednictvím planety Země každému vše potřebné. Na různých planetách existují různé druhy živých bytostí a všechny získávají ze svých planet potravu v různých podobách. Když uvážíme tyto popisy, jak může někdo dojít k závěru, že na Měsíci není život? Každá planeta má povahu Země, jelikož se také skládá z pěti prvků, a každá vydává různé druhy potravy vzhledem k potřebám svých obyvatel. Podle védských śāster není pravda, že Měsíc neposkytuje potravu a že na něm nežijí žádné živé bytosti.

4.18.27

Verš

evaṁ pṛthv-ādayaḥ pṛthvīm
annādāḥ svannam ātmanaḥ
doha-vatsādi-bhedena
kṣīra-bhedaṁ kurūdvaha

Synonyma

evam — tak; pṛthu-ādayaḥ — král Pṛthu a další; pṛthvīm — Země; anna-adāḥ — všechny živé bytosti toužící po potravě; su-annam — své vytoužené potraviny; ātmanaḥ — pro sebezáchovu; doha — pro dojení; vatsa-ādi — pomocí telat, nádob a dojičů; bhedena — různých; kṣīra — mléko; bhedam — různé; kuru-udvaha — ó nejlepší z Kuruovců.

Překlad

Můj drahý Viduro, nejlepší z Kuruovců, takto král Pṛthu a všichni ostatní, kteří závisejí na potravě, stvořili různá telata a nadojili si, co potřebovali k jídlu. Tak získali své různé potraviny, symbolicky zatoupené mlékem.

4.18.28

Verš

tato mahīpatiḥ prītaḥ
sarva-kāma-dughāṁ pṛthuḥ
duhitṛtve cakāremāṁ
premṇā duhitṛ-vatsalaḥ

Synonyma

tataḥ — poté; mahī-patiḥ — král; prītaḥ — potěšený; sarva-kāma — vše vytoužené; dughām — vydala jako mléko; pṛthuḥ — král Pṛthu; duhitṛtve — choval se k ní jako k dceři; cakāra — byl; imām — k planetě Zemi; premṇā — z lásky; duhitṛ-vatsalaḥ — plný náklonnosti ke své dceři.

Překlad

Král Pṛthu byl s planetou Zemí velice spokojený, neboť dostatečně zásobila různé živé bytosti veškerou potravou. Začal ji mít rád, jako by byla jeho vlastní dcerou.

4.18.29

Verš

cūrṇayan sva-dhanuṣ-koṭyā
giri-kūṭāni rāja-rāṭ
bhū-maṇḍalam idaṁ vainyaḥ
prāyaś cakre samaṁ vibhuḥ

Synonyma

cūrṇayan — rozbil na kousky; sva — svého; dhanuḥ-koṭyā — silou luku; giri — kopců; kūṭāni — vrcholky; rāja-rāṭ — vládce; bhū-maṇḍalam — celou Zemi; idam — tuto; vainyaḥ — syn Veny; prāyaḥ — téměř; cakre — učinil; samam — rovnou; vibhuḥ — mocný.

Překlad

Poté Mahārāja Pṛthu, král všech králů, zarovnal nerovná místa na zemském povrchu tak, že silou svého luku rozbil všechny kopce a hory. Jeho milostí se Země stala téměř plochou.

Význam

Hornaté a kopcovité části Země se obvykle mění po zásazích blesků, což je dílo krále Indry z nebeských planet. Král Pṛthu jakožto inkarnace Nejvyšší Osobnosti Božství však nečekal, až kopce a hory rozbije král Indra, ale učinil to sám s použitím svého silného luku.

4.18.30

Verš

athāsmin bhagavān vainyaḥ
prajānāṁ vṛttidaḥ pitā
nivāsān kalpayāṁ cakre
tatra tatra yathārhataḥ

Synonyma

atha — takto; asmin — na této planetě Zemi; bhagavān — Osobnost Božství; vainyaḥ — syn Veny; prajānām — obyvatel; vṛttidaḥ — který dává zaměstnání; pitā — otec; nivāsān — sídla; kalpayām — vhodná; cakre — činí; tatra tatra — tu a tam; yathā — jak; arhataḥ — žádoucí, vhodné.

Překlad

Ke všem občanům státu se král Pṛthu choval jako otec a dával jim prostředky k životu a náležitá zaměstnání. Poté, co zarovnal povrch Země, vybral podle potřeby různá místa pro obytné budovy.

4.18.31

Verš

grāmān puraḥ pattanāni
durgāṇi vividhāni ca
ghoṣān vrajān sa-śibirān
ākarān kheṭa-kharvaṭān

Synonyma

grāmān — vesnice; puraḥ — města; pattanāni — osady; durgāṇi — pevnosti; vividhāni — různých druhů; ca — také; ghoṣān — obydlí pro dojiče; vrajān — chlévy pro dobytek; sa-śibirān — s tábory; ākarān — doly; kheṭa — zemědělská města; kharvaṭān — horské vesnice.

Překlad

Takto král založil různé vesnice, osady a města, postavil pevnosti, obydlí pro pastevce i stáje pro zvířata a připravil místa pro královské tábory, doly, zemědělská města a horské vesnice.

4.18.32

Verš

prāk pṛthor iha naivaiṣā
pura-grāmādi-kalpanā
yathā-sukhaṁ vasanti sma
tatra tatrākutobhayāḥ

Synonyma

prāk — před; pṛthoḥ — králem Pṛthuem; iha — na této planetě; na — nikdy; eva — jistě; eṣā — toto; pura — měst; grāma-ādi — vesnic a podobně; kalpanā — plánování; yathā — jak; sukham — vyhovující; vasanti sma — žili; tatra tatra — tu a tam; akutaḥ-bhayāḥ — bez váhání.

Překlad

Před vládou krále Pṛthua neexistovalo plánování měst, vesnic či pastvin. Vše bylo rozptýlené a každý si stavěl obydlí, jak mu to vyhovovalo. Od dob Mahārāje Pṛthua se však města a vesnice začaly plánovat.

Význam

Z tohoto výroku se dozvídáme, že plánování měst není nic nového, ale pochází z dob krále Pṛthua. Na velice starých městech v Indii můžeme jasně vidět, že vznikala podle řádných plánů. Śrīmad-Bhāgavatam obsahuje mnoho popisů takových dávných měst. Hlavní město Pána Kṛṣṇy, Dvārakā, které existovalo před pěti tisíci lety, bylo velice dobře naplánované, a stejně tak i další města, jako například Mathurā a Hastināpura (nyní Nové Dillí). Plánování měst tedy není moderní novotou, ale existovalo již v dávných dobách.

Takto končí Bhaktivedantovy výklady k osmnácté kapitole čtvrtého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Pṛthu Mahārāja dojí planetu Zemi”.

KAPITOLA DEVATENÁCTÁ

Král Pṛthu pořádá sto obětí koně

4.19.1

Verš

maitreya uvāca
athādīkṣata rājā tu
hayamedha-śatena saḥ
brahmāvarte manoḥ kṣetre
yatra prācī sarasvatī

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — mudrc Maitreya pravil; atha — potom; adīkṣata — zahájil; rājā — král; tu — potom; haya — koně; medha — oběti; śatena — vykonat sto; saḥ — on; brahmāvarte — známé jako Brahmāvarta; manoḥ — Svāyambhuvy Manua; kṣetre — v zemi; yatra — kde; prācī — východní; sarasvatī — řeka jménem Sarasvatī.

Překlad

Velký mudrc Maitreya pokračoval: Můj milý Viduro, na místě, kde řeka Sarasvatī teče směrem na východ, zahájil král Pṛthu vykonávání sta obětí koně. Tato část země se nazývá Brahmāvarta a vládl jí Svāyambhuva Manu.

4.19.2

Verš

tad abhipretya bhagavān
karmātiśayam ātmanaḥ
śata-kratur na mamṛṣe
pṛthor yajña-mahotsavam

Synonyma

tat abhipretya — když to uvážil; bhagavān — nejmocnější; karma-atiśayam — překonání v plodonosných činnostech; ātmanaḥ — jeho samotného; śata-kratuḥ — král Indra, který vykonal sto obětí; na — ne; mamṛṣe — toleroval; pṛthoḥ — krále Pṛthua; yajña — obětní; mahā-utsavam — velké obřady.

Překlad

Když to viděl mocný král nebes Indra, uvážil skutečnost, že ho král Pṛthu překoná v plodonosných činnostech, a proto nemohl jeho velké obětní obřady tolerovat.

Význam

Každý, kdo si přichází do hmotného světa užívat neboli panovat hmotné přírodě, závidí druhým. Tuto závist najdeme i u krále nebes Indry. Zjevená písma uvádějí, že Indra mnohokrát záviděl různým osobám. Zvláště záviděl velké plodonosné činnosti a používání jógových metod (siddhi). Nemohl tyto věci snést a chtěl je přerušit. Záviděl ze strachu, že by ti, kdo vykonávají velké oběti pro dosažení výsledků mystické yogy, mohli zaujmout jeho místo. Jelikož nikdo v tomto hmotném světě nesnese pokrok druhého, každý se zde nazývá matsara, “závistivý”. Na počátku Śrīmad-Bhāgavatamu je proto řečeno, že Bhāgavatam je určen pro ty, kdo jsou zcela nirmatsara, “nezávistiví”. Ten, kdo se nezbavil znečištění v podobě závisti, nemůže dělat pokroky ve vědomí Kṛṣṇy. Ve vědomí Kṛṣṇy platí, že když jeden oddaný předčí druhého, tak ten, který je překonán, myslí na to, jak šťastný je ten druhý, že dělá takové pokroky v oddané službě. Tato nezávistivost je typickým rysem Vaikuṇṭhy. Závidět svému soupeři je naopak hmotné. Polobozi zastávající různá místa v hmotném světě nejsou od závisti oproštěni.

4.19.3

Verš

yatra yajña-patiḥ sākṣād
bhagavān harir īśvaraḥ
anvabhūyata sarvātmā
sarva-loka-guruḥ prabhuḥ

Synonyma

yatra — kde; yajña-patiḥ — poživatel všech obětí; sākṣāt — přímo; bhagavān — Nejvyšší Osobnost Božství; hariḥ — Pán Viṣṇu; īśvaraḥ — nejvyšší vládce; anvabhūyata — ukázal se; sarva-ātmā — Nadduše každého; sarva-loka-guruḥ — vládce všech planet, učitel každého; prabhuḥ — vlastník.

Překlad

Pán Viṣṇu, Nejvyšší Osobnost Božství, je přítomný v srdci každého jako Nadduše, je vlastníkem všech planet a poživatelem výsledků všech obětí. U obětí, které vykonával král Pṛthu, byl Osobně přítomen.

Význam

Slovo sākṣāt je důležité. Pṛthu Mahārāja byl śaktyāveśa-avatārem Pána Viṣṇua. Byl jednou z živých bytostí, ale získal od Pána Viṣṇua zvláštní schopnosti. Pán Viṣṇu je však přímo Nejvyšší Osobností Božství, a patří tedy do kategorie viṣṇu-tattva. Mahārāja Pṛthu patřil do kategorie jīva-tattva. Viṣṇu-tattva označuje Boha a jīva-tattva Jeho nedílnou část. Když je nedílná část Boha zvláště zmocněná, nazývá se śaktyāveśa-avatāra. Pán Viṣṇu je zde popsán jako harir īśvaraḥ. Pán je tak laskavý, že Své oddané zbavuje všech strastiplných podmínek — proto se nazývá Hari. A īśvara je proto, že může dělat cokoliv chce. Je nejvyšší vládce. Nejvyšší īśvara puruṣottama je Pán Kṛṣṇa. Své vlastnosti īśvary, nejvyššího vládce, ukazuje, když ujišťuje Svého oddaného v Bhagavad-gītě (18.66): “Zanech všech druhů náboženství a jen se Mi odevzdej. Zbavím tě všech hříšných reakcí. Neboj se.” Svého oddaného může okamžitě ochránit od všech reakcí způsobených hříšným životem, pokud se Mu oddaný jednoduše odevzdá. Je označen slovem sarvātmā, což znamená, že je přítomný v srdci každého jako Nadduše, a je tudíž svrchovaným učitelem všech. Máme-li to štěstí, že přijmeme ponaučení, která dává Pán Kṛṣṇa v Bhagavad-gītě, stanou se naše životy úspěšnými. Nikdo nemůže dát lidské společnosti lepší pokyny než Pán Kṛṣṇa.

4.19.4

Verš

anvito brahma-śarvābhyāṁ
loka-pālaiḥ sahānugaiḥ
upagīyamāno gandharvair
munibhiś cāpsaro-gaṇaiḥ

Synonyma

anvitaḥ — doprovázen; brahma — Pánem Brahmou; śarvābhyām — a Pánem Śivou; loka-pālaiḥ — vládci všech planet; saha anugaiḥ — společně s jejich následovníky; upagīyamānaḥ — opěvovaný; gandharvaiḥ — obyvateli Gandharvaloky; munibhiḥ — velkými mudrci; ca — také; apsaraḥ-gaṇaiḥ — obyvateli Apsaroloky.

Překlad

Když se Pán Viṣṇu objevil v obětní aréně, doprovázel Ho Pán Brahmā, Pán Śiva a všechny vládnoucí osobnosti každé planety se svými následovníky. Obyvatelé Gandharvaloky, velcí mudrci i obyvatelé Apsaroloky Ho společně opěvovali.

4.19.5

Verš

siddhā vidyādharā daityā
dānavā guhyakādayaḥ
sunanda-nanda-pramukhāḥ
pārṣada-pravarā hareḥ

Synonyma

siddhāḥ — obyvatelé Siddhaloky; vidyādharāḥ — obyvatelé Vidyādhara-loky; daityāḥ — démonští potomci Diti; dānavāḥ — asurové; guhyaka-ādayaḥ — Yakṣové a další; sunanda-nanda-pramukhāḥ — v čele se Sunandou a Nandou, hlavními společníky Pána Viṣṇua z Vaikuṇṭhy; pārṣada — společníci; pravarāḥ — nejuctivější; hareḥ — Nejvyšší Osobnosti Božství.

Překlad

Pána doprovázeli také obyvatelé Siddhaloky a Vidyādhara-loky, všichni potomci Diti, démoni a Yakṣové. Byli s Ním i Jeho hlavní společníci v čele se Sunandou a Nandou.

4.19.6

Verš

kapilo nārado datto
yogeśāḥ sanakādayaḥ
tam anvīyur bhāgavatā
ye ca tat-sevanotsukāḥ

Synonyma

kapilaḥ — Kapila Muni; nāradaḥ — velký mudrc Nārada; dattaḥ — Dattātreya; yoga-īśāḥ — vládci mystických sil; sanaka-ādayaḥ — v čele se Sanakou; tam — Pána Viṣṇua; anvīyuḥ — následovali; bhāgavatāḥ — velcí oddaní; ye — všichni ti, kteří; ca — také; tat-sevana-utsukāḥ — vždy dychtiví sloužit Pánu.

Překlad

S Pánem Viṣṇuem se této oběti zúčastnili také všichni velcí oddaní, kteří neustále sloužili Nejvyšší Osobnosti Božství, jakož i velcí mudrci, jako je Kapila, Nārada a Dattātreya, a vládci mystických sil v čele se Sanakou Kumārou.

4.19.7

Verš

yatra dharma-dughā bhūmiḥ
sarva-kāma-dughā satī
dogdhi smābhīpsitān arthān
yajamānasya bhārata

Synonyma

yatra — kde; dharma-dughā — dávající dostatek mléka pro náboženské účely; bhūmiḥ — země; sarva-kāma — všechny touhy; dughā — dávala jako mléko; satī — kráva; dogdhi sma — plnila; abhīpsitān — vytoužené; arthān — předměty; yajamānasya — konatele oběti; bhārata — můj milý Viduro.

Překlad

Můj milý Viduro, celá země se při té velké oběti stala krávou kāma-dhenu, dávající mléko, a díky vykonávání yajñi tak bylo postaráno o všechny každodenní životní potřeby.

Význam

V tomto verši je důležité slovo dharma-dughā, neboť označuje krávu kāma-dhenu, které se rovněž říká surabhi. Krávy surabhi žijí v duchovním světě, a jak uvádí Brahma-saṁhitā, Pán Kṛṣṇa je chodí pást: surabhīr abhipālayantam. Tyto krávy lze dojit kdykoliv a vždy dají tolik mléka, kolik je třeba. Mléko je samozřejmě nezbytné pro výrobu mnoha mléčných produktů, zvláště přečištěného másla, kterého je třeba při vykonávání velkých obětí. Nejsme-li připraveni vykonávat předepsané oběti, dodávka našich životních potřeb se zastaví. Bhagavad-gītā potvrzuje, že Pán Brahmā stvořil lidskou společnost společně s yajñou, obětí. Yajña znamená Pán Viṣṇu, Nejvyšší Osobnost Božství, a oběť znamená jednat pro uspokojení Nejvyšší Osobnosti Božství. V tomto věku je ovšem velice těžké nalézt kvalifikované brāhmaṇy, kteří dokáží vykonávat oběti předepsané ve Vedách. Śrīmad-Bhāgavatam proto doporučuje (yajñaiḥ saṅkīrtana-prāyaiḥ), že všechny výsledky získané v minulosti prostřednictvím velkých obětí můžeme získat tím, že vykonáváním saṅkīrtana-yajñi uspokojíme yajña-puruṣu, Pána Caitanyu. Král Pṛthu a další získali od planety Země všechny životní potřeby vykonáváním velkých obětí. Nyní již Mezinárodní společnost pro vědomí Kṛṣṇy toto saṅkīrtanové hnutí zahájila. Lidé by měli této velké oběti využít a zapojit se do činností společnosti; pak nebude ničeho nedostatek. Bude-li se vykonávat saṅkīrtana-yajña, nebudou s ničím potíže, dokonce ani v průmyslovém podnikání. Tento systém by proto měl být zaveden do všech oblastí života — společenské, politické, průmyslové, obchodní atd. Potom bude vše probíhat velmi pokojně a hladce.

4.19.8

Verš

ūhuḥ sarva-rasān nadyaḥ
kṣīra-dadhy-anna-go-rasān
taravo bhūri-varṣmāṇaḥ
prāsūyanta madhu-cyutaḥ

Synonyma

ūhuḥ — nesly; sarva-rasān — chutě všeho druhu; nadyaḥ — řeky; kṣīra — mléko; dadhi — tvaroh; anna — různé druhy potravy; go-rasān — další mléčné výrobky; taravaḥ — stromy; bhūri — velké; varṣmāṇaḥ — měly kmeny; prāsūyanta — nesly plody; madhu-cyutaḥ — kapal z nich med.

Překlad

Plynoucí řeky oplývaly všemi chutěmi — sladkou, ostrou, kyselou a dalšími — a velké stromy dávaly hojnost ovoce a medu. Krávy spásaly dostatek zelené trávy a poskytovaly velké množství mléka, tvarohu, přečištěného másla a dalších těchto potřeb.

Význam

Když řeky nejsou znečištěné a mohou téci přirozeně, s tím, že někdy také zaplaví zemi, stane se země velice úrodnou a může dávat veškerou zeleninu, stromy a rostliny. Slovo rasa znamená “chuť”. Všechny rasy jsou ve skutečnosti chutě obsažené v zemi, a jakmile se do půdy zasejí semena, vyrůstají různé stromy, které uspokojí naše různé chutě. Například cukrová třtina dává šťávu pro uspokojení naší chuti na sladké a pomeranče dávají šťávu se sladkokyselou chutí. Existují také ananasy a další ovoce a zároveň roste i čili pro uspokojení naší chuti na ostré. Z jedné a téže půdy pocházejí prostřednictvím různých semen různé chutě. Kṛṣṇa říká v Bhagavad-gītě (7.10): bījaṁ māṁ sarva-bhūtānām—“Jsem původní semeno veškeré existence.” Vše je tedy zařízeno. Īśopaniṣad praví: pūrṇam idam. Nejvyšší Osobnost Božství obstarává všechny životní potřeby. Lidé by se tedy měli naučit, jak uspokojit yajña-puruṣu, Pána Viṣṇua. Živá bytost je Pánovou nedílnou částí, a uspokojení Pána je tedy jejím prvořadým úkolem. Celý svět je proto uspořádán tak, že živá bytost musí plnit povinnosti podle svého přirozeného postavení, a když tak nečiní, musí trpět. To je zákon přírody.

Slova taravo bhūri-varṣmāṇaḥ označují velmi bujné vzrostlé stromy s velkými kmeny. Tyto stromy měly za úkol dávat med a různé druhy ovoce. Les má tedy také své poslání — dávat med, ovoce a květy. V Kali-yuze sice v lesích roste mnoho velkých stromů, ale jelikož se nevykonává yajña, nedávají bohužel dostatek ovoce a medu. Vše tedy závisí na yajñi. Nejlepším způsobem, jak vykonávat yajñu v tomto věku, je šířit saṅkīrtanové hnutí po celém světě.

4.19.9

Verš

sindhavo ratna-nikarān
girayo ’nnaṁ catur-vidham
upāyanam upājahruḥ
sarve lokāḥ sa-pālakāḥ

Synonyma

sindhavaḥ — oceány; ratna-nikarān — spousty drahokamů; girayaḥ — hory; annam — potravy; catuḥ-vidham — čtyři druhy; upāyanam — dary; upājahruḥ — přinášeli; sarve — všichni; lokāḥ — obyvatelé všech planet; sa-pālakāḥ — společně s vládci.

Překlad

Obyvatelé i vládnoucí božstva všech planet přinášeli králi Pṛthuovi rozmanité dary. Oceány a moře byly plné vzácných drahokamů a perel a hory oplývaly chemickými látkami a hnojivy. Byla hojnost čtyř druhů potravy.

Význam

Īśopaniṣad uvádí, že toto hmotné stvoření dokáže produkovat vše, co živé bytosti potřebují — nejen lidé, ale i zvířata, plazi, vodní živočichové a stromy. Oceány a moře dávají perly, korály a vzácné drahokamy, aby jich šťastliví lidé poslušní zákona mohli využít. Hory jsou zase plné chemických látek, které řeky roznesou po polích, a pohnojí tak čtyři druhy potravy, odborně zvané carvya (potraviny, které se žvýkají), lehya (které se lížou), cūṣya (které se polykají) a peya (které se pijí).

Pṛthua Mahārāje zdravili obyvatelé a vládnoucí božstva jiných planet. Přinášeli mu rozmanité dary a uznávali ho jako řádného krále, jehož plány a činnosti přinášejí štěstí a blahobyt všem bytostem ve vesmíru. Zde se jasně uvádí, že účelem oceánů a moří je dávat drahokamy, ale v Kali-yuze se používají hlavně k lovu ryb. Śūdrové a chudí lidé mohli lovit ryby, ale členové vyšších tříd, jako jsou kṣatriyové a vaiśyové, shromažďovali perly, drahokamy a korály. I když chudí lidé nachytali tuny ryb, hodnotou se to nevyrovnalo jedinému korálu či perle. V tomto věku se staví mnoho továren na výrobu hnojiv, ale když vykonáváním yajñi potěšíme Osobnost Božství, hory budou automaticky dávat hnojivé chemické látky, které napomohou pěstování potravin na polích. Vše závisí na tom, zda lidé přijímají védské zásady oběti.

4.19.10

Verš

iti cādhokṣajeśasya
pṛthos tu paramodayam
asūyan bhagavān indraḥ
pratighātam acīkarat

Synonyma

iti — takto; ca — také; adhokṣaja-īśasya — který přijal Adhokṣaju jako Pána svého uctívání; pṛthoḥ — krále Pṛthua; tu — potom; parama — nejvyšší; udayam — bohatství; asūyan — jelikož záviděl; bhagavān — nejmocnější; indraḥ — král nebes; pratighātam — překážky; acīkarat — kladl.

Překlad

Král Pṛthu závisel na Nejvyšší Osobnosti Božství, Pánu, který je známý jako Adhokṣaja. Jelikož vykonal tolik obětí, byl Pánovou milostí nadlidsky povýšen. Bohatství krále Pṛthua ovšem nemohl snést král nebes Indra a snažil se jeho dalšímu zbohatnutí zabránit.

Význam

Slova adhokṣaja, bhagavān indraḥ a pṛthoḥ vyjadřují tři významné skutečnosti. Mahārāja Pṛthu je inkarnací Viṣṇua, ale přesto je Jeho velkým oddaným. I když je Jeho zplnomocněnou inkarnací, je přesto živou bytostí, a tím pádem musí být oddaným Nejvyšší Osobnosti Božství. Ani zplnomocněná inkarnace Nejvyšší Osobnosti Božství nesmí zapomenout na svůj věčný vztah s Nejvyšším Pánem. V Kali-yuze se najde mnoho samozvaných inkarnací, darebáků, kteří se prohlašují za Nejvyšší Osobnost Božství. Slova bhagavān indraḥ vyjadřují, že živá bytost může být vznešená a mocná dokonce jako král Indra, neboť i on je obyčejnou živou bytostí hmotného světa se čtyřmi nedostatky podmíněné duše. Král Indra je zde označen jako bhagavān. Toto slovo se obvykle používá pro označení Nejvyšší Osobnost Božství, ale v tomto případě je jím osloven král Indra, jelikož má v rukách velikou moc. Přestože se však stal bhagavānem, závidí inkarnaci Boha, Mahārājovi Pṛthuovi. Nedostatky hmotného života jsou tak výrazné, že kvůli svému znečištění začal král Indra závidět inkarnaci Boha.

Měli bychom se proto snažit pochopit, jak je podmíněná duše pokleslá. Bohatství krále Pṛthua nezáviselo na hmotných okolnostech. Tento verš uvádí, že byl velkým oddaným Adhokṣaji. Slovo adhokṣaja označuje Osobnost Božství, Pána, který je mimo dosah mysli a slov. Přesto se Nejvyšší Osobnost Božství zjevuje před oddaným ve Své původní podobě věčné blaženosti a poznání. Oddaný může vidět Nejvyššího Pána tváří v tvář, přestože Ho nelze popsat v rámci schopností našich smyslů a realizovat Ho přímým vnímáním.

4.19.11

Verš

carameṇāśvamedhena
yajamāne yajuṣ-patim
vainye yajña-paśuṁ spardhann
apovāha tirohitaḥ

Synonyma

carameṇa — při poslední; aśva-medhena — oběti aśvamedha; yajamāne — když vykonával oběť; yajuḥ-patim — pro uspokojení Pána yajñi, Viṣṇua; vainye — syn krále Veny; yajña-paśum — zvíře, které mělo být obětováno v yajñi; spardhan — závistivý; apovāha — ukradl; tirohitaḥ — neviditelný.

Překlad

Když Pṛthu Mahārāja vykonával poslední oběť koně (aśvamedha-yajñu), nikým neviděný král Indra ukradl koně, který měl být obětován. Udělal to ze své velké závisti vůči králi Pṛthuovi.

Význam

Král Indra je známý jako śata-kratu, což vyjadřuje, že vykonal sto obětí koně (aśvamedha-yajña). Měli bychom však vědět, že zvířata obětovaná při yajñi se nezabíjela. Pokud kněží během obřadu správným způsobem pronášeli védské mantry, obětované zvíře opět získalo nový život. To je zkouška úspěšné yajñi. Když král Pṛthu vykonával sto yajñí, Indra mu začal velmi závidět, neboť nechtěl, aby ho někdo překonal. Byl obyčejnou živou bytostí, a proto králi Pṛthuovi záviděl; jako neviditelný mu ukradl koně, čímž znemožnil vykonání yajñi.

4.19.12

Verš

tam atrir bhagavān aikṣat
tvaramāṇaṁ vihāyasā
āmuktam iva pākhaṇḍaṁ
yo ’dharme dharma-vibhramaḥ

Synonyma

tam — krále Indru; atriḥ — mudrc Atri; bhagavān — nejmocnější; aikṣat — viděl; tvaramāṇam — který se pohyboval velkou rychlostí; vihāyasā — v meziplanetárním prostoru; āmuktam iva — jako osvobozená osoba; pākhaṇḍam — podvodník; yaḥ — ten, kdo; adharme — za bezbožnost; dharma — náboženství; vibhramaḥ — mylně zaměňuje.

Překlad

Král Indra odváděl koně, oblečený jako osvobozená osoba. Tento oděv ve skutečnosti znamenal podvod, protože vyvolával mylný dojem zbožnosti. Když Indra takto cestoval meziplanetárním prostorem, uviděl ho velký mudrc Atri a vše pochopil.

Význam

Slovo pākhaṇḍa, použité v tomto verši, se někdy vyslovuje jako pāṣaṇḍa. Obojí označuje podvodníka, který se vydává za velice zbožnou osobu, ale ve skutečnosti je hříšný. Indra si oblékl oděv šafránové barvy, aby podvedl druhé. Tento šafránový oděv zneužívá mnoho podvodníků, kteří se vydávají za osvobozené osoby nebo za inkarnace Boha, a podvádějí tak lidi. Již mnohokrát jsme se zmínili o tom, že podmíněná duše má sklon podvádět, a proto tuto vlastnost můžeme vidět i u osoby, jako je král Indra. Ani on tedy není osvobozený od vlivu hmotného znečištění. Proto jsou zde použita slova āmuktam iva, “jako kdyby byl osvobozený”. Sannyāsī svým šafránovým oděvem oznamuje světu, že se zřekl všech světských záležitostí a věnuje se pouze službě Pánu. Takový oddaný je skutečný sannyāsī neboli osvobozená osoba. Bhagavad-gītā (6.1) říká:

anāśritaḥ karma-phalaṁ
kāryaṁ karma karoti yaḥ
sa sannyāsī ca yogī ca
na niragnir na cākriyaḥ

“Pravý sannyāsī a pravý mystik je ten, kdo nelpí na plodech svého jednání a koná činy, které je zavázán vykonat — nikoliv ten, kdo nezažehne oheň a je nečinný.”

Skutečný sannyāsī a yogī je tedy ten, kdo obětuje výsledky svých činností Nejvyšší Osobnosti Božství. Falešní sannyāsīni a yogīni existují od doby Pṛthuovy oběti. Toto podvádění velice pošetile zavedl král Indra. V některých dobách je velmi výrazné a v jiných dobách méně. Sannyāsī musí být velice opatrný, neboť — jak pravil Pán Caitanya: sannyāsīra alpa chidra sarva-loke gāya — sebemenší skvrnu na jeho charakteru bude veřejnost zveličovat (Cc. Madhya 12.51). Nikdo by tedy neměl přijímat stav sannyāsa, není-li skutečně upřímný a vážný. Tohoto stavu se nemá používat jako prostředku k podvádění veřejnosti. V současném věku Kali je lépe sannyās nepřijímat, jelikož dráždivé podněty jsou nyní velice silné. O sannyās by se měla ucházet jedině velmi vznešená, duchovně pokročilá osoba. Tento stav by neměl nikdo přijímat jako prostředek k získávání živobytí nebo pro nějaké hmotné cíle.

4.19.13

Verš

atriṇā codito hantuṁ
pṛthu-putro mahā-rathaḥ
anvadhāvata saṅkruddhas
tiṣṭha tiṣṭheti cābravīt

Synonyma

atriṇā — velkým mudrcem Atrim; coditaḥ — povzbuzený; hantum — zabít; pṛthu-putraḥ — syn krále Pṛthua; mahā-rathaḥ — velký hrdina; anvadhāvata — pronásledoval; saṅkruddhaḥ — velmi rozhněvaný; tiṣṭha tiṣṭha — stůj, stůj; iti — takto; ca — také; abravīt — pravil.

Překlad

Když se syn krále Pṛthua od Atriho dozvěděl o úskoku krále Indry, velmi se rozhněval a začal Indru pronásledovat, aby ho zabil. Volal na něho: “Stůj! Stůj!”

Význam

Slov tiṣṭha tiṣṭha používají kṣatriyové, když vyzývají svého nepřítele k boji. Kṣatriya nesmí utíkat z bitevního pole, a pokud tak ze zbabělosti učiní a ukáže svému nepříteli záda, protivník ho vyzve slovy tiṣṭha tiṣṭha. Skutečný kṣatriya nikdy nezabíjí zezadu ani se na bojišti neobrací k nepříteli zády. Kšatrijská zásada je buď zvítězit, nebo zemřít. Přestože byl král Indra jakožto král nebes velice vznešený, ukradl koně určeného pro oběť, a tím se degradoval. Proto prchal bez ohledu na kšatrijské zásady, a syn Mahārāje Pṛthua ho tedy musel vyzvat slovy tiṣṭha tiṣṭha.

4.19.14

Verš

taṁ tādṛśākṛtiṁ vīkṣya
mene dharmaṁ śarīriṇam
jaṭilaṁ bhasmanācchannaṁ
tasmai bāṇaṁ na muñcati

Synonyma

tam — jeho; tādṛśa-ākṛtim — v takovém oděvu; vīkṣya — když viděl; mene — považoval; dharmam — za zbožného; śarīriṇam — s tělem; jaṭilam — se zauzlenými vlasy; bhasmanā — popelem; ācchannam — rozetřeným po celém těle; tasmai — na něho; bāṇam — šíp; na — ne; muñcati — vypustil.

Překlad

Král Indra byl falešně oblečený jako sannyāsī, se zauzlenými vlasy na hlavě a popelem rozetřeným po celém těle. Když syn krále Pṛthua uviděl tento oděv, považoval Indru za zbožného sannyāsīna, a proto na něj nevyslal své šípy.

4.19.15

Verš

vadhān nivṛttaṁ taṁ bhūyo
hantave ’trir acodayat
jahi yajña-hanaṁ tāta
mahendraṁ vibudhādhamam

Synonyma

vadhāt — od zabití; nivṛttam — upustil; tam — syna Pṛthua; bhūyaḥ — znovu; hantave — aby zabil; atriḥ — velký mudrc Atri; acodayat — povzbudil; jahi — zabij; yajña-hanam — toho, kdo narušil vykonání yajñi; tāta — můj milý synu; mahā-indram — velký nebeský král Indra; vibudha-adhamam — nejnižší ze všech polobohů.

Překlad

Když Atri Muni viděl, že syn krále Pṛthua Indru nezabil, ale vrátil se podveden, znovu mu uložil zabít nebeského krále, protože došel k závěru, že se Indra narušením oběti krále Pṛthua stal nejnižším ze všech polobohů.

4.19.16

Verš

evaṁ vainya-sutaḥ proktas
tvaramāṇaṁ vihāyasā
anvadravad abhikruddho
rāvaṇaṁ gṛdhra-rāḍ iva

Synonyma

evam — takto; vainya-sutaḥ — syn krále Pṛthua; proktaḥ — když mu bylo nařízeno; tvaramāṇam — rychle prchajícího Indru; vihāyasā — po nebi; anvadravat — začal pronásledovat; abhikruddhaḥ — velice rozhněvaný; rāvaṇam — Rāvaṇu; gṛdhra-rāṭ — král supů; iva — jako.

Překlad

Když to vnuk krále Veny slyšel, okamžitě se vydal pronásledovat Indru, který velkou rychlostí prchal po nebi. Velice se na něho hněval a pronásledoval ho stejně, jako král supů pronásledoval Rāvaṇu.

4.19.17

Verš

so ’śvaṁ rūpaṁ ca tad dhitvā
tasmā antarhitaḥ svarāṭ
vīraḥ sva-paśum ādāya
pitur yajñam upeyivān

Synonyma

saḥ — král Indra; aśvam — koně; rūpam — falešný oděv světce; ca — také; tat — toho; hitvā — vzdal se; tasmai — pro něho; antarhitaḥ — zmizel; sva-rāṭ — Indra; vīraḥ — velký hrdina; sva-paśum — své zvíře; ādāya — vzal; pituḥ — svého otce; yajñam — k oběti; upeyivān — vrátil se.

Překlad

Když Indra viděl, že ho Pṛthuův syn pronásleduje, ihned se vzdal svého falešného oděvu i koně. Na místě zmizel a velký hrdina, syn Mahārāje Pṛthua, přivedl koně zpět do otcovy obětní arény.

4.19.18

Verš

tat tasya cādbhutaṁ karma
vicakṣya paramarṣayaḥ
nāmadheyaṁ dadus tasmai
vijitāśva iti prabho

Synonyma

tat — ten; tasya — jeho; ca — také; adbhutam — úžasný; karma — čin; vicakṣya — když viděli; parama-ṛṣayaḥ — velcí mudrci; nāmadheyam — jméno; daduḥ — dali; tasmai — jemu; vijita-aśvaḥ — Vijitāśva (ten, kdo získal koně); iti — takto; prabho — můj milý pane, Viduro.

Překlad

Můj milý Viduro, ó můj pane, když velcí mudrci viděli úžasnou chrabrost syna krále Pṛthua, všichni se shodli na tom, že ponese jméno Vijitāśva.

4.19.19

Verš

upasṛjya tamas tīvraṁ
jahārāśvaṁ punar hariḥ
caṣāla-yūpataś channo
hiraṇya-raśanaṁ vibhuḥ

Synonyma

upasṛjya — vytvořil; tamaḥ — temnotu; tīvram — hustou; jahāra — odvedl; aśvam — koně; punaḥ — znovu; hariḥ — král Indra; caṣāla-yūpataḥ — od dřevěného nástroje, kde byla obětována zvířata; channaḥ — zahalený; hiraṇya-raśanam — přivázaného zlatým řetězem; vibhuḥ — velmi mocný.

Překlad

Můj milý Viduro, Indra jakožto velmi mocný král nebes zahalil obětní arénu hustou temnotou a znovu odvedl koně, který byl přivázaný zlatým řetězem u dřevěného nástroje používaného na obětování zvířat.

4.19.20

Verš

atriḥ sandarśayām āsa
tvaramāṇaṁ vihāyasā
kapāla-khaṭvāṅga-dharaṁ
vīro nainam abādhata

Synonyma

atriḥ — velký mudrc Atri; sandarśayām āsa — způsobil, aby viděl; tvaramāṇam — jak rychle utíká; vihāyasā — po nebi; kapāla-khaṭvāṅga — hůl s lebkou na konci; dharam — který nesl; vīraḥ — hrdina (Pṛthuův syn); na — ne; enam — krále nebes, Indru; abādhata — zabil.

Překlad

Velký mudrc Atri znovu ukázal synovi krále Pṛthua, že Indra utíká po nebi, a velký hrdina, Pṛthuův syn, se ho znovu vydal pronásledovat. Když však viděl, že Indra nese v ruce hůl s lebkou na konci a opět má na sobě oděv sannyāsīna, rozhodl se, že ho ani tentokrát nezabije.

4.19.21

Verš

atriṇā coditas tasmai
sandadhe viśikhaṁ ruṣā
so ’śvaṁ rūpaṁ ca tad dhitvā
tasthāv antarhitaḥ svarāṭ

Synonyma

atriṇā — velkým mudrcem Atrim; coditaḥ — inspirovaný; tasmai — na Pána Indru; sandadhe — přiložil; viśikham — svůj šíp; ruṣā — ve velkém hněvu; saḥ — král Indra; aśvam — koně; rūpam — oděvu sannyāsīna; ca — také; tat — toho; hitvā — vzdal se; tasthau — zůstal tam; antarhitaḥ — neviditelný; sva-rāṭ — nezávislý Indra.

Překlad

Na další pokyny velkého mudrce Atriho se syn krále Pṛthua velice rozhněval a přiložil šíp k luku. Jakmile to král Indra uviděl, ihned se vzdal svého falešného oděvu sannyāsīna i koně a stal se neviditelným.

4.19.22

Verš

vīraś cāśvam upādāya
pitṛ-yajñam athāvrajat
tad avadyaṁ hare rūpaṁ
jagṛhur jñāna-durbalāḥ

Synonyma

vīraḥ — syn krále Pṛthua; ca — také; aśvam — koně; upādāya — vzal; pitṛ-yajñam — do obětní arény svého otce; atha — poté; avrajat — šel; tat — ten; avadyam — odporný; hareḥ — Indry; rūpam — oděv; jagṛhuḥ — přijali; jñāna-durbalāḥ — lidé s nedostatečným poznáním.

Překlad

Poté velký hrdina Vijitāśva, syn krále Pṛthua, vzal znovu koně a vrátil se do otcovy obětní arény. Od té doby přijímají jistí lidé s nedostatečným poznáním oděv nepravých sannyāsīnů, jak to zavedl král Indra.

Význam

Příslušníci stavu sannyāsa nosí od nepaměti tridaṇḍu. Až později zavedl Śaṅkarācārya systém ekadaṇḍi-sannyāsa. Tridaṇḍi-sannyāsī je vaiṣṇavský sannyāsī a ekadaṇḍi-sannyāsī je māyāvādský sannyāsī. Existuje mnoho dalších druhů sannyāsīnů, které Vedy vůbec neuznávají. Roli falešného sannyāsīna zavedl Indra, když se chtěl skrýt před útokem Vijitāśvy, mocného syna krále Pṛthua. Nyní existuje mnoho různých druhů sannyāsīnů. Někteří chodí nazí a jiní, obvykle zvaní kāpālika, nosí lebku a trojzubec. Ti všichni se objevili za nějakých bezvýznamných okolností a lidé s nedostatečným poznáním tyto falešné sannyāsīny a jejich předstírání uznávají, přestože se nejedná o autority, které by někoho mohly vést k duchovním pokroku. Určité misionářské organizace v současné době bez ohledu na védská pravidla ustanovují sannyāsīny, kteří holdují hříšným činnostem. Hříšné činnosti, zakázané v śāstrách, jsou: nedovolený sex, požívání omamných látek, jedení masa a hazardování. Tito takzvaní sannyāsīni se věnují všem těmto činnostem. Jedí maso, ryby, vejce; prakticky cokoliv. Někdy také pijí s výmluvou, že ve studených zemích poblíž polárního kruhu se bez alkoholu, ryb a masa nedá žít. Tito sannyāsīni zavádějí všechny uvedené hříšné činnosti ve jménu služby ubohým a ubohá zvířata jsou potom rozsekávána na kousky a putují do žaludků těchto sannyāsīnů. Následující verše vysvětlí, že takoví sannyāsīni jsou pākhaṇḍī. Ve védské literatuře stojí, že ten, kdo klade Pána Nārāyaṇa na stejnou úroveň s Pánem Śivou nebo Pánem Brahmou, se okamžitě stává pākhaṇḍīm. V Purāṇách je řečeno:

yas tu nārāyaṇaṁ devaṁ
brahma-rudrādi-daivataiḥ
samatvenaiva vīkṣeta
sa pāṣaṇḍī bhaved dhruvam

V Kali-yuze jsou pākhaṇḍī velice rozšíření. Pán Śrī Caitanya Mahāprabhu však zavedl Své saṅkīrtanové hnutí s cílem všechny tyto pākhaṇḍī zabít. Ti, kdo využijí saṅkīrtanového hnutí Mezinárodní společnosti pro vědomí Kṛṣṇy, se před jejich vlivem dokáží ochránit.

4.19.23

Verš

yāni rūpāṇi jagṛhe
indro haya-jihīrṣayā
tāni pāpasya khaṇḍāni
liṅgaṁ khaṇḍam ihocyate

Synonyma

yāni — ty všechny, které; rūpāṇi — podoby; jagṛhe — přijal; indraḥ — král nebes; haya — koně; jihīrṣayā — s touhou ukrást; tāni — ty všechny; pāpasya — hříšných činností; khaṇḍāni — znaky; liṅgam — symbol; khaṇḍam — slovo khaṇḍa; iha — zde; ucyate — je řečeno.

Překlad

Všechny podoby potulného mnicha, které Indra přijal na základě své touhy ukrást koně, byly symboly ateistické filozofie.

Význam

Ve védské civilizaci je sannyās jedním z nejdůležitějších pilířů varṇāśramského zřízení. Sannyās je třeba přijímat v systému parampary ācāryů. V současné době ovšem mnoho takzvaných sannyāsīnů neboli potulných mnichů neví nic o vědomí Boha. Takový sannyās zavedl Indra ze své žárlivosti na Mahārāje Pṛthua a stejná věc se znovu objevuje ve věku Kali. Prakticky žádný sannyāsī v tomto věku není pravý. Nikdo nemůže do védského způsobu života zavádět nějaký nový systém, a pokud to někdo ze zlomyslnosti dělá, je třeba vědět, že je to pāṣaṇḍī, ateista. Ve vaiṣṇavské Tantře je řečeno:

yas tu nārāyaṇaṁ devaṁ
brahma-rudrādi-daivataiḥ
samatvenaiva vīkṣeta
sa pāṣaṇḍī bhaved dhruvam

I když je to zakázáno, existuje mnoho pāṣaṇḍīch, kteří razí pojmy jako daridra-nārāyaṇa a svāmi-nārāyaṇa, přestože ani takoví polobozi, jako je Brahmā a Śiva, se Nārāyaṇovi nikdy nevyrovnají.

4.19.24-25

Verš

evam indre haraty aśvaṁ
vainya-yajña-jighāṁsayā
tad-gṛhīta-visṛṣṭeṣu
pākhaṇḍeṣu matir nṛṇām

dharma ity upadharmeṣu
nagna-rakta-paṭādiṣu
prāyeṇa sajjate bhrāntyā
peśaleṣu ca vāgmiṣu

Synonyma

evam — takto; indre — když král nebes; harati — ukradl; aśvam — koně; vainya — syna krále Veny; yajña — oběť; jighāṁsayā — s touhou zastavit; tat — jím; gṛhīta — přijaté; visṛṣṭeṣu — zavržené; pākhaṇḍeṣu — k hříšným oděvům; matiḥ — připoutanost; nṛṇām — obyčejných lidí; dharmaḥ — systém náboženství; iti — takto; upadharmeṣu — k falešným náboženským systémům; nagna — nazí; rakta-paṭa — v červených róbách; ādiṣu — a podobně; prāyeṇa — obecně; sajjate — je přitahován; bhrāntyā — pošetile; peśaleṣu — odborník; ca — a; vāgmiṣu — výmluvný.

Překlad

Takto král Indra s touhou ukrást koně z oběti krále Pṛthua přijal několik druhů sannyāsu. Někteří sannyāsīni chodí nazí a jiní nosí červené šaty a vystupují pod jménem kāpālika. To vše jsou jen symboly jejich hříšných činností. Tito takzvaní sannyāsīni jsou velice oblíbení u hříšných lidí, protože jsou to bez výjimky ateisté a velcí odborníci na zdůvodňování a ospravedlňování svého postoje. Musíme však vědět, že se pouze vydávají za stoupence náboženství, jimiž ve skutečnosti nejsou. Zmatení lidé je bohužel považují za zbožné a tím, že jsou k nim přitahováni, si ničí své životy.

Význam

Śrīmad-Bhāgavatam uvádí, že lidé v tomto věku Kali mají krátký život, postrádají duchovní poznání a kvůli svému nešťastnému stavu jsou náchylní přijímat falešné náboženské systémy. Proto je také jejich mysl neustále znepokojená. Védské śāstry prakticky zakazují ve věku Kali přijímat sannyās, neboť méně inteligentní lidé by toho mohli zneužívat k podvádění. Jediným skutečným náboženstvím je odevzdat se Nejvyšší Osobnosti Božství. Musíme sloužit Pánu s vědomím Kṛṣṇy. Všechny ostatní druhy sannyāsu a náboženství jsou neautorizované a v tomto věku představují pouhou napodobeninu. To je nanejvýš politováníhodná situace.

4.19.26

Verš

tad abhijñāya bhagavān
pṛthuḥ pṛthu-parākramaḥ
indrāya kupito bāṇam
ādattodyata-kārmukaḥ

Synonyma

tat — to; abhijñāya — jelikož chápal; bhagavān — inkarnace Boha; pṛthuḥ — král Pṛthu; pṛthu-parākramaḥ — oslavovaný jako velice mocný; indrāya — na Indru; kupitaḥ — velmi rozhněvaný; bāṇam — šíp; ādatta — vzal; udyata — poté, co vzal; kārmukaḥ — luk.

Překlad

Jelikož Indra zavedl takové falešné stavy sannyāsa, Mahārāja Pṛthu, jenž byl oslavován jako velice mocný, se okamžitě chopil luku a šípu a sám se ho chystal zabít.

Význam

Povinností krále je netolerovat zavádění jakýchkoliv bezbožných praktik. Král Pṛthu byl inkarnací Nejvyšší Osobnosti Božství, a byl tedy povinen všechny takové projevy potlačit. Všichni čelní představitelé státu by ho měli následovat, být pravými zástupci Boha a potlačovat všechny bezbožné praktiky. Bohužel jsou to zbabělci, kteří vyhlašují sekulární stát. Takový způsob uvažování je určitým druhem kompromisu mezi zbožnými a bezbožnými praktikami, ale kvůli tomu se obyvatelstvo celkově přestává zajímat o duchovní pokrok. Situace se zhoršuje do té míry, že se lidská společnost stává pekelnou.

4.19.27

Verš

tam ṛtvijaḥ śakra-vadhābhisandhitaṁ
vicakṣya duṣprekṣyam asahya-raṁhasam
nivārayām āsur aho mahā-mate
na yujyate ’trānya-vadhaḥ pracoditāt

Synonyma

tam — krále Pṛthua; ṛtvijaḥ — kněží; śakra-vadha — zabít krále nebes; abhisandhitam — chystal se; vicakṣya — když viděli; duṣprekṣyam — hrozný na pohled; asahya — nesnesitelná; raṁhasam — jehož rychlost; nivārayām āsuḥ — zakázali; aho — ó; mahā-mate — velká duše; na — ne; yujyate — hodné tebe; atra — v této obětní aréně; anya — jiné; vadhaḥ — zabíjet; pracoditāt — na pokyn písem.

Překlad

Když kněží a všichni ostatní viděli, že se Mahārāja Pṛthu velice hněvá a je připraven Indru zabít, požádali ho: Ó velká duše, nezabíjej ho, neboť v rámci oběti se mohou zabíjet jen obětní zvířata. Takové jsou pokyny śāster.

Význam

Zabíjení zvířat má jiný účel. Ověřuje se jím správné vyslovování védských manter, díky kterým zvířata přivedená do obětního ohně z něho vyjdou s novým životem. Při oběti určené pro uspokojení Pána Viṣṇua nemá být nikdo nikdy zabit. Jak by potom mohl být zabit Indra, který je ve skutečnosti yajñou uctíván a je považován za nedílnou část Nejvyšší Osobnosti Božství? Kněží tedy krále Pṛthua žádali, aby ho nezabíjel.

4.19.28

Verš

vayaṁ marutvantam ihārtha-nāśanaṁ
hvayāmahe tvac-chravasā hata-tviṣam
ayātayāmopahavair anantaraṁ
prasahya rājan juhavāma te ’hitam

Synonyma

vayam — my; marut-vantam — krále Indru; iha — sem; artha — tvého zájmu; nāśanam — ničitele; hvayāmahe — přivoláme; tvat-śravasā — prostřednictvím tvé slávy; hata-tviṣam — již zbaveného své moci; ayātayāma — nikdy dříve nepoužitými; upahavaiḥ — mantrami vzývání; anantaram — neprodleně; prasahya — mocí; rājan — ó králi; juhavāma — obětujeme v ohni; te — tvého; ahitam — nepřítele.

Překlad

Milý králi, Indrovy síly jsou již oslabeny jeho pokusem zabránit tvé oběti. Přivoláme ho védskými mantrami, které ještě nebyly nikdy použity, a on jistě přijde. Silou své mantry ho uvrhneme do ohně, neboť je to tvůj nepřítel.

Význam

Správným pronášením védských manter při oběti lze dokázat mnoho úžasných věcí. V Kali-yuze ovšem neexistují kvalifikovaní brāhmaṇové, kteří by dokázali mantry správně pronášet. Nikdo se proto nemá o provádění takových velkých obětí pokoušet. Jedinou doporučenou obětí v tomto věku je saṅkīrtanové hnutí.

4.19.29

Verš

ity āmantrya kratu-patiṁ
vidurāsyartvijo ruṣā
srug-ghastāñ juhvato ’bhyetya
svayambhūḥ pratyaṣedhata

Synonyma

iti — tak; āmantrya — poté, co informovali; kratu-patim — krále Pṛthua, vládce oběti; vidura — ó Viduro; asya — Pṛthua; ṛtvijaḥ — kněží; ruṣā — s velkým hněvem; sruk-hastān — s obětní lžící v ruce; juhvataḥ — vykonávání ohňové oběti; abhyetya — když začali; svayambhūḥ — Pán Brahmā; pratyaṣedhata — požádal je, aby přestali.

Překlad

Můj milý Viduro, poté, co kněží vykonávající oběť dali králi tuto radu, začali s velkým hněvem přivolávat Indru, krále nebes. Právě se chystali nalít obětiny do ohně, když tu se tam objevil Pán Brahmā a zakázal jim tuto oběť provádět.

4.19.30

Verš

na vadhyo bhavatām indro
yad yajño bhagavat-tanuḥ
yaṁ jighāṁsatha yajñena
yasyeṣṭās tanavaḥ surāḥ

Synonyma

na — ne; vadhyaḥ — má být zabit; bhavatām — vámi všemi; indraḥ — král nebes; yat — protože; yajñaḥ — jméno Indry; bhagavat-tanuḥ — část těla Nejvyšší Osobnosti Božství; yam — jehož; jighāṁsatha — chcete zabít; yajñena — vykonáním oběti; yasya — Indry; iṣṭāḥ — uctívaní; tanavaḥ — části těla; surāḥ — polobozi.

Překlad

Pán Brahmā je oslovil: Moji milí vykonavatelé oběti, Indru, krále nebes, nemůžete zabít. To není vaše povinnost. Měli byste vědět, že Indra je ve stejně vznešeném postavení jako Nejvyšší Pán, Osobnost Božství. Je jedním z Jeho nejmocnějších pomocníků. Vykonáváním této yajñi se snažíte uspokojit všechny polobohy, ale měli byste vědět, že nejsou ničím jiným než nedílnými částmi Indry, krále nebes. Jak byste ho potom mohli v této velké oběti zabít?

4.19.31

Verš

tad idaṁ paśyata mahad-
dharma-vyatikaraṁ dvijāḥ
indreṇānuṣṭhitaṁ rājñaḥ
karmaitad vijighāṁsatā

Synonyma

tat — potom; idam — toto; paśyata — pohleďte; mahat — velké; dharma — náboženského života; vyatikaram — narušení; dvijāḥ — ó velcí brāhmaṇové; indreṇa — Indrou; anuṣṭhitam — provedené; rājñaḥ — krále; karma — činnost; etat — tato oběť; vijighāṁsatā — s touhou překazit.

Překlad

Král Indra chtěl překazit vykonání velké oběti krále Pṛthua, a za tím účelem přijal určité prostředky, které v budoucnosti zničí jasnou cestu náboženského života. Upozorňuji vás na to. Budete-li se dále stavět proti němu, zneužije své moci ještě více a zavede mnoho dalších bezbožných praktik.

4.19.32

Verš

pṛthu-kīrteḥ pṛthor bhūyāt
tarhy ekona-śata-kratuḥ
alaṁ te kratubhiḥ sviṣṭair
yad bhavān mokṣa-dharma-vit

Synonyma

pṛthu-kīrteḥ — široko daleko proslulého; pṛthoḥ — krále Pṛthua; bhūyāt — nechť je; tarhi — proto; eka-ūna-śata-kratuḥ — který vykonal devadesát devět yajñí; alam — není nic, co bys mohl získat; te — tebe; kratubhiḥ — vykonáváním obětí; su-iṣṭaiḥ — dobře vykonané; yat — protože; bhavān — ty; mokṣa-dharma-vit — znalec cesty osvobození.

Překlad

“Nechť se Mahārāja Pṛthu spokojí s vykonáním devadesáti devíti obětí,” uzavřel Pán Brahmā. Poté se obrátil na Mahārāje Pṛthua a řekl mu, že jelikož si je plně vědom cesty osvobození, vykonávání dalších obětí je zbytečné.

Význam

Pán Brahmā sestoupil, aby uklidnil krále Pṛthua ohledně dokončení jeho sta obětí. Král Pṛthu byl odhodlaný vykonat sto obětí a král Indra to vzal velmi vážně, neboť sám byl známý jako ten, kdo vykonal sto obětí. Závidět svým soupeřům je povahou všech živých bytostí v tomto hmotném světě, a proto i král Indra — přestože je králem nebes — Mahārājovi Pṛthuovi záviděl a chtěl mu zabránit ve vykonání sta obětí. Vznikla tak velká soutěž a král Indra začal pro uspokojení svých smyslů vymýšlet mnoho bezbožných praktik, aby králi Pṛthuovi kladl překážky. Pán Brahmā se osobně zjevil v obětní aréně, aby těmto bezbožnostem učinil přítrž. Co se týče Mahārāje Pṛthua, byl velkým oddaným Nejvyšší Osobnosti Božství, a proto nemusel vykonávat předepsané védské obřady. Tyto obřady se nazývají karma a pro oddaného v transcendentálním postavení nejsou důležité. Mahārāja Pṛthu však byl jako ideální král povinen konat oběti, a proto bylo nutné dosáhnout kompromisu. Požehnáním Pána Brahmy se král Pṛthu stal slavnější než král Indra, a tak bylo jeho odhodlání vykonat sto obětí nepřímo splněno.

4.19.33

Verš

naivātmane mahendrāya
roṣam āhartum arhasi
ubhāv api hi bhadraṁ te
uttamaśloka-vigrahau

Synonyma

na — ne; eva — jistě; ātmane — nelišícího se od tebe; mahā-indrāya — na krále nebes, Indru; roṣam — hněv; āhartum — použít; arhasi — měl bys; ubhau — vy oba; api — jistě; hi — také; bhadram — štěstí; te — tobě; uttama-śloka-vigrahau — inkarnace Nejvyšší Osobnosti Božství.

Překlad

Pán Brahmā pokračoval: Nechť osud přeje vám oběma, neboť ty i král Indra jste nedílné části Nejvyšší Osobnosti Božství. Neměl by ses proto na krále Indru hněvat, neboť se od tebe neliší.

4.19.34

Verš

māsmin mahārāja kṛthāḥ sma cintāṁ
niśāmayāsmad-vaca ādṛtātmā
yad dhyāyato daiva-hataṁ nu kartuṁ
mano ’tiruṣṭaṁ viśate tamo ’ndham

Synonyma

mā — ne; asmin — v tomto; mahā-rāja — ó králi; kṛthāḥ — čiň; sma — jak bylo vykonáno v minulosti; cintām — vzrušení mysli; niśāmaya — prosím zvaž; asmat — moje; vacaḥ — slova; ādṛta-ātmā — velice uctivý; yat — protože; dhyāyataḥ — toho, kdo rozjímá; daiva-hatam — o tom, co je zmařeno prozřetelností; nu — jistě; kartum — konat; manaḥ — mysl; ati-ruṣṭam — velice rozhněvaná; viśate — vstupuje; tamaḥ — temnota; andham — hustá.

Překlad

Můj drahý králi, nevzrušuj se a nedělej si starosti s tím, že ti prozřetelnost zabránila v náležitém vykonání obětí. Vyslechni prosím má slova s velkou vážností. Vždy bychom měli mít na paměti, že když se něco stane řízením prozřetelnosti, nemáme toho příliš litovat. Čím více se tyto zvraty snažíme napravit, tím hlouběji vstupujeme do nejtemnější oblasti materialistického myšlení.

Význam

Někdy se i světec nebo velice zbožná osoba musí v životě setkat s různými zvraty. Takové události je třeba chápat jako řízení prozřetelnosti. I když může mít člověk dostatek důvodů, proč být nešťastný, měl by se vyhnout snaze tyto zvraty napravovat, neboť čím více se o to pokoušíme, tím hlouběji vstupujeme do nejtemnějších oblastí hmotné úzkosti. Pán Kṛṣṇa nám v této souvislosti také radí, abychom se nevzrušovali, ale raději se naučili vše tolerovat.

4.19.35

Verš

kratur viramatām eṣa
deveṣu duravagrahaḥ
dharma-vyatikaro yatra
pākhaṇḍair indra-nirmitaiḥ

Synonyma

kratuḥ — oběť; viramatām — nechť je zastavena; eṣaḥ — tato; deveṣu — mezi polobohy; duravagrahaḥ — závislost na nežádoucích věcech; dharma-vyatikaraḥ — narušení náboženských zásad; yatra — kde; pākhaṇḍaiḥ — hříšnými činnostmi; indra — králem nebes; nirmitaiḥ — vytvořené.

Překlad

Pán Brahmā pokračoval: Ukonči vykonávání těchto obětí, neboť přiměly Indru k zavedení mnoha projevů bezbožnosti. Měl bys vědět, že dokonce i mezi polobohy se vyskytuje mnoho nechtěných tužeb.

Význam

Velké soupeření probíhá i v obyčejném obchodování a kapitoly karma-kāṇḍské části Ved mezi karmīmi někdy vyvolávají soupeření a závist. Karmī je nucen závidět, protože si chce užívat hmotných radostí v nejvyšší možné míře. To je hmotná nemoc. Proto mezi karmīmi dochází neustále k soupeření; ať už při obyčejném obchodování nebo při vykonávání yajñi. Cílem Pána Brahmy bylo ukončit soupeření mezi Pánem Indrou a Mahārājem Pṛthuem. Jelikož byl Mahārāja Pṛthu velkým oddaným a inkarnací Boha, Brahmā ho požádal, aby ukončil oběti, a nedal tak Indrovi záminku k zavádění dalších bezbožných praktik, kterými se zločinně uvažující lidé neustále řídí.

4.19.36

Verš

ebhir indropasaṁsṛṣṭaiḥ
pākhaṇḍair hāribhir janam
hriyamāṇaṁ vicakṣvainaṁ
yas te yajña-dhrug aśva-muṭ

Synonyma

ebhiḥ — těmi; indra-upasaṁsṛṣṭaiḥ — vytvořené králem nebes, Indrou; pākhaṇḍaiḥ — hříšné činnosti; hāribhiḥ — velice přitažlivé pro srdce; janam — obyčejní lidé; hriyamāṇam — unášení; vicakṣva — pohleď; enam — tyto; yaḥ — ten, kdo; te — tvé; yajña-dhruk — narušil průběh oběti; aśva-muṭ — kdo ukradl koně.

Překlad

Jen pohleď, jak král nebes Indra narušil průběh oběti, když ukradl obětního koně. Tyto přitažlivé hříšné činnosti, které uvedl v život, budou dále vykonávat obyčejní lidé.

Význam

V Bhagavad-gītě (3.21) je řečeno:

yad yad ācarati śreṣṭhas
tad tad evetaro janaḥ
sa yat pramāṇaṁ kurute
lokas tad anuvartate

“Cokoliv koná velký člověk, konají i ostatní lidé. Celý svět následuje vzor, který svým příkladem stanoví.”

Král Indra chtěl pro vlastní smyslový požitek překonat Mahārāje Pṛthua ve vykonání sta obětí koně. Proto ukradl koně a skryl se mezi mnoho bezbožných osob v převleku sannyāsīna. Takové činnosti jsou pro obyčejné lidi přitažlivé, a proto jsou nebezpečné. Pán Brahmā usoudil, že než aby Indrovi dovolili zavádění dalších bezbožných praktik, bude lepší ukončit oběť. Podobný postoj zaujal Pán Buddha, když byli lidé příliš zabraní do provádění zvířecích obětí, doporučovaných ve Vedách. Pán Buddha byl nucen zavést náboženství nenásilí tím, že popřel védské pokyny týkající se obětí. Zvířata zabitá v obětech ve skutečnosti dostávala nový život, ale těchto védských obřadů začali využívat lidé, kteří neměli potřebné schopnosti, a bezdůvodně zabíjeli nebohá zvířata. Pán Buddha proto musel na čas popřít autoritu Ved. Nikdo by neměl vykonávat oběti, které si vynutí ustanovení protikladných pokynů. Takové oběti je lépe ukončit.

Již několikrát jsme vysvětlili, že kvůli nedostatku kvalifikovaných bráhmanských kněží v Kali-yuze není možné vykonávat obřady doporučené ve Vedách. Śāstry nás proto nabádají vykonávat saṅkīrtana-yajñu. Saṅkīrtanovou obětí uspokojíme a uctíme Nejvyššího Pána, Osobnost Božství, v Jeho podobě Pána Caitanyi. Smyslem vykonávání obětí je uctívat Nejvyšší Osobnost Božství, Viṣṇua. Pán Viṣṇu neboli Pán Kṛṣṇa je přítomný ve Své podobě Pána Caitanyi, a inteligentní lidé by se Ho tedy měli snažit uspokojit vykonáváním saṅkīrtana-yajñi. To je nejsnadnější způsob uspokojení Pána Viṣṇua v tomto věku. Lidé by měli využít pokynů různých śāster ohledně obětí v současné době a nevytvářet během hříšného věku Kali zbytečné nepokoje. V Kali-yuze jsou lidé po celém světě velmi zběhlí v otevírání jatek pro zabíjení zvířat, která jedí. Kdyby se vykonávaly staré obřady, lidi by to povzbuzovalo zabíjet stále více a více zvířat. V Kalkatě existují mnohá řeznictví s božstvy bohyně Kālī a ti, kdo jedí maso, si myslí, že nakupovat v takových obchodech je v pořádku, neboť doufají, že jedí zbytky potravy obětované bohyni Kālī. Nevědí, že bohyně Kālī nikdy nepřijímá nevegetariánskou potravu, protože je věrnou manželkou Pána Śivy. Pán Śiva je velký vaiṣṇava, který nikdy nejí nevegetariánská jídla, a bohyně Kālī přijímá zbytky jeho potravy. Není tedy možné, aby jedla maso nebo ryby. Takové obětiny přijímají její společníci, známí jako bhūtové, piśācové a Rākṣasové. Ti, kdo jedí prasādam bohyně Kālī v podobě masa nebo ryb, nepřijímají ve skutečnosti její prasādam, ale jídlo, které po sobě zanechali bhūtové a piśācové.

4.19.37

Verš

bhavān paritrātum ihāvatīrṇo
dharmaṁ janānāṁ samayānurūpam
venāpacārād avaluptam adya
tad-dehato viṣṇu-kalāsi vainya

Synonyma

bhavān — ty, vznešený; paritrātum — abys předal; iha — v tomto světě; avatīrṇaḥ — inkarnoval; dharmam — systém náboženství; janānām — obyčejných lidí; samaya-anurūpam — podle času a okolností; vena-apacārāt — zločiny krále Veny; avaluptam — téměř zničeném; adya — v tuto chvíli; tat — jeho; dehataḥ — z těla; viṣṇu — Pána Viṣṇua; kalā — část úplné expanze; asi — jsi; vainya — ó synu krále Veny.

Překlad

Ó králi Pṛthu, synu Veny, jsi částí úplné expanze Pána Viṣṇua. Vlivem zločinů krále Veny se náboženské zásady téměř vytratily a v onu příznivou chvíli jsi sestoupil jako inkarnace Pána. Zjevil ses z Venova těla, abys chránil zásady náboženství.

Význam

To, jak Pán Viṣṇu zabíjí démony a chrání oddané, je popsáno v Bhagavad-gītě (4.8):

paritrāṇāya sādhūnāṁ
vināśāya ca duṣkṛtām
dharma-saṁsthāpanārthāya
sambhavāmi yuge yuge

“Abych osvobodil zbožné a vyhladil ničemné a abych znovu ustanovil náboženské zásady, objevuji se věk po věku.”

Ve dvou rukách drží Pán Viṣṇu vždy kyj a cakru, aby zabíjel démony, a v dalších dvou rukách má lasturu a lotos, aby chránil Své oddané. Když je na této planetě nebo v tomto vesmíru přítomná Jeho inkarnace, zabíjí démony a zároveň chrání Své oddané. Někdy se Pán Viṣṇu zjevuje Osobně jako Pán Kṛṣṇa nebo Pán Rāma. Všechna tato zjevení jsou uvedena v śāstrách. Někdy se zjevuje jako śaktyāveśa-avatāra, jakým je například Pán Buddha. Jak bylo vysvětleno dříve, tito śaktyāveśa-avatārové jsou inkarnacemi Viṣṇuovy moci, kterou byla živá bytost obdařena. Živé bytosti jsou rovněž nedílné části Viṣṇua, ale nejsou tak mocné. Když tedy živá bytost sestoupí jako inkarnace Viṣṇua, je Pánem zvláště zmocněna.

To, že je král Pṛthu popsán jako inkarnace Pána Viṣṇua, je třeba pochopit tak, že se jedná o śaktyāveśa-avatāra — nedílnou, zvláště zmocněnou část Pána Viṣṇua. Každá živá bytost, která jedná jako inkarnace Pána Viṣṇua, je Pánem zplnomocněná kázat bhakti. Taková osoba může jednat jako Pán Viṣṇu, porážet démony silnými argumenty a kázat rozvoj bhakti přesně podle zásad uvedených v śāstrách. Bhagavad-gītā uvádí, že jakmile vidíme někoho neobyčejným způsobem kázat bhakti, měli bychom vědět, že je zplnomocněn Pánem Viṣṇuem neboli Pánem Kṛṣṇou. Potvrzuje to Caitanya-caritāmṛta (Antya 7.11): kṛṣṇa-śakti vinā nahe tāra pravartana — nikdo není schopen vysvětlovat slávu svatého jména Pána, aniž by ho k tomu Pán zvláště zmocnil. Pokud někdo takovou zplnomocněnou osobu kritizuje nebo na ní hledá chyby, je to třeba brát tak, že uráží Pána Viṣṇua a podléhá trestu. I když se tito darebáci mohou oblékat jako vaiṣṇavové a mít falešný tilak a mālu, Pán jim jejich přestupky proti čistému vaiṣṇavovi nikdy neodpustí. Śāstry uvádějí mnoho takových příkladů.

4.19.38

Verš

sa tvaṁ vimṛśyāsya bhavaṁ prajāpate
saṅkalpanaṁ viśva-sṛjāṁ pipīpṛhi
aindrīṁ ca māyām upadharma-mātaraṁ
pracaṇḍa-pākhaṇḍa-pathaṁ prabho jahi

Synonyma

saḥ — výše uvedený; tvam — ty; vimṛśya — zvaž; asya — světa; bhavam — existenci; prajā-pate — ó ochránce lidí; saṅkalpanam — odhodlání; viśva-sṛjām — těch, kdo plodí obyvatelstvo světa; pipīpṛhi — splň; aindrīm — stvořenou králem nebes; ca — také; māyām — iluzi; upadharma — bezbožných praktik takzvaného sannyāsu; mātaram — matka; pracaṇḍa — divoká, nebezpečná; pākhaṇḍa-patham — cesta hříšných činností; prabho — ó Pane; jahi — prosím přemož.

Překlad

Ó ochránce obyvatelstva, zvaž prosím účel svého příchodu jako inkarnace Pána Viṣṇua. Bezbožné zásady, které zavedl Indra, nejsou ničím jiným než matkami mnoha nežádoucích náboženství. Proto tě prosím: okamžitě s těmito napodobeninami skoncuj.

Význam

Pán Brahmā krále Pṛthua oslovuje prajāpate, aby mu připomněl jeho velkou zodpovědnost ohledně udržování míru a blahobytu občanů. Nejvyšší Pán zplnomocnil Mahārāje Pṛthua pouze za tímto účelem. Ideální král je povinen dohlížet, zda lidé řádně dodržují náboženské zásady. Pán Brahmā krále Pṛthua zvláště požádal, aby zničil pseudonáboženské zásady, které zavedl král Indra. To znamená, že stát nebo král má povinnost zrušit pseudonáboženské systémy, vytvořené nezodpovědnými osobami. Náboženská zásada je původně jedna. Je daná Nejvyšší Osobností Božství a sestupuje prostřednictvím učednické posloupnosti ve dvou podobách. Pán Brahmā žádal Pṛthua Mahārāje, aby upustil od zbytečného soupeření s Indrou, který byl odhodlaný mu zabránit v dokončení sté yajñi. Mahārāja Pṛthu neměl vytvářet nepříznivé reakce, ale raději yajñi zastavit v zájmu původního účelu svého sestoupení. Tímto účelem bylo ustanovit dobrou vládu a uvést vše do pořádku.

4.19.39

Verš

maitreya uvāca
itthaṁ sa loka-guruṇā
samādiṣṭo viśāmpatiḥ
tathā ca kṛtvā vātsalyaṁ
maghonāpi ca sandadhe

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — velký mudrc Maitreya pokračoval; ittham — takto; saḥ — král Pṛthu; loka-guruṇā — původním učitelem všech lidí, Pánem Brahmou; samādiṣṭaḥ — poučený; viśām-patiḥ — král, vládce lidí; tathā — tak; ca — také; kṛtvā — učinil; vātsalyam — náklonnost; maghonā — s Indrou; api — dokonce; ca — také; sandadhe — uzavřel mír.

Překlad

Velký mudrc Maitreya pokračoval: Na radu nejvyššího učitele, Pána Brahmy, se tedy král Pṛthu vzdal své touhy vykonávat yajñi a s velkou náklonností uzavřel s králem Indrou mír.

4.19.40

Verš

kṛtāvabhṛtha-snānāya
pṛthave bhūri-karmaṇe
varān dadus te varadā
ye tad-barhiṣi tarpitāḥ

Synonyma

kṛta — když vykonal; avabhṛtha-snānāya — vykoupal se po provedení oběti; pṛthave — králi Pṛthuovi; bhūri-karmaṇe — slavnému díky vykonání mnoha zbožných činů; varān — požehnání; daduḥ — dali; te — ti všichni; vara-dāḥ — polobozi, dárci požehnání; ye — kteří; tat-barhiṣi — vykonáváním takové yajñi; tarpitāḥ — byli spokojeni.

Překlad

Poté se Pṛthu Mahārāja vykoupal, jak je po vykonání yajñi zvykem, a přijal zasloužená požehnání od polobohů, kteří byli jeho slavnými činnostmi velice potěšeni.

Význam

Yajña znamená Pán Viṣṇu, neboť všechny yajñi jsou určeny pro potěšení Nejvyšší Osobnosti Božství, Pána Viṣṇua. Jelikož vykonávání oběti automaticky potěší polobohy, udílejí jejím vykonavatelům svá požehnání. Když zaléváme kořen stromu, pak jsou jeho větve, kmen, výhonky, květy a listy také spokojené, a když krmíme žaludek, živíme tím všechny části těla. Stejně tak když vykonáváním yajñi uspokojíme Pána Viṣṇua, zároveň tím uspokojíme i všechny polobohy, a ti nám na oplátku dají svá požehnání. Čistý oddaný proto nežádá požehnání přímo od polobohů. Jeho jediným zájmem je sloužit Nejvyšší Osobnosti Božství, a věci, které dodávají polobozi, mu proto nikdy nechybí.

4.19.41

Verš

viprāḥ satyāśiṣas tuṣṭāḥ
śraddhayā labdha-dakṣiṇāḥ
āśiṣo yuyujuḥ kṣattar
ādi-rājāya sat-kṛtāḥ

Synonyma

viprāḥ — všichni brāhmaṇové; satya — pravdivá; āśiṣaḥ — jejichž požehnání; tuṣṭāḥ — velmi spokojení; śraddhayā — s velkou úctou; labdha-dakṣiṇāḥ — kteří dostali odměny; āśiṣaḥ — požehnání; yuyujuḥ — dali; kṣattaḥ — ó Viduro; ādi-rājāya — původnímu králi; sat-kṛtāḥ — uctění.

Překlad

Pṛthu, původní král, s velkou úctou nabídl brāhmaṇům přítomným na oběti odměny všeho druhu. Jelikož byli velice spokojeni, dali králi svá upřímná požehnání.

4.19.42

Verš

tvayāhūtā mahā-bāho
sarva eva samāgatāḥ
pūjitā dāna-mānābhyāṁ
pitṛ-devarṣi-mānavāḥ

Synonyma

tvayā — tebou; āhūtāḥ — byli pozváni; mahā-bāho — ó hrdino mocných paží; sarve — všichni; eva — jistě; samāgatāḥ — shromáždění; pūjitāḥ — byli uctěni; dāna — milodary; mānābhyām — a úctou; pitṛ — obyvatelé Pitṛloky; deva — polobozi; ṛṣi — velcí mudrci; mānavāḥ — jakož i obyčejní lidé.

Překlad

Všichni velcí mudrci a brāhmaṇové pravili: Ó mocný králi, na tvé pozvání se zde shromáždily všechny druhy živých bytostí — přišli obyvatelé Pitṛloky a nebeských planet, velcí mudrci i obyčejní lidé. Nyní jsou všichni dokonale uspokojeni tvým jednáním a milodary, jimiž jsi je poctil.

Význam

Takto končí Bhaktivedantovy výklady k devatenácté kapitole čtvrtého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Král Pṛthu pořádá sto obětí koně”.

KAPITOLA DVACÁTÁ

Zjevení Pána Viṣṇua vobětní aréně Mahārāje Pṛthua

4.20.1

Verš

maitreya uvāca
bhagavān api vaikuṇṭhaḥ
sākaṁ maghavatā vibhuḥ
yajñair yajña-patis tuṣṭo
yajña-bhuk tam abhāṣata

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — velký mudrc Maitreya pokračoval; bhagavān — Nejvyšší Osobnost Božství, Viṣṇu; api — také; vaikuṇṭhaḥ — Pán Vaikuṇṭhy; sākam — společně s; maghavatā — král Indra; vibhuḥ — Pán; yajñaiḥ — oběťmi; yajña-patiḥ — Pán všech obětí; tuṣṭaḥ — uspokojen; yajña-bhuk — poživatel yajñi; tam — králi Pṛthuovi; abhāṣata — řekl.

Překlad

Velký mudrc Maitreya pokračoval: Můj milý Viduro, Pán Viṣṇu, Nejvyšší Osobnost Božství, byl velice spokojený s vykonáním devadesáti devíti obětí koně. Objevil se na scéně v doprovodu krále Indry a začal hovořit.

4.20.2

Verš

śrī-bhagavān uvāca
eṣa te ’kārṣīd bhaṅgaṁ
haya-medha-śatasya ha
kṣamāpayata ātmānam
amuṣya kṣantum arhasi

Synonyma

śrī-bhagavān uvāca — Pán Viṣṇu, Nejvyšší Osobnost Božství, pravil; eṣaḥ — tento Pán Indra; te — tvé; akārṣīt — prováděné; bhaṅgam — narušení; haya — koně; medha — oběti; śatasya — sté; ha — vskutku; kṣamāpayataḥ — který žádá o prominutí; ātmānam — tebe; amuṣya — jemu; kṣantum — odpustit; arhasi — měl bys.

Překlad

Pán Viṣṇu, Nejvyšší Osobnost Božství, pravil: Můj milý králi Pṛthu, král nebes Indra, který narušil tvé vykonávání sta obětí, nyní přichází se Mnou, abys mu odpustil. Proto mu, prosím, promiň.

Význam

Zde je velmi důležité slovo ātmānam. Yogīni i jñānī mají ve zvyku oslovovat jeden druhého (nebo i obyčejného člověka) jako vlastní já, neboť transcendentalista nikdy nepokládá živou bytost za tělo. Jelikož je individuální osoba nedílnou částí Nejvyšší Osobnosti Božství, duše a Nejvyšší Duše se od sebe kvalitativně neliší. Další verš vysvětlí, že tělo je jen povrchní obal, a pokročilý transcendentalista proto nečiní rozdíly mezi jednou a druhou duší.

4.20.3

Verš

sudhiyaḥ sādhavo loke
naradeva narottamāḥ
nābhidruhyanti bhūtebhyo
yarhi nātmā kalevaram

Synonyma

su-dhiyaḥ — nejinteligentnější osoby; sādhavaḥ — které si přejí konat dobro; loke — na tomto světě; nara-deva — ó králi; nara-uttamāḥ — nejlepší z lidských bytostí; na abhidruhyanti — nikdy nejsou zlomyslné; bhūtebhyaḥ — vůči jiným živým bytostem; yarhi — protože; na — nikdy; ātmā — vlastní já neboli duše; kalevaram — toto tělo.

Překlad

Ó králi, ten, kdo má rozvinutou inteligenci a přeje si konat druhým dobro, je považován za nejlepší z lidských bytostí. Pokročilý člověk nikdy neuvažuje zle o druhých. Lidé s vyspělou inteligencí si jsou vždy vědomi toho, že toto hmotné tělo se liší od duše.

Význam

V běžném životě máme zkušenost, že když šílený člověk někoho zavraždí, zprostí ho viny i soudce nejvyššího soudu. Jde o to, že živá bytost je vždy čistá, jelikož je nedílnou částí Nejvyšší Osobnosti Božství. Když padne do zajetí hmotné energie, stává se obětí tří kvalit hmotné přírody, a cokoliv dělá, dělá pod jejich vlivem. Bhagavad-gītā (5.14) uvádí:

na kartṛtvaṁ na karmāṇi
lokasya sṛjati prabhuḥ
na karma-phala-saṁyogaṁ
svabhāvas tu pravartate

“Vtělená duše, pán města svého těla, nekoná činy, nepobízí k nim a ani nevytváří jejich plody. To vše uskutečňují kvality hmotné přírody.”

Živá bytost neboli duše ve skutečnosti nic nedělá — vše se děje pod vlivem kvalit hmotné přírody. Když je člověk nemocný, příznaky jeho nemoci se stávají zdrojem všemožných bolestí. Ti, kdo jsou pokročilí v transcendentálním vědomí, vědomí Kṛṣṇy, nikdy nezávidí ani duši, ani jejím činnostem pod vlivem hmotné přírody. Pokročilí transcendentalisté se nazývají sudhiyaḥ. Sudhī znamená “inteligence”, “vysoce rozvinutá” a “oddaný”. Ten, kdo je oddaný a zároveň má vysoce rozvinutou inteligenci, nepodniká nic proti tělu ani proti duši. Když dojde k nějaké neshodě, odpouští. Je řečeno, že schopnost odpouštět je vlastností lidí, kteří dělají pokrok v duchovním poznání.

4.20.4

Verš

puruṣā yadi muhyanti
tvādṛśā deva-māyayā
śrama eva paraṁ jāto
dīrghayā vṛddha-sevayā

Synonyma

puruṣāḥ — osoby; yadi — když; muhyanti — zmatené; tvādṛśāḥ — jako ty; deva — Nejvyššího Pána; māyayā — energií; śramaḥ — námaha; eva — jistě; param — jenom; jātaḥ — vytvořená; dīrghayā — po dlouhou dobu; vṛddha-sevayā — službou autoritám.

Překlad

Je-li taková osobnost, jako jsi ty — tak pokročilá díky vykonávání pokynů předchozích ācāryů — unesena vlivem Mé hmotné energie, pak lze všechen tvůj pokrok považovat za pouhou ztrátu času.

Význam

Slovo vṛddha-sevayā je velice důležité. Vṛddha znamená “starý” a sevayā znamená “službou”. Dokonalé poznání lze získat od ācāryů, osvobozených duší. Nikdo nemůže mít dokonalé poznání, aniž by prošel přípravou v systému paramparā. Pṛthu Mahārāja byl takto vyškolen, a proto si nezasluhoval být považován za obyčejného člověka. Obyčejný člověk, který uvažuje pouze na úrovni tělesné existence, je neustále zmaten působením kvalit hmotné přírody.

4.20.5

Verš

ataḥ kāyam imaṁ vidvān
avidyā-kāma-karmabhiḥ
ārabdha iti naivāsmin
pratibuddho ’nuṣajjate

Synonyma

ataḥ — proto; kāyam — tělo; imam — toto; vidvān — ten, kdo má poznání; avidyā — nevědomostí; kāma — touhami; karmabhiḥ — a činnostmi; ārabdhaḥ — stvořené; iti — takto; na — nikdy; eva — jistě; asmin — k tomuto tělu; pratibuddhaḥ — ten, kdo ví; anuṣajjate — podléhá připoutanosti.

Překlad

Ti, kdo mají plné poznání o tělesném pojetí života a vědí, že toto tělo se skládá z nevědomosti, tužeb a činností, které jsou výsledkem iluze, nepodléhají tělesné připoutanosti.

Význam

Jak je řečeno v předminulém verši, ti, kdo mají rozvinutou inteligenci (sudhiyaḥ), se nepovažují za tělo. Tělo jakožto výtvor nevědomosti projevuje dva druhy činností. Když si v tělesném pojetí myslíme, že nám pomůže smyslový požitek, podléháme iluzi. Dalším druhem iluze je myslet si, že budeme šťastní, když se budeme snažit uspokojovat touhy, které pocházejí z iluzorního těla, když dosáhneme vyšších planetárních systémů nebo když budeme vykonávat různé védské obřady. To vše je iluze. Hmotné činnosti s cílem politického osvobození a společenské a humanitární činnosti vykonávané s představou, že pomohou lidem ke štěstí, jsou rovněž iluzorní, protože se zakládají na iluzorním tělesném pojetí. Vše, po čem toužíme nebo co vykonáváme pod vlivem tělesného pojetí, je iluze. Pán Viṣṇu tedy poučil Pṛthua Mahārāje, že obětní obřady jsou sice příkladem pro obyčejné lidi, ale co se jeho osoby týče, nemá jich zapotřebí. To potvrzuje Bhagavad-gītā (2.45):

traiguṇya-viṣayā vedā
nistraiguṇyo bhavārjuna
nirdvandvo nitya-sattva-stho
niryoga-kṣema ātmavān

“Vedy se zabývají především tématem tří kvalit hmotné přírody. Povznes se nad tyto kvality, ó Arjuno, a buď vůči nim transcendentální. Osvoboď se ode všech dualit a starostí o zisk a bezpečí a spočívej ve svém vlastním já.”

Obřady doporučené ve Vedách se většinou pojí se třemi kvalitami hmotné přírody. Arjuna proto dostal radu, aby tyto védské činnosti transcendoval a místo nich vykonával transcendentální činnosti oddané služby.

4.20.6

Verš

asaṁsaktaḥ śarīre ’sminn
amunotpādite gṛhe
apatye draviṇe vāpi
kaḥ kuryān mamatāṁ budhaḥ

Synonyma

asaṁsaktaḥ — nepřipoutaný; śarīre — k tělu; asmin — tomuto; amunā — takovým tělesným pojetím; utpādite — vytvořený; gṛhe — dům; apatye — děti; draviṇe — majetek; vā — nebo; api — také; kaḥ — kdo; kuryāt — činil by; mamatām — spřízněnost; budhaḥ — učený člověk.

Překlad

Jak by učený člověk, který nemá žádný sklon k tělesnému pojetí života, mohl být tímto pojetím ve vztahu k domu, dětem, majetku a dalším tělesným produktům ovlivněn?

Význam

Védské obřady jsou bezpochyby určeny pro potěšení Nejvyšší Osobnosti Božství, Pána Viṣṇua, ale ve skutečnosti Ho neuspokojují. Spíše umožňují uspokojovat vlastní smysly s Pánovým svolením. Materialisté, kterým jde především o smyslový požitek, tak prostřednictvím védských obřadů dostávají oprávnění si užívat. Tomu se říká traiguṇya-viṣayā vedāḥ. Védské obřady se zakládají na třech kvalitách hmotné přírody. Ti, kdo překonali hmotné podmínění, nejeví o takové obřady zájem — zajímají se raději o vyšší povinnosti v rámci transcendentální láskyplné služby Nejvyšší Osobnosti Božství. Tato oddaná služba se nazývá nistraiguṇya a nemá nic společného s hmotným pojetím tělesného pohodlí.

4.20.7

Verš

ekaḥ śuddhaḥ svayaṁ-jyotir
nirguṇo ’sau guṇāśrayaḥ
sarva-go ’nāvṛtaḥ sākṣī
nirātmātmātmanaḥ paraḥ

Synonyma

ekaḥ — jediné; śuddhaḥ — čisté; svayam — vlastní já; jyotiḥ — zářící; nirguṇaḥ — bez hmotných vlastností; asau — to; guṇa-āśrayaḥ — útočiště dobrých vlastností; sarva-gaḥ — schopné dostat se kamkoliv; anāvṛtaḥ — nepokryté hmotou; sākṣī — svědek; nirātmā — bez jiného já; ātma-ātmanaḥ — tělu a mysli; paraḥ — transcendentální.

Překlad

Individuální duše je jediná, čistá, nehmotná a zářící. Je útočištěm všech dobrých vlastností a prostupuje vším. Nemá hmotný obal a je svědkem všech činností. Naprosto se liší od jiných živých bytostí a je transcendentální všem vtěleným duším.

Význam

V minulém verši jsou použita dvě významná slova: asaṁsaktaḥ, “nepřipoutaný”, a budhaḥ, “plně si všeho vědomý”. Plným vědomím je míněno to, že osoba má znát své původní, přirozené postavení a také postavení Nejvyšší Osobnosti Božství. Podle Śrī Viśvanātha Cakravartīho Ṭhākura popisuje Pán Viṣṇu v této sloce Sám Sebe neboli Paramātmu. Paramātmā se vždy liší od vtělené duše i od hmotného světa; proto je označena slovem para. Tato para, Nejvyšší Osobnost Božství, je eka, “jediná”. Pán je jediný, zatímco podmíněné duše, vtělené v hmotném světě, existují v mnoha různých podobách — jako polobozi, lidské bytosti, zvířata, stromy, ptáci, včely a podobně. Živé bytosti tedy nejsou eka, ale je jich mnoho. To je potvrzeno ve Vedách: nityo nityānāṁ cetanaś cetanānām. Živé bytosti, kterých je mnoho a které jsou zapletené v tomto hmotném světě, nejsou čisté. Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, je však čistý a odpoutaný. Jelikož jsou živé bytosti pokryty hmotným tělem, nevydávají záři, ale Nejvyšší Osobnost Božství, Paramātmā, ji vydává. Živé bytosti, které jsou znečištěné kvalitami hmotné přírody, se nazývají saguṇa, zatímco Paramātmā, Nejvyšší Osobnost Božství, je nirguṇa, neboť nepodléhá vlivu hmotných kvalit. Živé bytosti, které jsou omezené hmotnými vlastnostmi, jsou guṇāśrita, zatímco Nejvyšší Osobnost Božství je guṇāśraya. Podmíněná duše má pohled zakrytý hmotným znečištěním, a proto nevidí příčinu svého jednání ani své minulé životy. Nejvyšší Osobnost Božství, nezakrytá hmotným tělem, je svědkem všech činností živé bytosti. Oba—jak živá bytost, tak Paramātmā, Nejvyšší Osobnost Božství — jsou však ātmā, duše. Jsou totožní kvalitou, ale zároveň se v mnoha ohledech od sebe liší; zvláště co se týče šesti vznešených vlastností, které má Nejvyšší Osobnost Božství v plné míře. Plné poznání znamená, že jīva-ātmā, živá bytost, musí znát jak své postavení, tak i postavení Nejvyššího. To je plné poznání.

4.20.8

Verš

ya evaṁ santam ātmānam
ātma-sthaṁ veda pūruṣaḥ
nājyate prakṛti-stho ’pi
tad-guṇaiḥ sa mayi sthitaḥ

Synonyma

yaḥ — každý, kdo; evam — takto; santam — existuje; ātmānam — individuální ātmā a Nejvyšší Osobnost Božství, Paramātmā; ātma-stham — nacházející se ve svém těle; veda — ví; pūruṣaḥ — osoba; na — nikdy; ajyate — je ovlivněna; prakṛti — v hmotné přírodě; sthaḥ — umístěná; api — ačkoliv; tat-guṇaiḥ — kvalitami hmotné přírody; saḥ — taková osoba; mayi — ve Mně; sthitaḥ — umístěná.

Překlad

Toho, kdo má toto plné poznání Paramātmy a ātmy, nikdy neovlivňují kvality hmotné přírody, přestože se v ní nachází. Je tomu tak proto, že je neustále zaměstnaný v Mé transcendentální láskyplné službě.

Význam

Když se Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, zjeví v tomto hmotném světě, není ovlivněn kvalitami hmotné přírody. Ti, kdo jsou s Nejvyšší Osobností Božství neustále spojeni, jimi rovněž nejsou ovlivněni, přestože se nacházejí v hmotném těle či hmotném světě. To velice pěkně vysvětluje Bhagavad-gītā (14.26):

māṁ ca yo 'vyabhicāreṇa
bhakti-yogena sevate
sa guṇān samatītyaitān
brahma-bhūyāya kalpate

“Ten, kdo je neochvějně zaměstnán oddanou službou Pánu, překonává hmotné kvality a dosahuje realizace Brahmanu.” Śrīla Rūpa Gosvāmī v této souvislosti říká, že pokud někdo neustále slouží Pánu tělem, slovy a myslí, je třeba ho považovat za osvobozeného, i když žije v hmotném světě.

4.20.9

Verš

yaḥ sva-dharmeṇa māṁ nityaṁ
nirāśīḥ śraddhayānvitaḥ
bhajate śanakais tasya
mano rājan prasīdati

Synonyma

yaḥ — každý, kdo; sva-dharmeṇa — svými předepsanými povinnostmi; mām — Mě; nityam — pravidelně; nirāśīḥ — bez jakéhokoliv motivu; śraddhayā — vírou a oddaností; anvitaḥ — obdařený; bhajate — uctívá; śanakaiḥ — postupně; tasya — jeho; manaḥ — mysl; rājan — ó králi Pṛthu; prasīdati — dosáhne plného uspokojení.

Překlad

Pán Viṣṇu, Nejvyšší Osobnost Božství, pokračoval: Můj milý králi Pṛthu, když Mi člověk, který plní své předepsané povinnosti, s láskou a bez touhy po hmotném zisku slouží, postupně dosáhne velkého vnitřního uspokojení.

Význam

Tento verš potvrzuje rovněž Viṣṇu Purāṇa. Předepsané povinnosti se nazývají varṇāśrama-dharma a dělí se do čtyř kategorií hmotného a duchovního života, jimiž jsou brāhmaṇa, kṣatriya, vaiśya, śūdra a brahmacarya, gṛhastha, vānaprastha a sannyāsa. Jedná-li člověk podle systému varnāśrama-dharmy, aniž by toužil po plodech své práce, postupně dosáhne uspokojení. Vykonávat svou předepsanou povinnost jako způsob oddané služby Nejvyšší Osobnosti Božství je konečným cílem života. Bhagavad-gītā to označuje jako karma-yogu. Měli bychom tedy jednat pouze pro uspokojení Pána a sloužit Mu. Jinak se zapleteme do výsledných reakcí.

Každý má svou určitou předepsanou povinnost, ale účelem hmotného zaměstnání by neměl být hmotný zisk — výsledky práce se mají naopak obětovat. Zvláště brāhmaṇa by neměl vykonávat své předepsané činnosti pro hmotný zisk, ale pro potěšení Nejvyšší Osobnosti Božství. Kṣatriya, vaiśya a śūdra mají jednat podobně. Každý v tomto hmotném světě vykonává různá zaměstnání, ale jejich účelem má být potěšení Nejvyšší Osobnosti Božství. Oddaná služba je velice jednoduchá a může ji začít vykonávat každý. Nechť zůstane tím, čím je — stačí, aby ve svém domě instaloval Božstva Nejvyššího Pána. Mohou to být Božstva Rādhā-Kṛṣṇa či Lakṣmī-Nārāyaṇa (existuje i mnoho jiných podob Pána). Takto může brāhmaṇa, kṣatriya, vaiśya i śūdra používat výsledky své poctivé práce k uctívání Božstev. Každý by si měl osvojit činnosti oddaných — naslouchání, opěvování, vzpomínání, uctívání, obětování všeho Pánu a službu Jemu — bez ohledu na to, jaká je jeho předepsaná povinnost. Takto se může velice snadno zapojit do služby Nejvyšší Osobnosti Božství. Jakmile Pána služba potěší, poslání života je naplněno.

4.20.10

Verš

parityakta-guṇaḥ samyag
darśano viśadāśayaḥ
śāntiṁ me samavasthānaṁ
brahma kaivalyam aśnute

Synonyma

parityakta-guṇaḥ — ten, kdo se vymanil z kvalit hmotné přírody; samyak — stejný; darśanaḥ — jehož pohled; viśada — neznečištěné; āśayaḥ — jehož mysl či srdce; śāntim — mír; me — Mé; samavasthānam — rovnocenné postavení; brahma — duchovní; kaivalyam — osvobození od hmotného znečištění; aśnute — dosahuje.

Překlad

Když je srdce zbavené všeho hmotného znečištění, mysl se stane průzračně jasnou a vědomí se rozšíří. Oddaný pak může vidět vše stejným pohledem. V tomto životním stádiu vnímá mír a dosahuje téhož postavení, jako mám Já — sac-cid-ānanda-vigraha.

Význam

Māyāvādské pojetí kaivalyi se liší od pojetí vaiṣṇavského. Māyāvādī si myslí, že jakmile se živá bytost zbaví všeho hmotného znečištění, splyne s Nejvyšším. Vaiṣṇavský filozof se na kaivalyu dívá jinak — chápe své postavení i postavení Nejvyšší Osobnosti Božství. V čistém stavu živá bytost ví, že je věčným služebníkem Nejvyššího. To se nazývá realizace Brahmanu a představuje to duchovní dokonalost živé bytosti. Tohoto spojení lze dosáhnout velice snadno. Jak uvádí Bhagavad-gītā, jakmile se někdo zapojí do transcendentální láskyplné služby Pánu, okamžitě se ocitne na transcendentální úrovni zvané kaivalya neboli Brahman.

4.20.11

Verš

udāsīnam ivādhyakṣaṁ
dravya-jñāna-kriyātmanām
kūṭa-stham imam ātmānaṁ
yo vedāpnoti śobhanam

Synonyma

udāsīnam — lhostejný; iva — jednoduše; adhyakṣam — dozorce; dravya — z hmotných prvků; jñāna — poznávacích smyslů; kriyā — činných smyslů; ātmanām — a mysli; kūṭa-stham — stálá; imam — tato; ātmānam — duše; yaḥ — každý, kdo; veda — ví; āpnoti — získává; śobhanam — veškeré štěstí.

Překlad

Každý, kdo ví, že toto hmotné tělo, skládající se z pěti hrubých prvků, smyslových orgánů, činných smyslů a mysli, je pod dozorem stálé duše, má nárok na osvobození z hmotného otroctví.

Význam

Tato sloka popisuje, jak se lze osvobodit z hmotného otroctví. Za prvé je třeba vědět, že duše se liší od těla. Duše se nazývá dehī neboli vlastník těla a hmotné tělo se nazývá deha neboli tělesná schránka duše. Tělo se mění každým okamžikem, ale duše je stálá — proto se nazývá kūṭa-stham. Změnu těla uskutečňují reakce tří kvalit přírody. Toho, kdo chápe stálé postavení duše, by přicházející a odcházející projevy kvalit hmotné přírody v podobě štěstí a neštěstí neměly zneklidňovat. Rovněž v Bhagavad-gītě Pán Kṛṣṇa říká, že štěstí a neštěstí přicházejí a odcházejí kvůli působení přírodních kvalit na tělo, a proto by nás takové vnější děje neměly znepokojovat. I když jsme v nich někdy pohrouženi, musíme se je naučit tolerovat. Živá bytost má být k akcím a reakcím vnějšího těla vždy lhostejná.

Pán Kṛṣṇa říká v Bhagavad-gītě, že tělo, které tvoří hrubohmotné prvky (země, voda, oheň, vzduch a éter) a jemnohmotné prvky (mysl, inteligence a ego), se zcela liší od samotné duše. Vzájemné působení těchto osmi hrubohmotných a jemnohmotných prvků nás proto nemá znepokojovat. Praktickou metodou, jak dosáhnout tohoto stavu lhostejnosti, je oddaná služba. Jedině ten, kdo se dvacet čtyři hodin denně neustále zaměstnává oddanou službou, může být k akcím a reakcím vnějšího těla lhostejný. Když člověk na něco upřeně myslí, neslyší a nevidí žádné vnější činnosti, přestože se odehrávají v jeho přítomnosti. Podobně ten, kdo je plně pohroužen do oddané služby, se nestará, co se děje s vnějším tělem. Takový stav se nazývá samādhi. Ten, kdo je skutečně v samādhi, je prvotřídní yogī.

4.20.12

Verš

bhinnasya liṅgasya guṇa-pravāho
dravya-kriyā-kāraka-cetanātmanaḥ
dṛṣṭāsu sampatsu vipatsu sūrayo
na vikriyante mayi baddha-sauhṛdāḥ

Synonyma

bhinnasya — odlišného; liṅgasya — těla; guṇa — tří kvalit hmotné přírody; pravāhaḥ — neustálá změna; dravya — hmotné prvky; kriyā — činnosti smyslů; kāraka — polobozi; cetanā — a mysl; ātmanaḥ — sestávající z; dṛṣṭāsu — když vnímají; sampatsu — štěstí; vipatsu — neštěstí; sūrayaḥ — ti, kdo jsou pokročilí v poznání; na — nikdy; vikriyante — jsou znepokojeni; mayi — ke Mně; baddha-sauhṛdāḥ — poutáni přátelstvím.

Překlad

Pán Viṣṇu řekl králi Pṛthuovi: Můj milý králi, neustálé změny tohoto hmotného světa jsou výsledkem vzájemného působení tří kvalit hmotné přírody. Pět prvků, smysly, polobozi, kteří vládnou smyslům, jakož i mysl, kterou v činnost uvádí duše — to vše dohromady tvoří tělo. Jelikož se duše od této kombinace hrubohmotných a jemnohmotných prvků zcela liší, Mého oddaného, jehož se Mnou pojí intenzívní přátelství a láska a jenž má dokonalé poznání, hmotné štěstí a neštěstí nikdy nevzrušuje.

Význam

Je možné se ptát: Jak může být živá bytost lhostejná k činnostem těla, má-li na ně dohlížet? Zde je odpověď: tyto činnosti se naprosto liší od činností samotné duše živé bytosti. V této souvislosti můžeme uvést hrubý příklad — cestující obchodník sedí v automobilu, dohlíží na jízdu a radí řidiči. Ví, kolik se spotřebuje benzínu, ví o autu vše, ale přesto je jím nedotčený a stará se více o své obchody. I když jede v autě, myslí na svůj obchod a svou kancelář. Nemá s autem žádné spojení, přestože v něm sedí. Stejně jako je obchodník neustále pohroužený do myšlenek na své obchody, tak i živá bytost může upřeně myslet na láskyplnou službu Pánu. Pak bude moci zůstat nedotčená činnostmi hmotného těla. Takové neutrální postavení může zaujímat jedině oddaný.

Konkrétně je zde použito slovo baddha-sauhṛdāḥ — “poutáni přátelstvím”. Karmī, jñānī a yogīni nemohou být poutáni oddanou službou. Karmī se plně věnují tělesným činnostem. Jejich životním cílem je pouze zajišťovat pohodlí tělu. Jñānī se chtějí ze zapletení vyprostit pomocí mentální spekulace, ale jejich osvobození není trvalé — jelikož nepřijímají útočiště u lotosových nohou Pána, poklesnou ze vznešené úrovně realizace Brahmanu. Yogīni také zastávají tělesné pojetí života — myslí si, že mohou dosáhnout něčeho duchovního prostřednictvím tělesných cviků (dhāraṇā, āsana, prāṇāyāma a podobně). Postavení oddaného je vždy transcendentální díky jeho důvěrnému vztahu s Nejvyšší Osobností Božství. Jedině oddaní tedy mohou zůstávat vždy mimo tělesné akce a reakce a vykonávat své skutečné zaměstnání, službu Pánu.

4.20.13

Verš

samaḥ samānottama-madhyamādhamaḥ
sukhe ca duḥkhe ca jitendriyāśayaḥ
mayopakḷptākhila-loka-saṁyuto
vidhatsva vīrākhila-loka-rakṣaṇam

Synonyma

samaḥ — vyrovnaný; samāna — vždy stejný; uttama — ten, kdo stojí výše; madhyama — ten, kdo je ve středním postavení; adhamaḥ — ten, kdo je na nižší úrovni života; sukhe — ve štěstí; ca — a; duḥkhe — v neštěstí; ca — také; jita-indriya — s ovládnutými smysly; āśayaḥ — a myslí; mayā — Mnou; upakḷpta — zařízené; akhila — vše; loka — lidmi; saṁyutaḥ — obklopen; vidhatsva — poskytuj; vīra — ó hrdino; akhila — všem; loka — občanům; rakṣaṇam — ochranu.

Překlad

Můj milý hrdinný králi, zůstávej prosím vždy vyrovnaný a chovej se ke všem lidem stejně — ať jsou výše než ty, ve středním postavení nebo níže. Nenech se znepokojit dočasným neštěstím či štěstím a plně ovládej svou mysl a smysly. V tomto transcendentálním postavení se snaž plnit své povinnosti krále bez ohledu na to, do jaké životní situace se Mým řízením dostaneš, neboť tvou jedinou zdejší povinností je chránit občany svého království.

Význam

Zde je příklad přijetí přímého pokynu od Nejvyšší Osobnosti Božství, Pána Viṣṇua. Člověk musí splnit pokyn Pána Viṣṇua, ať už ho získá přímo od Něho nebo od Jeho pravého zástupce, duchovního mistra. Arjuna bojoval v bitvě na Kurukṣetře na přímý pokyn Nejvyšší Osobnosti Božství, Kṛṣṇy. Stejně tak i zde dostává Pṛthu Mahārāja pokyny ohledně vykonávání své povinnosti přímo od Pána Viṣṇua. Musíme se držet zásad uvedených v Bhagavad-gītě. Vyavasāyātmikā buddhiḥ — povinností každého člověka je přijmout pokyny od Pána Kṛṣṇy nebo Jeho pravého zástupce a uznat je za životně důležité bez předkládání dalších osobních názorů. Śrīla Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura říká, že se nemáme příliš starat, zda budeme osvobozeni nebo ne, ale jednoduše vykonávat přímý pokyn, který jsme dostali od duchovního mistra. Budeme-li se držet této zásady — poslouchat nařízení duchovního mistra — budeme vždy v osvobozeném stavu. Obyčejný člověk musí dodržovat pravidla a předpisy varṇāśrama-dharmy tím, že bude plnit své předepsané povinnosti podle systému společenských tříd (brāhmaṇa, kṣatriya, vaiśya a śūdra) a duchovních stavů (brahmacarya, gṛhastha, vānaprastha a sannyāsa). Pravideným a důsledným plněním pokynů pro různá životní stádia bude uspokojovat Pána Viṣṇua.

Pán Viṣṇu Pṛthuovi Mahārājovi jakožto králi nařídil, aby byl vždy lhostejný k činnostem těla, neustále sloužil Pánu, a tak setrvával ve stavu osvobození. Zde je vysvětleno slovo baddha-sauhṛdāḥ z předchozího verše. Být přímo v důvěrném spojení s Nejvyšším Pánem nebo přijímat pokyny od Jeho pravého zástupce, duchovního mistra, a upřímně je vykonávat může pouze ten, kdo zůstává lhostejný k tělesným činnostem. Pán nám pomáhá Svými pokyny, jak máme jednat v oddané službě, abychom dělali pokrok na cestě zpátky domů, zpátky k Bohu. Poučuje nás zvenčí v podobě duchovního mistra. Nikdo proto nesmí pokládat duchovního mistra za obyčejnou lidskou bytost. Pán říká: ācāryaṁ māṁ vijānīyān nāva-manyeta karhicit — k duchovnímu mistru se nelze chovat jako k obyčejnému člověku, neboť je zástupcem Nejvyšší Osobnosti Božství (Bhāg. 11.17.27). Je třeba s ním jednat jako s Nejvyšší Osobností Božství, nikdy mu nezávidět a nepovažovat ho za obyčejnou lidskou bytost. Budeme-li se řídit pokynem duchovního mistra a oddaně sloužit Pánu, nikdy nás neznečistí tělesné a hmotné činnosti a náš život bude úspěšný.

4.20.14

Verš

śreyaḥ prajā-pālanam eva rājño
yat sāmparāye sukṛtāt ṣaṣṭham aṁśam
hartānyathā hṛta-puṇyaḥ prajānām
arakṣitā kara-hāro ’gham atti

Synonyma

śreyaḥ — příznivé; prajā-pālanam — vládnout obyvatelstvu; eva — jistě; rājñaḥ — pro krále; yat — protože; sāmparāye — v příštím životě; su-kṛtāt — ze zbožných činností; ṣaṣṭham aṁśam — jednu šestinu; hartā — výběrčí; anyathā — jinak; hṛta-puṇyaḥ — zbavený výsledků zbožných činností; prajānām — občanů; arakṣitā — ten, který nechrání; kara-hāraḥ — výběrčí daní; agham — hřích; atti — získává či trpí.

Překlad

Chránit všechny občany státu je předepsanou povinností krále. Jestliže ji plní, bude v příštím životě sdílet jednu šestinu výsledků jejich zbožných činností. Pokud však král nebo výkonná hlava státu od občanů pouze vybírá daně, ale neposkytuje jim jakožto lidským bytostem náležitou ochranu, jeho poddaní mu odeberou výsledky jeho zbožných činností a na oplátku za to, že je nechrání, bude potrestán za jejich bezbožné jednání.

Význam

Na tomto místě se někdo může zeptat: Kdyby se každý zaměstnal duchovními činnostmi za účelem osvobození a přestal se zajímat o činnosti hmotného světa, jak by mohl pokračovat zdárný chod celé společnosti? A má-li vše pokračovat tak, jak by mělo, jak může být hlava státu k těmto činnostem lhostejná? Jako odpověď na tuto otázku je zde použito slovo śreyaḥ, “příznivé”. Rozdělení činností ve společnosti, jak je uspořádal Nejvyšší Pán, nebylo stvořeno slepě nebo náhodně, jak tvrdí hloupí lidé. Brāhmaṇa musí náležitě plnit svoji povinnost, stejně jako kṣatriya, vaiśya, a dokonce i śūdra. Každý z nich potom může dosáhnout nejvyšší dokonalosti života — osvobození z hmotného otroctví. To potvrzuje Bhagavad-gītā (18.45): sve sve karmaṇy abhirataḥ saṁsiddhiṁ labhate naraḥ — “Vykonáváním svých předepsaných povinností lze dosáhnout nejvyšší dokonalosti.”

Pán Viṣṇu Mahārājovi Pṛthuovi sdělil, že povinností krále není vzdát se svého království a zodpovědnosti za ochranu obyvatel (prajāḥ) a odejít do Himalájí usilovat o osvobození. Osvobození může dosáhnout při vykonávání svých královských povinností. Povinností krále nebo hlavy státu je dohlížet na to, aby všichni lidé (prajāḥ) plnili své předepsané povinnosti, směřující k duchovnímu osvobození. Světský stát nepotřebuje krále nebo vůdce státu, který by byl lhostejný k činnostem obyvatelstva. Vláda v moderním státě má mnoho pravidel a předpisů, jak řídit povinnosti obyvatel, ale zanedbává dohlížet na to, zda také rozvíjejí duchovní poznání. Pokud si vláda těchto věcí nevšímá, občané jednají po svém, bez jakéhokoliv ponětí o realizaci Boha a duchovním životě, a zaplétají se tak do hříšných činností.

Výkonný hlavní představitel státu nesmí být netečný k blahu obyčejných lidí a pouze vybírat daně. Skutečnou povinností krále je dohlížet na to, aby občané postupně vyvinuli plné vědomí Kṛṣṇy. Vědomí Kṛṣṇy znamená konec všech hříšných činností. Jakmile budou ve státě zcela odstraněny hříšné činnosti, nebudou již války, mor, hladovění či přírodní katastrofy. Taková byla situace za vlády Mahārāje Yudhiṣṭhira. Je-li král či vůdce státu schopen přivést občany k vědomí Kṛṣṇy, je oprávněný jim vládnout — v opačném případě nemá právo vybírat daně. Stará-li se král o duchovní zájmy občanů, může daně vybírat bez potíží. Tak budou poddaní i král šťastní v tomto životě a v příštím bude král moci sdílet jednu šestinu zbožných činností občanů. Bude-li však ukládat daně hříšným občanům, bude se s nimi muset dělit o reakce za jejich hříšné činnosti.

Totéž lze vztáhnout také na rodiče a duchovní mistry. Pokud rodiče pouze plodí děti jako kočky a psi, ale nedokáží je zachránit před hrozící smrtí, budou se za činnosti svých zvířatům podobných dětí zodpovídat. Později se z takových dětí stávají hippies. Stejně tak když duchovní mistr nedokáže vést své žáky k tomu, aby se zbavili hříšných činností, stává se zodpovědným za jejich hříšné jednání. Tyto jemné zákony přírody současní vůdci společnosti neznají. Jelikož vládní představitelé mají nedostatek poznání a obyčejní lidé jsou darebáci a zloději, situace v lidské společnosti nemůže být příznivá. V současnosti je na celém světě rozšířená tato neslučitelná kombinace státu a občanů, a proto — jako nevyhnutelný důsledek těchto společenských podmínek — panuje neustálé napětí, války a obavy.

4.20.15

Verš

evaṁ dvijāgryānumatānuvṛtta-
dharma-pradhāno ’nyatamo ’vitāsyāḥ
hrasvena kālena gṛhopayātān
draṣṭāsi siddhān anurakta-lokaḥ

Synonyma

evam — takto; dvija — z brāhmaṇů; agrya — předními; anumata — schválené; anuvṛtta — získané prostřednictvím učednické posloupnosti; dharma — náboženské zásady; pradhānaḥ — ten, jehož hlavní zájem je; anyatamaḥ — nepřipoutaný; avitā — ochránce; asyāḥ — Země; hrasvena — za krátký; kālena — čas; gṛha — domů; upayātān — když osobně přijdeš; draṣṭāsi — uvidíš; siddhān — dokonalé osobnosti; anurakta-lokaḥ — milovaný občany.

Překlad

Pán Viṣṇu pokračoval: Můj drahý králi Pṛthu, budeš-li i nadále chránit občany podle pokynů učených bráhmanských autorit, které je přijímají v učednické posloupnosti nasloucháním žáka mistrovi, a budeš-li dodržovat jimi stanovené náboženské zásady, aniž bys byl připoután k představám vytvořeným mentální spekulací, pak bude každý z tvých občanů šťastný a bude tě milovat. Velice brzy budeš také moci vidět takové osvobozené osobnosti, jako jsou čtyři Kumārové (Sanaka, Sanātana, Sanandana a Sanat-kumāra).

Význam

Pán Viṣṇu radil králi Pṛthuovi, že každý musí dodržovat zásady varṇāśrama-dharmy — potom má bez ohledu na své postavení v tomto hmotném světě osvobození po smrti zaručené. V tomto věku je ovšem systém varṇāśrama-dharmy v úplném chaosu, a je proto velice těžké dodržovat všechny zásady. Jedinou metodou, jak dosáhnout životní dokonalosti, je vyvinout vědomí Kṛṣṇy. Stejně jako varṇāśrama-dharmu následují různí lidé v různém postavení, tak i zásady vědomí Kṛṣṇy může dodržovat každý v kterékoliv části světa.

Zvláštní význam má zmínka, že je třeba následovat nejvýznamnější brāhmaṇy (dvijāgrya), jako je Parāśara a Manu. Tito velcí mudrci nám již dali pokyny, jak žít podle zásad varṇāśrama-dharmy. Také Sanātana Gosvāmī a Rūpa Gosvāmī nám dali pravidla a předpisy, abychom se mohli stát čistými oddanými Pána. Je tedy nezbytné řídit se pokyny ācāryů v systému paramparā, kteří přijali poznání tak, jak je předáváno od duchovního mistra k žákovi. Tak můžeme žít ve svých hmotných životních podmínkách a zároveň se zbavit hmotného znečištění, aniž bychom opouštěli svá místa. Pán Caitanya Mahāprabhu proto učí, že člověk nemusí měnit své postavení. Musí pouze naslouchat z dokonalého zdroje (to se nazývá paramparā) a řídit se zásadami, které jsou určené pro praktické uplatnění v životě; tak může dosáhnout nejvyšší životní dokonalosti — osvobození — a vrátit se domů, zpátky k Bohu. Jinými slovy, potřebná změna probíhá ve vědomí, nikoliv na úrovni těla. V tomto pokleslém věku se lidé bohužel zajímají o tělo, a ne o duši. Vymýšlejí mnoho “ismů”, které se týkají pouze těla, ale s duší nemají nic společného.

V moderním věku demokracie hlasuje mnoho vládních zástupců o podobě zákonů. Každý den vydávají nový zákon. Jelikož jsou však tyto zákony pouze mentálními výmysly nezkušených podmíněných duší, nemohou lidské společnosti přinést úlevu. Dříve byli sice králové autokraté, ale přísně následovali zásady dané velkými mudrci a světci. Zemi vládli zcela bezchybně a vše probíhalo hladce. Občané byli zbožní, králové vybírali daně oprávněně, a situace byla tedy velice příznivá. V současnosti jsou takzvaní vládci vybíráni z hmotně ctižádostivých lidí, kteří si hledí pouze svých osobních zájmů a nemají žádné poznání śāster. Čelní představitelé států jsou tedy hlupáci a darebáci v pravém slova smyslu a obyčejní lidé jsou śūdrové. Toto spojení hlupáků a darebáků na jedné straně a śūdrů na druhé nemůže světu přinést mír a blahobyt. Proto ve společnosti pravidelně dochází k různým nepokojům v podobě bitev, lidových povstání a bratrovražedných sporů. Vůdci za těchto okolností nejenže nedokáží vést lidi k osvobození, ale ani jim neumějí zajistit klid mysli. V Bhagavad-gītě je řečeno, že ten, kdo se řídí smyšlenými představami bez odkazu na śāstry, nikdy nedosáhne úspěchu, štěstí či osvobození po smrti.

4.20.16

Verš

varaṁ ca mat kañcana mānavendra
vṛṇīṣva te ’haṁ guṇa-śīla-yantritaḥ
nāhaṁ makhair vai sulabhas tapobhir
yogena vā yat sama-citta-vartī

Synonyma

varam — požehnání; ca — také; mat — ode Mě; kañcana — cokoliv chceš; mānava-indra — ó vůdce lidských bytostí; vṛṇīṣva — prosím žádej; te — tvými; aham — Já; guṇa-śīla — vznešenými vlastnostmi a vynikajícím chováním; yantritaḥ — uchvácený; na — ne; aham — Já; makhaiḥ — oběťmi; vai — jistě; su-labhaḥ — snadno získaný; tapobhiḥ — askezí; yogena — vykonáváním mystické yogy; vā — nebo; yat — kvůli čemuž; sama-citta — v tom, kdo je vyrovnaný; vartī — umístěný.

Překlad

Můj milý králi, tvé vznešené vlastnosti a vynikající chování Mě uchvacují, a proto jsem ti velice příznivě nakloněn. Můžeš Mě tedy požádat o jakékoliv požehnání. Ten, kdo nemá vznešené vlastnosti a chování, nemůže získat Mou přízeň pouhým vykonáváním obětí, přísnou askezí či mystickou yogou. Zůstávám však vždy vyrovnaný v srdci toho, kdo je také za všech okolností vyrovnaný.

Význam

Pán Viṣṇu byl velice spokojen s dobrým charakterem a chováním Mahārāje Pṛthua a nabídl mu požehnání. Pán otevřeně říká, že vykonávání velkých obětí či podstupování askeze v rámci mystické yogy Ho neuspokojí. Těší Ho jedině vznešený charakter a chování. Ty se však nemohou vyvinout, dokud se člověk nestane čistým oddaným Pána. Každý, kdo se dostal na úroveň čisté, neochvějné oddané služby Pánu, vyvíjí své původní, dobré vlastnosti duše. Duše má jakožto nedílná část Nejvyšší Osobnosti Božství všechny dobré vlastnosti Pána. Je-li znečištěná kvalitami hmotné přírody, osoba je považována za dobrou nebo špatnou s ohledem na hmotné vlastnosti. Je-li však všem hmotným vlastnostem transcendentální, vycházejí najevo samé dobré vlastnosti. Těchto vlastností oddaného je celkem dvacet šest a jedná se o následující: 1) je ke všem laskavý, 2) s nikým se nehádá, 3) spočívá v Absolutní Pravdě, 4) ke každému je stejný, 5) je bezchybný, 6) dobročinný, 7) jemný, 8) čistý, 9) jednoduchý, 10) shovívavý, 11) klidný, 12) zcela připoutaný ke Kṛṣṇovi, 13) nemá hmotné touhy, 14) je mírný, 15) stálý, 16) ovládá se, 17) nejí víc, než je třeba, 18) je rozumný, 19) uctivý, 20) pokorný, 21) vážný, 22) soucitný, 23) přátelský, 24) poetický, 25) zkušený a 26) tichý. Pán je spokojen, když živá bytost vyvíjí transcendentální vlastnosti, nikoliv když uměle vykonává oběti a praktikuje mystickou yogu. Jinými slovy, dokud člověk není plně kvalifikovaný stát se čistým oddaným Pána, nemůže čekat, že bude osvobozen z hmotného zapletení.

4.20.17

Verš

maitreya uvāca
sa itthaṁ loka-guruṇā
viṣvaksenena viśva-jit
anuśāsita ādeśaṁ
śirasā jagṛhe hareḥ

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — Maitreya pravil; saḥ — on; ittham — takto; loka-guruṇā — nejvyšším učitelem všech lidí; viṣvaksenena — Osobností Božství; viśva-jit — dobyvatel světa (Mahārāja Pṛthu); anuśāsitaḥ — poučený; ādeśam — pokyny; śirasā — na hlavu; jagṛhe — přijal; hareḥ — Osobnosti Božství.

Překlad

Velký mudrc Maitreya pokračoval: Můj milý Viduro, takto Mahārāja Pṛthu, dobyvatel celého světa, přijal pokyny Nejvyšší Osobnosti Božství na svou hlavu.

Význam

Pokyny Nejvyšší Osobnosti Božství je třeba přijímat s poklonou u lotosových nohou Pána. To znamená, že vše, co Osobnost Božství říká, máme přijmout jako takové, s velkou péčí, pozorností a úctou. Nepřísluší nám vylepšovat slova Nejvyšší Osobnosti Božství, něco přidávat či měnit, jak se stalo zvykem mnoha takzvaných učenců a svāmīch, kteří komentují slova Bhagavad-gīty. Pṛthu Mahārāja zde dává praktický příklad, jak přijímat pokyny Nejvyšší Osobnosti Božství. To je způsob přijímání poznání prostřednictvím systému paramparā.

4.20.18

Verš

spṛśantaṁ pādayoḥ premṇā
vrīḍitaṁ svena karmaṇā
śata-kratuṁ pariṣvajya
vidveṣaṁ visasarja ha

Synonyma

spṛśantam — dotkl se; pādayoḥ — nohou; premṇā — v extázi; vrīḍitam — zahanbený; svena — svými; karmaṇā — činnostmi; śata-kratum — král Indra; pariṣvajya — objal; vidveṣam — nenávisti; visasarja — vzdal se; ha — samozřejmě.

Překlad

Král Indra, stojící opodál, se začal za své činnosti stydět a padl před králem Pṛthuem na zem, aby se dotkl jeho lotosových nohou. Pṛthu Mahārāja ho však okamžitě ve velké extázi objal a vzdal se veškeré nenávisti vůči němu, způsobené tím, že Indra ukradl koně určeného pro oběť.

Význam

Existuje mnoho případů, kdy se někdo provinil proti lotosovým nohám vaiṣṇavy a později toho litoval. Zde rovněž vidíme, že i když byl král nebes Indra tak mocný, že doprovázel Pána Viṣṇua, považoval se za velkého provinilce, neboť ukradl koně Pṛthua Mahārāje určeného pro oběť. Tomu, kdo se proviní u lotosových nohou vaiṣṇavy, Nejvyšší Osobnost Božství nikdy neodpustí. To ilustrují mnohé příklady. Durvāsā Muni, velký mudrc a mystický yogī, urazil Ambarīṣe Mahārāje a musel rovněž padnout k jeho lotosovým nohám.

Indra se rozhodl padnout k lotosovým nohám krále Pṛthua, ale král byl tak velkodušný vaiṣṇava, že nechtěl, aby tak Mahārāja Indra učinil. Okamžitě ho zvedl, objal ho a oba zapomněli na vše, co se stalo. Král Indra i Mahārāja Pṛthu k sobě předtím cítili nenávist a hněv, ale oba byli vaiṣṇavové, služebníci Pána Viṣṇua, a proto bylo jejich povinností odstranit příčinu své nenávisti. To je také prvotřídní příklad ochoty ke spolupráci mezi vaiṣṇavy. V současnosti ovšem lidé nejsou vaiṣṇavové, a proto spolu neustále bojují a nakonec jsou poraženi, aniž by naplnili poslání lidského života. Proto je nezbytně nutné šířit po světě hnutí pro vědomí Kṛṣṇy, aby lidé — přestože se na sebe někdy hněvají a chovají se k sobě zle — mohli díky svému vědomí Kṛṣṇy takového soupeření a nenávisti bez potíží zanechat.

4.20.19

Verš

bhagavān atha viśvātmā
pṛthunopahṛtārhaṇaḥ
samujjihānayā bhaktyā
gṛhīta-caraṇāmbujaḥ

Synonyma

bhagavān — Nejvyšší Osobnost Božství; atha — potom; viśva-ātmā — Nadduše; pṛthunā — králem Pṛthuem; upahṛta — byly obětovány; arhaṇaḥ — všechny předměty pro uctívání; samujjihānayā — postupně se zvyšující; bhaktyā — jehož oddaná služba; gṛhīta — přijaté; caraṇa-ambujaḥ — Jeho lotosové nohy.

Překlad

Král Pṛthu bohatě uctíval lotosové nohy Nejvyššího Pána, který k němu byl tak milostivý. Uctíváním lotosových nohou Osobnosti Božství postupně zvyšoval svou extázi v oddané službě.

Význam

Když se na těle oddaného projevují různé druhy extáze, rozumí se, že jeho oddaná služba je dokonalá. Existuje mnoho projevů transcendentální extáze — oddaný může plakat, může se smát, potit se, padnout na zem a křičet jako šílenec. Všechny tyto příznaky lze někdy vidět na jeho těle. Nazývají se aṣṭa-sāttvika-vikāra, “osm transcendentálních proměn”, a nikdy se nemají napodobovat. Když oddaný skutečně dosáhne dokonalosti, tyto příznaky se na jeho těle viditelně projeví. Pán je bhakta-vatsala — je nakloněný Svému čistému oddanému (bhaktovi). Transcendentální extatické styky mezi Nejvyšším Pánem a Jeho oddaným tedy nejsou nikdy totéž, co činnosti tohoto hmotného světa.

4.20.20

Verš

prasthānābhimukho ’py enam
anugraha-vilambitaḥ
paśyan padma-palāśākṣo
na pratasthe suhṛt satām

Synonyma

prasthāna — opustit; abhimukhaḥ — připravený; api — i když; enam — jeho (Pṛthua); anugraha — laskavostí; vilambitaḥ — zadržený; paśyan — když viděl; padma-palāśa-akṣaḥ — Pán, Jehož oči jsou jako okvětní lístky lotosu; na — ne; pratasthe — odešel; suhṛt — příznivec; satām — oddaných.

Překlad

Pán se již chystal odejít, ale jelikož Ho tolik přitahovalo chování krále Pṛthua, zůstal. Zadrželo Ho, když Svýma lotosovýma očima sledoval Pṛthuovo jednání, neboť je věčným příznivcem Svých oddaných.

Význam

Slova suhṛt satām jsou velice významná. Nejvyšší Osobnost Božství vždy tíhne ke Svým oddaným a vždy myslí na jejich blaho. To není stranění. Jak uvádí Bhagavad-gītā, Pán je ke každému stejný (samo 'haṁ sarva-bhūteṣu), ale zvláště Ho přitahují ti, kdo Mu slouží. Na jiném místě Pán říká, že oddaný je vždy v Jeho srdci a také On je v srdcích Svých oddaných.

Zvláštní náklonnost Nejvyšší Osobnosti Božství k čistým oddaným není nepřirozená a nejedná se ani o stranění. Například otec může mít několik dětí, ale zvláště rád má to, které je k němu velice připoutané. To vysvětluje Bhagavad-gītā (10.10):

teṣāṁ satata-yuktānāṁ
bhajatāṁ prīti-pūrvakam
dadāmi buddhi-yogaṁ taṁ
yena mām upayānti te

Ti, kdo s láskou a náklonností neustále oddaně slouží Pánu, jsou přímo ve styku s Nejvyšší Osobností Božství v podobě Nadduše v srdci každého. Pán není od oddaného daleko. Sídlí v srdci každého, ale jedině oddaný realizuje Jeho přítomnost — tak má s Pánem přímé spojení a v každém okamžiku přijímá Jeho pokyny. Oddaný tedy nemůže udělat chybu a nelze ani říci, že Pán Svým čistým oddaným straní.

4.20.21

Verš

sa ādi-rājo racitāñjalir hariṁ
vilokituṁ nāśakad aśru-locanaḥ
na kiñcanovāca sa bāṣpa-viklavo
hṛdopaguhyāmum adhād avasthitaḥ

Synonyma

saḥ — on; ādi-rājaḥ — původní král; racita-añjaliḥ — se sepjatýma rukama; harim — Nejvyšší Osobnost Božství; vilokitum — hledět na; na — ne; aśakat — mohl; aśru-locanaḥ — oči plné slz; na — ne; kiñcana — cokoliv; uvāca — řekl; saḥ — on; bāṣpa-viklavaḥ — zalknutý hlas; hṛdā — svým srdcem; upaguhya — objal; amum — Pána; adhāt — zůstal; avasthitaḥ — stát.

Překlad

Původní král, Mahārāja Pṛthu, s očima plnýma slz a chvějícím se, zalknutým hlasem, nejenže Pána jasně neviděl, ani ani Ho nedokázal nijak oslovit. Objal Ho ve svém srdci a zůstal stát se sepjatýma rukama.

Význam

Stejně jako je Kṛṣṇa osloven v Brahma-saṁhitě jako ādi-puruṣa, původní osobnost, tak i král Pṛthu jakožto zplnomocněná inkarnace Pána je v tomto verši označen jako ādi-rājaḥ, původní, ideální král. Byl velkým oddaným a zároveň velkým hrdinou, který ve svém království přemohl všechny nežádoucí živly. Byl tak mocný, že se v boji vyrovnal Indrovi, králi nebes. Chránil své občany a neustále je zaměstnával zbožnými činnostmi a oddaností Pánu. Nikdy by od nich nevybral na daních ani korunu, aniž by je dokázal ochránit před všemi pohromami. Největší pohromou v životě je stát se bezbožným, a tudíž hříšným. Když hlava státu nebo král dovolí občanům hřešit prostřednictvím nedovolenému sexu, požívání omamných látek, pojídání masa a hazardování, nese za to zodpovědnost, a jelikož od nich neoprávněně vybírá daně, musí si za jejich hříšné životy vytrpět výsledné reakce. Takové jsou zásady vládnutí, a jelikož se jimi Mahārāja Pṛthu řídil, je zde označen jako ādi-rājaḥ.

Dokonce i zodpovědný král, jako je Mahārāja Pṛthu, se může stát prvotřídním čistým oddaným. Na chování krále Pṛthua jasně vidíme, jaké extáze — vnější i vnitřní — dosáhl v čisté oddané službě.

Právě dnes jsme si přečetli v bombajských novinách, že se vláda chystá zrušit prohibiční zákon. Od dob Gándhího hnutí za nespolupráci platí v Bombaji zákaz prodeje alkoholu a lidé nesmějí pít. Občané jsou bohužel tak vychytralí, že zvýšili objem nezákonné destilace lihovin, a přestože se alkohol neprodává veřejně v obchodech, lze ho získat na veřejných záchodcích a podobných abnormálních místech. Jelikož vláda nedokáže tomuto nezákonnému podloudnictví zabránit, rozhodla se vyrábět lihoviny levněji, aby lidé dostávali svůj příděl omamných látek přímo od ní a nekupovali si je na veřejných záchodcích. Vládě se nepodařilo odvrátit srdce občanů od hříšného života, a proto se rozhodla — aby neztratila daně, které vybírá pro naplnění své pokladnice — vyrábět alkohol a dávat ho těm, kteří po něm prahnou.

Taková vláda nedokáže zabránit výsledným reakcím hříšného života, jako je válka, mor, hladovění, zemětřesení a další katastrofy. Přírodní zákon je takový, že jakmile dojde k nesrovnalostem v následování zákonů Boha (což Bhagavad-gītā popisuje jako dharmasya glāniḥ, neposlušnost vůči zákonům přírody či Boha), okamžitě přijde tvrdý trest v podobě nenadálé války. Nedávno jsme zažili válku mezi Indií a Pákistánem. Během čtrnácti dnů došlo k nesmírným ztrátám na lidských životech i k obrovským hmotným škodám a vyvolalo to znepokojení celého světa. To jsou reakce za hříšný život. Hnutí pro vědomí Kṛṣṇy má lidi vést k čistotě a dokonalosti. I kdybychom se rozvíjením vědomí Kṛṣṇy očistili jen částečně, jak popisuje Bhāgavatam (naṣṭa-prāyeṣv abhadreṣu), chtíč a chamtivost — hmotné nemoci obyvatelstva — se zmenší. Toho lze dosáhnout šířením čistého poselství Śrīmad-Bhāgavatamu neboli vědomí Kṛṣṇy. Velké obchodní a průmyslové firmy přispívají mnoha tisíci rupií na obranné fondy, které peníze spalují v podobě střelného prachu, ale když je požádáme, aby štědře přispěly na rozvoj hnutí pro vědomí Kṛṣṇy, zdráhají se. Za těchto okolností bude svět opakovaně trpět nenadálými válkami, které jsou důsledkem chybějícího vědomí Kṛṣṇy.

4.20.22

Verš

athāvamṛjyāśru-kalā vilokayann
atṛpta-dṛg-gocaram āha pūruṣam
padā spṛśantaṁ kṣitim aṁsa unnate
vinyasta-hastāgram uraṅga-vidviṣaḥ

Synonyma

atha — poté; avamṛjya — utíral; aśru-kalāḥ — slzy v očích; vilokayan — sledoval; atṛpta — neuspokojený; dṛk-gocaram — Jehož viděl pouhýma očima; āha — řekl; pūruṣam — Nejvyššímu Pánovi; padā — Svýma lotosovýma nohama; spṛśantam — který se dotýkal; kṣitim — země; aṁse — na rameni; unnate — zvednutém; vinyasta — měl položenou; hasta — Své ruky; agram — přední část; uraṅga-vidviṣaḥ — Garuḍy, nepřítele hadů.

Překlad

Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, se Svýma lotosovýma nohama téměř dotýkal země a Svou ruku měl položenou na zvednutém rameni Garuḍy, nepřítele hadů. Mahārāja Pṛthu si utíral slzy z očí a snažil se na Pána dívat, ale vypadalo to, že pohledem na Něho nebyl plně uspokojen. Přednesl Mu tedy následující modlitby.

Význam

Významným sdělením této sloky je, že Pán stál těsně nad zemí a téměř se jí dotýkal. Obyvatelé vyšších planetárních systémů, od Brahmaloky (kde žije Pán Brahmā) až po Svargaloku (sídlo krále Indry), jsou tak duchovně pokročilí, že když přicházejí navštívit tento nebo jiné nižší planetární systémy, zůstávají v beztížném stavu. To znamená, že mohou stát, aniž by se dotýkali země. Pán Viṣṇu je Nejvyšší Osobnost Božství, ale jelikož žije na jednom z planetárních systémů v tomto vesmíru, někdy vystupuje jako jeden z polobohů tohoto vesmíru. Když se poprvé objevil před Mahārājem Pṛthuem, nedotýkal se povrchu této Země, ale poté, co Ho chování a charakter Mahārāje Pṛthua plně uspokojily, ihned začal jednat jako Nejvyšší Osobnost Božství, Nārāyaṇa z Vaikuṇṭhy. Z lásky k Pṛthuovi Mahārājovi se dotkl země, ale ruku položil na zvednuté rameno Garuḍy, Svého přepravce, jako kdyby chtěl zabránit pádu, protože není zvyklý stát na zemském povrchu. To vše jsou příznaky Jeho velké lásky k Pṛthuovi Mahārājovi. Král si byl vědom svého štěstí a extáze mu bránila na Pána plně pohlédnout, ale přesto začal chvějícím se hlasem přednášet modlitby.

4.20.23

Verš

pṛthur uvāca
varān vibho tvad varadeśvarād budhaḥ
kathaṁ vṛṇīte guṇa-vikriyātmanām
ye nārakāṇām api santi dehināṁ
tān īśa kaivalya-pate vṛṇe na ca

Synonyma

pṛthuḥ uvāca — Pṛthu Mahārāja řekl; varān — o požehnání; vibho — můj drahý Nejvyšší Pane; tvat — od Tebe; vara-da-īśvarāt — od Nejvyšší Osobnosti Božství, nejvyššího dárce požehnání; budhaḥ — učený člověk; katham — jak; vṛṇīte — mohl by žádat; guṇa-vikriyā — zmatených kvalitami hmotné přírody; ātmanām — živých bytostí; ye — která; nārakāṇām — živých bytostí v pekle; api — také; santi — existují; dehinām — vtělených; tān — ta všechna; īśa — ó Nejvyšší Pane; kaivalya-pate — ó dárce splynutí s Pánem; vṛṇe — žádám; na — ne; ca — také.

Překlad

Můj drahý Pane, jsi nejlepší z polobohů, kteří mohou dávat požehnání. Proč by Tě tedy měl kterýkoliv učený člověk žádat o požehnání určená pro živé bytosti zmatené kvalitami hmotné přírody? Taková požehnání získávají automaticky i ti, kdo trpí v pekelných podmínkách. Můj drahý Pane, nepochybně můžeš udělit splynutí s Tebou Samotným, ale já po takovém požehnání netoužím.

Význam

Existují různé druhy požehnání odpovídající žádostem určité osoby. Pro karmī je nejvyšším požehnáním dosáhnout vyšších planetárních systémů, kde je velice dlouhý život, vysoká životní úroveň a nepředstavitelné blaho. Jiní — jñānī a yogīni — zase chtějí splynout s Pánem. Tomu se říká kaivalya. Pán je proto osloven jako kaivalya-pati, vládce požehnání zvaného kaivalya. Oddaní však dostávají od Pána jiný druh požehnání, protože netouží ani po nebeských planetách, ani po splynutí s Pánem. Pro oddané je kaivalya (splynutí s Pánem) na stejné úrovni jako peklo. Slovo naraka znamená “peklo” a každý, kdo žije v hmotném světě, se nazývá nāraka, protože samotná hmotná existence je pokládána za pekelnou. Pṛthu Mahārāja však dal najevo, že se nezajímá ani o požehnání, po kterých touží karmī, ani o ta, která si přejí jñānī a yogīni. Śrīla Prabodhānanda Sarasvatī Prabhu, velký oddaný Pána Caitanyi, prohlásil, že kaivalya není o nic lepší než životní podmínky v pekle, a co se týče radostí na nebeských planetách, jsou to ve skutečnosti pouhé bludičky či přeludy. Nic takového oddaní nechtějí. Nemají zájem o postavení Pána Brahmy či Pána Śivy a netouží ani po tom, aby se vyrovnali Pánu Viṣṇuovi. Pṛthu Mahārāja dal jako čistý oddaný Pána svůj postoj velice jasně najevo.

4.20.24

Verš

na kāmaye nātha tad apy ahaṁ kvacin
na yatra yuṣmac-caraṇāmbujāsavaḥ
mahattamāntar-hṛdayān mukha-cyuto
vidhatsva karṇāyutam eṣa me varaḥ

Synonyma

na — ne; kāmaye — přeji si; nātha — ó Pane; tat — to; api — dokonce; aham — já; kvacit — kdykoliv; na — ne; yatra — kde; yuṣmat — Tvých; caraṇa-ambuja — lotosových nohou; āsavaḥ — nektarový nápoj; mahat-tama — velkých oddaných; antaḥ-hṛdayāt — z hloubi srdce; mukha — z úst; cyutaḥ — předávaný; vidhatsva — dej; karṇa — uší; ayutam — milión; eṣaḥ — toto; me — mé; varaḥ — požehnání.

Překlad

Můj drahý Pane, nepřeji si získat požehnání v podobě splynutí s Tebou, které neobsahuje nektarový nápoj Tvých lotosových nohou. Chci mít alespoň milión uší, abych mohl naslouchat o slávě Tvých lotosových nohou z úst Tvých čistých oddaných.

Význam

V minulém verši oslovil Mahārāja Pṛthu Pána výrazem kaivalya-pati, vládce osvobození v podobě splynutí s Ním. To neznamená, že o toto osvobození usiloval. Jasně zde prohlašuje: “Můj drahý Pane, nechci takové požehnání.” Mahārāja Pṛthu chtěl mít milión uší, aby mohl naslouchat o slávě lotosových nohou Pána. Výslovně uvedl, že oslavování Pána musí vycházet z úst čistých oddaných, kteří hovoří z hloubi svého srdce. Na začátku Śrīmad-Bhāgavatamu (1.1.3) je řečeno: śuka-mukhād amṛta-drava-saṁyutam — nektar Śrīmad-Bhāgavatamu ještě zlahodněl tím, že vyšel z úst Śrīly Śukadeva Gosvāmīho. Někdo by si mohl myslet, že o slávě Pána je možné naslouchat od kohokoliv — od oddaných i neoddaných — ale zde je jasně řečeno, že sláva Pána musí vycházet z úst čistých oddaných. Śrī Sanātana Gosvāmī přísně zakazuje naslouchat neoddanému. Existuje mnoho profesionálních recitátorů Śrīmad-Bhāgavatamu, kteří tato vyprávění přednášejí vyumělkovaným způsobem, ale čistý oddaný jim nechce naslouchat, jelikož takové oslavování Pána je pouhou vibrací hmotného zvuku. Zato oslavování Pána vyslechnuté od čistého oddaného okamžitě působí.

Slova satāṁ prasaṅgān mama vīrya-saṁvidaḥ (Bhāg. 3.25.25) znamenají, že oslavování Pána je účinné, pokud vychází z úst čistého oddaného. Pán má bezpočet oddaných po celém vesmíru, kteří oslavují Pána již od nepaměti a po neomezeně dlouhou dobu; přesto však nemohou výčet Jeho slávy zcela ukončit. Pṛthu Mahārāja proto chtěl mít bezpočet uší a také Rūpa Gosvāmī chtěl mít milióny uší a milióny jazyků, aby mohl opěvovat slávu Pána a naslouchat o ní. Budou-li naše uši neustále zaměstnány nasloucháním o slávě Pána, nebudeme mít kdy naslouchat māyāvādské filozofii, která je zhoubou duchovního pokroku. Śrī Caitanya Mahāprabhu řekl, že pokud někdo poslouchá kázání māyāvādského filozofa o činnostech Pána — i když se jedná o popisy z védské literatury — je nakonec odsouzen k záhubě. Posloucháním takové māyāvādské filozofie nelze dojít k cíli v podobě duchovní dokonalosti života.

4.20.25

Verš

sa uttamaśloka mahan-mukha-cyuto
bhavat-padāmbhoja-sudhā kaṇānilaḥ
smṛtiṁ punar vismṛta-tattva-vartmanāṁ
kuyogināṁ no vitaraty alaṁ varaiḥ

Synonyma

saḥ — ten; uttama-śloka — ó Pane, chválený vybranými verši; mahat — velkých oddaných; mukha-cyutaḥ — předávané z úst; bhavat — Tvých; pada-ambhoja — z lotosových nohou; sudhā — nektaru; kaṇa — částečky; anilaḥ — chladivý vánek; smṛtim — vzpomenutí; punaḥ — opět; vismṛta — zapomenuté; tattva — k pravdě; vartmanām — těch, kteří jsou na cestě; ku-yoginām — těch, kdo se nezapojují do oddané služby; naḥ — nás; vitarati — navrací; alam — zbytečná; varaiḥ — jiná požehnání.

Překlad

Můj drahý Pane, jsi opěvován vybranými verši, které pronášejí velké osobnosti. Takové oslavování Tvých lotosových nohou se podobá částečkám šafránu. Když transcendentální vibrace z úst velkých oddaných přináší vůni šafránového prachu z Tvých lotosových nohou, zapomnětlivá živá bytost si postupně vzpomíná na svůj věčný vztah s Tebou. Oddaní tak krok za krokem docházejí ke správnému závěru o hodnotě života. Můj drahý Pane, nepotřebuji proto žádné jiné požehnání než možnost naslouchat slovům z úst Tvého čistého oddaného.

Význam

Minulý verš vysvětluje, že oslavování Pána je třeba naslouchat od čistého oddaného. To je dále vysvětleno zde. Transcendentální vibrace z úst čistého oddaného je tak mocná, že může oživit vzpomínky živé bytosti na její věčný vztah s Nejvyšší Osobností Božství. V hmotné existenci jsme pod vlivem iluzorní māyi téměř zapomněli na svůj věčný vztah s Pánem, stejně jako člověk zapomíná na své povinnosti, když hluboce spí. Ve Vedách je řečeno, že každý z nás spí pod vlivem māyi. Musíme se z tohoto spánku probudit a zapojit se do správné služby, neboť tak můžeme náležitě využít možností této lidské životní podoby. Jak stojí v písni Ṭhākura Bhaktivinoda, Pán Caitanya říká: jīva jāga, jīva jāga. Pán žádá každou spící živou bytost, aby vstala a zaměstnala se oddanou službou, jelikož tím může naplnit své poslání v této lidské životní podobě. Tento probouzející hlas přichází skrze ústa čistého oddaného.

Čistý oddaný, který neustále slouží Pánu, přijímá útočiště u Jeho lotosových nohou, a proto je v přímém styku s šafránovými částečkami milosti, které pokrývají lotosové nohy Pána. I když může hlas čistého oddaného připomínat zvuk tohoto hmotného nebe, duchovně je velice mocný, neboť se dotýká částeček šafránového prachu na lotosových nohách Pána. Jakmile spící živá bytost zaslechne mocný hlas čistého oddaného, ihned si vzpomene na svůj věčný vztah s Pánem, přestože do té doby žila v naprostém zapomenutí.

Pro podmíněnou duši je tedy velice důležité naslouchat slovům z úst čistého oddaného, který se zcela odevzdal lotosovým nohám Pána a je prostý jakékoliv hmotné touhy, spekulativního poznání či znečištění kvalitami hmotné přírody. Každý z nás je kuyogī, protože sloužíme tomuto hmotnému světu a zapomínáme, že máme věčný vztah s Pánem jakožto Jeho milující služebníci. Naší povinností je povznést se z úrovně kuyogy a stát se suyogīny, dokonalými mystiky. Proces naslouchání čistému oddanému doporučují všechna védská písma a zvláště Pán Caitanya Mahāprabhu. Člověk může zůstat ve svém životním postavení — nezáleží na tom, jaké je — ale bude-li naslouchat čistému oddanému, postupně pochopí svůj vztah k Pánu, a začne Mu proto s láskou sloužit. To bude znamenat naprostou dokonalost jeho života. Tento proces naslouchání slovům z úst čistého oddaného je tedy velice důležitý pro pokrok v duchovním porozumění.

4.20.26

Verš

yaśaḥ śivaṁ suśrava ārya-saṅgame
yadṛcchayā copaśṛṇoti te sakṛt
kathaṁ guṇa-jño viramed vinā paśuṁ
śrīr yat pravavre guṇa-saṅgrahecchayā

Synonyma

yaśaḥ — oslavování; śivam — všepříznivé; su-śravaḥ — ó Pane, Jenž jsi honosně oslavován; ārya-saṅgame — ve společnosti pokročilých oddaných; yadṛcchayā — tak či onak; ca — také; upaśṛṇoti — slyší; te — Tvé; sakṛt — byť jen jednou; katham — jak; guṇa-jñaḥ — ten, kdo oceňuje dobré vlastnosti; viramet — může přestat; vinā — není-li; paśum — zvíře; śrīḥ — bohyně štěstí; yat — která; pravavre — uznala; guṇa — Tvé vlastnosti; saṅgraha — získat; icchayā — s touhou.

Překlad

Můj drahý Pane, Jenž jsi honosně oslavován! Když někdo ve společnosti čistých oddaných uslyší byť jen jednou o slávě Tvých činností, pak — není-li pouhým zvířetem — se nemůže společnosti oddaných vzdát, neboť žádný inteligentní člověk by nebyl tak lehkovážný, aby ji opustil. Dokonalost naslouchání o Tvé slávě a jejího opěvování uznala i bohyně štěstí, která si přála naslouchat o Tvých neomezených činnostech a transcendentální proslulosti.

Význam

Společnost oddaných (ārya-saṅgama) je nejdůležitějším faktorem v tomto světě. Slovo ārya označuje ty, kdo dělají duchovní pokrok. V historii lidské rasy je rod Árjů považován za nejvznešenější společnost na světě, jelikož se řídí zásadami védské civilizace. Árjové jsou rozšířeni po celém světě pod jménem Indo-árijci. V pradávných dobách se všichni členové rodu Árjů řídili védskými zásadami, a proto byli duchovně pokročilí. Králové, známí jako rājarṣiové, měli dokonalou kšatrijskou výchovu (jako ochránci obyvatel) a byli tak pokročilí v duchovním životě, že občané neměli nejmenší problémy.

Rodina Árjů dokáže vysoce ocenit oslavování Nejvyššího Pána. Ostatním v tom sice také nic nebrání, ale zvláště Árjové velice rychle chápou podstatu duchovního života. Čím to je, že můžeme tak snadno šířit vědomí Kṛṣṇy mezi Evropany a Američany? Historie říká, že Američané a Evropané prokázali své schopnosti během kolonizačního úsilí, ale v současnosti se kvůli znečištění způsobenému rozvojem materialistické vědy z jejich synů a vnuků stávají zvrhlíci. Tato situace je výsledkem toho, že ztratili svoji původní duchovní kulturu, kterou představuje védská civilizace. V současné době tito potomci Árjů velice vážně přijímají hnutí pro vědomí Kṛṣṇy. Jiní, kteří se s nimi stýkají a poslouchají zpívání Hare Kṛṣṇa mahā-mantry ze rtů čistých oddaných, jsou transcendentální vibrací rovněž uchváceni. Transcendentální vibrace zpívané Árji jsou velice účinné, ale i ten, kdo k rodu Árjů nepatří, se stane vaiṣṇavou pouhým posloucháním mantry, protože tato vibrace má velký vliv na každého.

Mahārāja Pṛthu poukazuje na to, že i bohyně štěstí Lakṣmī, která je stálou společnicí Pána Nārāyaṇa, chtěla zvláště slyšet o slávě Pána a podrobila se přísné askezi, aby získala společnost gopī, čistých oddaných. Impersonalista se může ptát, proč se má člověk obtěžovat tím, že bude neustále po mnoho a mnoho let zpívat mahā-mantru Hare Kṛṣṇa, místo aby skončil a usiloval o kaivalyu, osvobození v podobě splynutí s Pánem. Mahārāja Pṛthu odpovídá tvrzením, že toto zpívání je tak přitažlivé, že ten, kdo není zvířetem, se ho nemůže vzdát. To platí i v případě, že se člověk s touto transcendentální vibrací setká náhodou. Pṛthu Mahārāja v této souvislosti zdůrazňuje, že jedině zvíře může přestat se zpíváním Hare Kṛṣṇa. Ti, kdo nejsou zvířaty, ale skutečně pokročilými, inteligentními civilizovanými lidmi, nemohou nikdy zanechat neustálého zpívání Hare Kṛṣṇa, Hare Kṛṣṇa, Kṛṣṇa Kṛṣṇa, Hare Hare / Hare Rāma, Hare Rāma, Rāma Rāma, Hare Hare.

4.20.27

Verš

athābhaje tvākhila-pūruṣottamaṁ
guṇālayaṁ padma-kareva lālasaḥ
apy āvayor eka-pati-spṛdhoḥ kalir
na syāt kṛta-tvac-caraṇaika-tānayoḥ

Synonyma

atha — proto; ābhaje — zaměstnám se oddanou službou; tvā — Tobě; akhila — všezahrnující; pūruṣa-uttamam — Nejvyšší Osobnost Božství; guṇa-ālayam — útočiště všech transcendentálních vlastností; padma-karā — bohyně štěstí, která drží v ruce lotosový květ; iva — jako; lālasaḥ — toužící; api — vskutku; āvayoḥ — Lakṣmī a mě; eka-pati — jeden pán; spṛdhoḥ — soutěžení; kaliḥ — spor; na — ne; syāt — kéž nastane; kṛta — učiněná; tvat-caraṇa — Tvým lotosovým nohám; eka-tānayoḥ — jediná pozornost.

Překlad

Nyní si přeji zaměstnat se službou lotosovým nohám Nejvyšší Osobnosti Božství a sloužit stejně jako bohyně štěstí, která drží v ruce lotosový květ, protože Pán, Nejvyšší Osobnost Božství, je útočištěm všech transcendentálních vlastností. Mám strach, abychom se s bohyní štěstí nehádali, když budeme oba pozorně vykonávat stejnou službu.

Význam

Pán je zde osloven jako akhila-pūruṣottama, Nejvyšší Osobnost Božství, Pán celého stvoření. Puruṣa znamená “poživatel” a uttama znamená “nejlepší”. Ve vesmíru existují různé druhy puruṣů neboli poživatelů. Obecně je lze rozdělit do tří kategorií — na podmíněné, osvobozené a věčné. Ve Vedách je Nejvyšší Pán označen jako nejvyšší věčný mezi všemi věčnými (nityo nityānām). Jak Nejvyšší Osobnost Božství, tak živé bytosti jsou věční. Nejvyšší věční jsou viṣṇu-tattva — Pán Viṣṇu a Jeho expanze. Nitya se tedy vztahuje na Osobnost Božství, od Kṛṣṇy po Mahā-Viṣṇua, Nārāyaṇa a další Kṛṣṇovy expanze. Podle Brahma-saṁhity (rāmādi mūrtiṣu) existují milióny a miliardy expanzí Pána Viṣṇua, jako je Rāma, Nṛsiṁha, Varāha a další inkarnace. Ty všechny se nazývají věčné.

Slovo mukta označuje živé bytosti, které nikdy nepřicházejí do tohoto hmotného světa, a baddha je ten, kdo v hmotném světě žije téměř věčně. Těžce v něm zápasí, aby se zbavil trojího utrpení hmotné přírody a mohl si užívat života. Mukta je však již osvobozený a nikdy sem nepřichází. Pán Viṣṇu je pánem hmotného světa a nepřipadá v úvahu, že by Ho hmotná příroda ovládala. Proto je zde osloven jako pūruṣottama, nejlepší ze všech živých bytostí kategorií viṣṇu-tattva a jīva-tattva. Srovnávat Pána Viṣṇua a jīva-tattvu nebo je považovat za rovnocenné je tedy velký přestupek. Māyāvādští filozofové přisuzují jīvě a Nejvyššímu Pánovi rovnocenné postavení a považují je za totožné, ale to je největší přestupek proti lotosovým nohám Pána Viṣṇua.

Zde v hmotném světě máme praktickou zkušenost, že osobu ve vyšším postavení uctívá osoba v nižším postavení. Stejně tak pūruṣottamu, největšího, Nejvyšší Osobnost Božství, Kṛṣṇu neboli Pána Viṣṇua, ostatní vždy uctívají. Pṛthu Mahārāja se proto rozhodl sloužit Jeho lotosovým nohám. Pṛthu Mahārāja je sice považován za inkarnaci Pána Viṣṇua, ale nazývá se śaktyāveśa. Další významné slovo v tomto verši je guṇālayam, které označuje Viṣṇua jako útočiště všech transcendentálních vlastností. Podle māyāvādských filozofů je Absolutní Pravda nirguṇa (“bez vlastností”), což je ve shodě s impersonalistickým pohledem, ale Pán je ve skutečnosti útočištěm všech dobrých vlastností. Jednou z nejdůležitějších vlastností Pána je Jeho náklonnost ke Svým oddaným, pro kterou se nazývá bhakta-vatsala. Oddaní si neustále toužebně přejí sloužit lotosovým nohám Pána a také Pán si velice přeje přijímat láskyplnou službu od Svých oddaných. Při této výměně služby dochází k mnoha transcendentálním úkonům, které jsou označovány jako činnosti na úrovni transcendentálních vlastností. Mezi transcendentální vlastnosti Pána patří to, že je vševědoucí, všudypřítomný, všeprostupující, všemocný, příčina všech příčin, Absolutní Pravda, zdroj veškeré radosti a veškerého poznání, všepříznivý a podobně.

Pṛthu Mahārāja chtěl sloužit Pánu s bohyní štěstí, ale to neznamená, že byl na úrovni mādhurya-rasy. Bohyně štěstí slouží Pánu v rase manželské lásky (mādhurya). I když má místo na hrudi Pána, těší se jakožto oddaná ze služby Jeho lotosovým nohám. Pṛthu Mahārāja myslel pouze na Pánovy lotosové nohy, protože je na úrovni dāsya-rasy, služebnického vztahu k Pánu. Z dalšího verše se dozvíme, že bohyni štěstí považoval za vesmírnou matku (jagan-mātā). Nepřipadalo tedy v úvahu soutěžit s ní na úrovni mādhurya-rasy. Přesto se bál, že by se kvůli jeho službě Pánu mohla urazit. To poukazuje na skutečnost, že v absolutním světě spolu někdy služebníci ve službě Pánu soutěží. Jedná se však o soutěž bez zlomyslnosti. Když na Vaikuṇṭě některý oddaný vyniká ve službě Pánu, ostatní mu nezačnou jeho vynikající službu závidět, ale snaží se rovněž dosáhnout její úrovně.

4.20.28

Verš

jagaj-jananyāṁ jagad-īśa vaiśasaṁ
syād eva yat-karmaṇi naḥ samīhitam
karoṣi phalgv apy uru dīna-vatsalaḥ
sva eva dhiṣṇye ’bhiratasya kiṁ tayā

Synonyma

jagat-jananyām — u matky vesmíru (Lakṣmī); jagat-īśa — ó Pane vesmíru; vaiśasam — hněv; syāt — může se probudit; eva — jistě; yat-karmaṇi — v jejíž činnosti; naḥ — moje; samīhitam — touha; karoṣi — zvaž; phalgu — nepatrná služba; api — dokonce; uru — velká; dīna-vatsalaḥ — příznivě nakloněný ubohým; sve — vlastní; eva — jistě; dhiṣṇye — ve Svém bohatství; abhiratasya — toho, kdo je plně spokojený; kim — jaká je potřeba; tayā — s ní.

Překlad

Můj drahý Pane vesmíru, bohyně štěstí Lakṣmī je matkou světa, ale přesto se obávám, že by se na mě mohla hněvat, neboť zasahuji do její služby a dělám právě to, k čemu je tolik připoutaná. Zároveň však doufám, že i kdyby nastalo nějaké nedorozumění, Ty se mě zastaneš, neboť jsi velmi nakloněn ubohým a vždy zveličuješ i nepatrnou službu, kterou Ti prokazují. Myslím, že i kdyby se rozhněvala, neznamenalo by to pro Tebe žádnou škodu, jelikož jsi tak soběstačný, že se bez ní obejdeš.

Význam

Matka Lakṣmījī, bohyně štěstí, je známá tím, že neustále masíruje lotosové nohy Pána Nārāyaṇa. Je ideální manželkou, protože se o Pána Nārāyaṇa stará s nejvyšší pečlivostí. Hledí si nejen Jeho lotosových nohou, ale i Jeho domácnosti. Vaří Mu dobrá jídla, ovívá Ho, když jí, potírá Mu tvář santálovou pastou a udržuje v pořádku Jeho lůžko a místa k sezení. Takto Mu neustále slouží a není prakticky možné, aby jakýkoliv další oddaný zasahoval do Pánových každodenních činností. Pṛthu Mahārāja si byl proto téměř jistý, že jeho zasahování do její služby bohyni štěstí podráždí a probudí v ní hněv. Proč by se však Lakṣmī, matka vesmíru, měla hněvat na nepatrného oddaného, jako je Pṛthu Mahārāja? To nebylo příliš pravděpodobné. Přesto Pṛthu Mahārāja na Pána naléhal, aby se ho zastal. Ačkoliv vykonával obyčejné védské obřady a oběti v rámci karma-kāṇḍy, plodonosných činností, Pán byl ve Své laskavosti a velkorysosti připraven obdarovat ho nejvyšší dokonalostí života — oddanou službou.

Když někdo vykonává védské obřady a oběti, je to proto, že touží po dosažení nebeských planet. Takové oběti nikoho nekvalifikují pro návrat domů, zpátky k Bohu. Pán je však tak laskavý, že přijímá i nepatrnou službu, a proto je ve Viṣṇu Purāṇě řečeno, že následováním zásad varṇāśrama-dharmy lze Nejvyššího Pána uspokojit. Když je Pán spokojen, vykonavatel obětí je povýšen na úroveň oddané služby. Pṛthu Mahārāja tedy očekával, že jeho nepatrnou službu Pán přijme jako větší, než je služba Lakṣmījī. Bohyně štěstí se nazývá cañcalā (“nestálá”), jelikož neustále přichází a odchází. Pṛthu Mahārāja tedy naznačil, že i kdyby rozhněvaně odešla, Pána Viṣṇua by to nepoznamenalo, protože je soběstačný a ve všem se obejde bez její pomoci. Například když Garbhodakaśāyī Viṣṇu zplodil ze Svého pupku Pána Brahmu, Lakṣmī, která seděla vedle Něho a masírovala Jeho lotosové nohy, Mu v tom nijak nepomáhala. Obvykle když je třeba zplodit syna, manžel oplodní manželku a po nějakém čase se syn narodí. V případě zrození Pána Brahmy však Garbhodakaśāyī Viṣṇu Lakṣmījī neoplodnil. Pán je soběstačný — zplodil Brahmu z vlastního pupku. Proto byl Pṛthu Mahārāja přesvědčen, že i kdyby se na něho bohyně štěstí rozhněvala, nepoznamenalo by to ani Pána, ani jeho samotného.

4.20.29

Verš

bhajanty atha tvām ata eva sādhavo
vyudasta-māyā-guṇa-vibhramodayam
bhavat-padānusmaraṇād ṛte satāṁ
nimittam anyad bhagavan na vidmahe

Synonyma

bhajanti — uctívají; atha — proto; tvām — Tebe; ataḥ eva — proto; sādhavaḥ — všichni světci; vyudasta — kdo odstraňuje; māyā-guṇa — kvality hmotné přírody; vibhrama — mylná pojetí; udayam — vytvořená; bhavat — Tvé; pada — lotosové nohy; anusmaraṇāt — neustále vzpomínají; ṛte — kromě; satām — velkých světců; nimittam — důvod; anyat — jiný; bhagavan — ó Nejvyšší Osobnosti Božství; na — ne; vidmahe — chápu.

Překlad

Velcí světci, kteří jsou vždy osvobození, Ti oddaně slouží, neboť jedině tak je možné zbavit se iluze hmotné existence. Ó můj Pane, osvobozené duše nemají jiný důvod, proč se uchýlit k Tvým lotosovým nohám, než ten, že na ně neustále myslí.

Význam

Karmī se obvykle věnují plodonosným činnostem kvůli hmotnému tělesnému pohodlí. Jñānī jsou ovšem hledáním hmotného pohodlí znechuceni. Chápou, že jakožto duše nemají s tímto hmotným světem nic společného. Po dosažení seberealizace se jñānī, kteří jsou skutečně zralí ve svém poznání, musí odevzdat lotosovým nohám Pána, jak uvádí Bhagavad-gītā (bahūnāṁ janmanām ante). Dokud člověk nedospěje na úroveň oddanosti, jeho seberealizace je neúplná. Proto je ve Śrīmad-Bhāgavatamu řečeno, že těch, kdo jsou ātmārāma, spokojeni sami v sobě, se znečištění hmotnými kvalitami přírody nedotýká. Dokud člověka ovlivňují kvality hmotné přírody, zvláště rajas a tamas, je velice chamtivý a chtivý, a proto ve dne v noci těžce pracuje. Kvůli svému falešnému egu je neustále přenášen z jednoho životního druhu do druhého a v žádném z nich nenachází klid. Jñānī tuto skutečnost chápe, a proto přestává pracovat a přijímá karma-sannyās.

To však není skutečná spokojenost. Po dosažení seberealizace vede jñānīho hmotná moudrost k útočišti u lotosových nohou Pána. Pak je spokojený jedině tehdy, když neustále o lotosových nohách Pána rozjímá. Pṛthu Mahārāja proto došel k závěru, že osvobozené duše, které se dávají na cestu oddanosti, dosáhly konečného cíle života. Kdyby bylo vrcholem samo osvobození, žádná osvobozená duše by nezačínala oddaně sloužit. Jinými slovy, transcendentální blaženost seberealizace, zvaná ātmānanda, je vedle blaženosti oddané služby lotosovým nohám Pána bezvýznamná. Pṛthu Mahārāja se proto rozhodl neustále naslouchat o slávě Pána, a tak zaměřit svou mysl na Pánovy lotosové nohy. To je nejvyšší dokonalost života.

4.20.30

Verš

manye giraṁ te jagatāṁ vimohinīṁ
varaṁ vṛṇīṣveti bhajantam āttha yat
vācā nu tantyā yadi te jano ’sitaḥ
kathaṁ punaḥ karma karoti mohitaḥ

Synonyma

manye — považuji; giram — slova; te — Tvoje; jagatām — hmotnému světu; vimohinīm — matoucí; varam — požehnání; vṛṇīṣva — přijmi; iti — takto; bhajantam — Svému oddanému; āttha — řekl jsi; yat — protože; vācā — výroky Ved; nu — jistě; tantyā — provazy; yadi — když; te — Tvoje; janaḥ — lidé; asitaḥ — nespoutaní; katham — jak; punaḥ — znovu a znovu; karma — plodonosné činnosti; karoti — vykonávají; mohitaḥ — okouzlení.

Překlad

Můj drahý Pane, to, co jsi řekl Svému čistému oddanému, je velmi matoucí. Lákadla, která nabízíš ve Vedách, se jistě nehodí pro čisté oddané. Obyčejní lidé, spoutáni sladkými slovy Ved, vykonávají znovu a znovu plodonosné činnosti a jsou okouzleni výsledky svého jednání.

Význam

Śrīla Narottama dāsa Ṭhākura, velký ācārya Gauḍīya-sampradāyi, řekl, že ti, kdo jsou přitahováni plodonosnými činnostmi popsanými ve Vedách (karma-kāṇḍa a jñāna-kāṇḍa), jsou najisto odsouzeni k záhubě. Vedy obsahují tři druhy činností — karma-kāṇḍa (plodonosné činnosti), jñāna-kāṇḍa (filozofické bádání) a upāsanā-kāṇḍa (uctívání různých polobohů kvůli hmotnému prospěchu). Lidé zaneprázdnění karma-kāṇḍou a jñāna-kāṇḍou jsou ztraceni v tom smyslu, že každý, kdo je v zajetí tohoto hmotného těla — ať už se jedná o tělo poloboha, krále, nižšího zvířete nebo jakékoliv jiné — je ztracen. Trojí utrpení hmotné přírody je pro každého stejné. Rozvoj poznání s cílem pochopit své duchovní postavení je také do určité míry ztrátou času. Jelikož je živá bytost věčnou nedílnou částí Nejvyššího Pána, její bezprostřední povinností je zaměstnat se oddanou službou. Pṛthu Mahārāja proto říká, že lákadla v podobě hmotných požehnání jsou další pastí, která má živou bytost uvěznit v tomto hmotném světě. Otevřeně tedy Pánovi říká, že požehnání hmotnými prostředky k požitku, která nabízí, jsou velice matoucí. Čistý oddaný se o bhukti či mukti vůbec nezajímá.

Pán někdy nabízí požehnání začínajícím oddaným, kteří ještě nepochopili, že hmotné věci jim nepřinesou štěstí. V Caitanya-caritāmṛtě proto Pán říká, že upřímný oddaný, který není příliš inteligentní, může Pána žádat o nějaký hmotný prospěch, ale jelikož je Pán vševědoucí, obvykle hmotné odměny nedává. Naopak — odebere veškeré hmotné prostředky, jichž si Jeho oddaný užívá, a ten se Mu tak nakonec zcela odevzdá. Jinými slovy, požehnání v podobě hmotného zisku nejsou pro oddaného nikdy příznivá. Výroky Ved, které výměnou za velké oběti nabízejí povýšení na nebeské planety, mohou člověka jen zmást. V Bhagavad-gītě (2.42) proto Pán říká: yām imāṁ puṣpitāṁ vācaṁ pravadanty avipaścitaḥ. Méně inteligentní lidé (avipaścitaḥ) přitahováni květnatým jazykem Ved vykonávají plodonosné činnosti, aby získali hmotný prospěch, a pokračují tak ve svém namáhavém hledání život za životem v různých tělesných podobách.

4.20.31

Verš

tvan-māyayāddhā jana īśa khaṇḍito
yad anyad āśāsta ṛtātmano ’budhaḥ
yathā cared bāla-hitaṁ pitā svayaṁ
tathā tvam evārhasi naḥ samīhitum

Synonyma

tvat — Tvou; māyayā — iluzorní energií; addhā — jistě; janaḥ — lidé; īśa — ó můj Pane; khaṇḍitaḥ — odděleni; yat — protože; anyat — jiné; āśāste — touží; ṛta — skutečné; ātmanaḥ — od vlastního já; abudhaḥ — bez náležitého pochopení; yathā — jako; caret — pracuje; bāla-hitam — pro dobro svého dítěte; pitā — otec; svayam — osobně; tathā — tak; tvam — Ty, Pane; eva — jistě; arhasi naḥ samīhitum — prosím, jednej za mě.

Překlad

Můj Pane, působením Tvé iluzorní energie zapomněly všechny živé bytosti v tomto hmotném světě na své skutečné, přirozené postavení a z nevědomosti neustále touží po hmotném štěstí v podobě společnosti, přátelství a lásky. Proto mě prosím nežádej, abych od Tebe přijal nějaký hmotný prospěch. Dej mi cokoliv, co pro mě považuješ za nejlepší, stejně jako otec dělá vše pro dobro svého syna, aniž by čekal na jeho žádost.

Význam

Povinností syna je záviset na otci, aniž by ho o něco žádal. Dobrý syn věří, že otec ví nejlépe, co je pro něho dobré. Stejně tak čistý oddaný nežádá od Pána žádný hmotný ani duchovní prospěch. Je zcela odevzdaný lotosovým nohám Pána a Pán se o něho stará, jak uvádí Bhagavad-gītā (18.66): ahaṁ tvāṁ sarva-pāpebhyo mokṣayiṣyāmi. Otec zná potřeby syna a dodává je a Nejvyšší Pán zná potřeby živých bytostí a štědře je poskytuje. Īśopaniṣad proto uvádí, že vše v tomto hmotném světě je úplné (pūrṇam idam). Potíž je v tom, že živé bytosti si ze zapomnětlivosti vytvářejí zbytečné požadavky a zaplétají se do hmotných činností. Výsledkem je nekonečný koloběh hmotných činností, jeden život za druhým.

Můžeme vidět různé druhy živých bytostí zapletených do převtělování a rozličných činností. Naší jedinou povinností je odevzdat se Nejvyššímu Pánu, Osobnosti Božství, a nechat Ho, aby se o nás postaral, neboť On ví, co je pro nás dobré.

Pṛthu Mahārāja tedy Pánovi říká, že jako nejvyšší otec mu může udělit, cokoliv pro něho považuje za prospěšné. To je dokonalé postavení živé bytosti. Śrī Caitanya Mahāprabhu nás proto ve Své Śikṣāṣṭace učí:

na dhanaṁ na janaṁ na sundarīṁ
kavitāṁ vā jagad-īśa kāmaye
mama janmani janmanīśvare
bhavatād bhaktir ahaitukī tvayi

“Ó všemocný Pane! Nechci hromadit bohatství, nechci si užívat krásných žen a nechci mít ani mnoho stoupenců. Vše, co v životě chci, je vykonávat bezpříčinnou oddanou službu Tobě zrození za zrozením.”

Závěr zní, že čistý oddaný nemá od oddané služby očekávat žádný hmotný prospěch a také nemá být okouzlen plodonosnými činnostmi a filozofickou spekulací. Má být neustále zaměstnán příznivou službou Pánu. To je nejvyšší dokonalost života.

4.20.32

Verš

maitreya uvāca
ity ādi-rājena nutaḥ sa viśva-dṛk
tam āha rājan mayi bhaktir astu te
diṣṭyedṛśī dhīr mayi te kṛtā yayā
māyāṁ madīyāṁ tarati sma dustyajām

Synonyma

maitreyaḥ — Maitreya, velký mudrc; uvāca — promluvil; iti — takto; ādi-rājena — původním králem (Pṛthuem); nutaḥ — uctívaný; saḥ — On (Nejvyšší Osobnost Božství); viśva-dṛk — ten, který vidí celý vesmír; tam — jemu; āha — řekl; rājan — můj milý králi; mayi — Mně; bhaktiḥ — oddaná služba; astu — nechť je; te — tvoje; diṣṭyā — štěstím; īdṛśī — takto; dhīḥ — inteligence; mayi — Mně; te — tebou; kṛtā — vykonávaná; yayā — pomocí které; māyām — iluzorní energii; madīyām — Moji; tarati — překoná; sma — jistě; dustyajām — velice obtížné se vzdát.

Překlad

Velký mudrc Maitreya dále řekl, že když si Pán, který vidí celý vesmír, vyslechl modlitbu Pṛthua Mahārāje, oslovil krále: Můj milý králi, buď vždy požehnán Mou oddanou službou. Jedině takovou čistotou úmyslu, jakou ty sám velmi inteligentně projevuješ, lze překonat nepřekonatelnou iluzorní energii, māyu.

Význam

Totéž potvrzuje Bhagavad-gītā, kde Pán také prohlašuje, že iluzorní energie je nepřekonatelná. Nikdo nemůže transcendovat iluzorní energii māyi pomocí plodonosných činností, spekulativní filozofie či mystické yogy. Je to možné pouze pomocí oddané služby, jak Samotný Pán říká: mām eva ye prapadyante māyām etāṁ taranti te (Bg. 7.14). Pokud chce někdo překonat oceán hmotné existence, nemá jinou možnost než rozvíjet oddanou službu. Oddaný se proto nemá starat o žádné hmotné postavení, ať v nebi nebo v pekle. Čistý oddaný má neustále sloužit Pánu, neboť to je jeho skutečné zaměstnání. Tím, že se bude držet tohoto postavení, může překonat přísné zákony hmotné přírody.

4.20.33

Verš

tat tvaṁ kuru mayādiṣṭam
apramattaḥ prajāpate
mad-ādeśa-karo lokaḥ
sarvatrāpnoti śobhanam

Synonyma

tat — proto; tvam — ty; kuru — konej; mayā — Mnou; ādiṣṭam — co je nařízeno; apramattaḥ — aniž by ses nechal svést; prajā-pate — ó vládce občanů; mat — Mé; ādeśa-karaḥ — kdo vykonává pokyny; lokaḥ — každý; sarvatra — všude; āpnoti — získává; śobhanam — veškeré štěstí.

Překlad

Můj milý králi, ochránce občanů, od nynějška velmi pozorně vykonávej Mé pokyny a nenech se ničím svést. Každý, kdo bude takto žít — věrně vykonávat Mé pokyny — se bude na celém světě neustále setkávat se štěstím.

Význam

Vykonávat pokyny Nejvyšší Osobnosti Božství je podstatou náboženského života a ten, kdo to dělá, je dokonale zbožný. V Bhagavad-gītě (18.65) Nejvyšší Pán Kṛṣṇa říká: man manā bhava mad-bhaktaḥ — “Vždy na Mě mysli a staň se Mým oddaným.” Dále Pán říká: sarva-dharmān parityajya mām ekaṁ śaraṇaṁ vraja — “Vzdej se všech druhů hmotných činností a jen se Mi odevzdej.” (Bg. 18.66) To je základní zásada náboženství. Každý, kdo přímo vykonává takový pokyn Nejvyšší Osobnosti Božství, je skutečně zbožný. Jiní jsou označeni jako podvodníci, neboť na celém světě se ve jménu náboženství vykonává mnoho činností, které ve skutečnosti náboženské nejsou. Toho, kdo vykonává pokyn Nejvyšší Osobnosti Božství, však ve světě čeká jen štěstí.

4.20.34

Verš

maitreya uvāca
iti vainyasya rājarṣeḥ
pratinandyārthavad vacaḥ
pūjito ’nugṛhītvainaṁ
gantuṁ cakre ’cyuto matim

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — velký mudrc Maitreya pokračoval; iti — tak; vainyasya — syna krále Veny (Pṛthua Mahārāje); rāja-ṛṣeḥ — svatého krále; pratinandya — ocenil; artha-vat vacaḥ — hluboké modlitby; pūjitaḥ — uctívaný; anugṛhītvā — dostatečně požehnal; enam — krále Pṛthua; gantum — odejít z toho místa; cakre — rozhodl se; acyutaḥ — Pán, který nepoklesne; matim — v mysli.

Překlad

Velký mudrc Maitreya řekl Vidurovi: Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, velmi ocenil hluboké modlitby Mahārāje Pṛthua. Poté, co Jej král náležitě uctil, mu Pán požehnal a rozhodl se odejít.

Význam

Nejdůležitější slova v tomto verši jsou pratinandyārthavad vacaḥ. Vyjadřují, že Pán ocenil královy velmi hluboké modlitby. Když se oddaný modlí k Pánu, nechce žádat o hmotný prospěch, ale o Jeho přízeň — modlí se, aby mohl sloužit lotosovým nohám Pána zrození za zrozením. Pán Caitanya proto používá slova mama janmani janmani, která znamenají “zrození za zrozením”, protože oddaný nemá zájem ani o ukončení koloběhu rození. Pán a oddaný se zjevují v tomto hmotném světě zrození za zrozením, ale tato zrození jsou transcendentální. Ve čtvrté kapitole Bhagavad-gīty Pán sdělil Arjunovi, že oba již prošli mnoha zrozeními, ale Pán si na všechny pamatuje, zatímco Arjuna na ně zapomněl. Pán a Jeho důvěrní oddaní se zjevují mnohokrát, aby naplnili Pánovo poslání, ale jelikož jsou tato zrození transcendentální, nedoprovází je utrpení hmotného zrození. Proto se nazývají divya, transcendentální.

Transcendentálnímu zrození Pána a oddaného je třeba porozumět. Účelem Pánova zrození je ustanovit oddanou službu, která je dokonalým systémem náboženství, a účelem zrození oddaného je šířit tento systém náboženství, bhakti, po celém světě. Pṛthu Mahārāja byl inkarnací moci Pána pro šíření bhakti a Pán mu požehnal, aby ve svém postavení zůstal pevný. Když tedy král odmítl přijmout jakékoliv hmotné požehnání, Pán to vysoce ocenil. Další významné slovo v tomto verši je acyuta, “ten, který nikdy nepoklesne”. I když se Pán zjevuje v tomto hmotném světě, nikdy Ho nelze považovat za jednu z podmíněných duší, které mají sklon poklesnout. Když se Pán zjevuje, zůstává ve Svém duchovním postavení, nedotčený kvalitami hmotné přírody, a proto v Bhagavad-gītě popisuje povahu Svého zjevení slovy ātma-māyayā, “vykonané vnitřní energií”. Pán, který nemůže nikdy poklesnout, se nerodí v hmotném světě z donucení hmotnou přírodou. Zjevuje se, aby znovu ustanovil dokonalý řád náboženských zásad a zbavil lidskou společnost démonských vlivů.

4.20.35-36

Verš

devarṣi-pitṛ-gandharva-
siddha-cāraṇa-pannagāḥ
kinnarāpsaraso martyāḥ
khagā bhūtāny anekaśaḥ

yajñeśvara-dhiyā rājñā
vāg-vittāñjali-bhaktitaḥ
sabhājitā yayuḥ sarve
vaikuṇṭhānugatās tataḥ

Synonyma

deva — polobozi; ṛṣi — velcí mudrci; pitṛ — obyvatelé Pitṛloky; gandharva — obyvatelé Gandharvaloky; siddha — obyvatelé Siddhaloky; cāraṇa — obyvatelé Cāraṇaloky; pannagāḥ — obyvatelé planet hadů; kinnara — obyvatelé planet Kinnarů; apsarasaḥ — obyvatelé Apsaroloky; martyāḥ — obyvatelé planet na úrovni Země; khagāḥ — ptáci; bhūtāni — jiné živé bytosti; anekaśaḥ — mnohé; yajña-īśvara-dhiyā — s dokonalou inteligencí, uvažující jako nedílná část Nejvyššího Pána; rājñā — králem; vāk — sladkými slovy; vitta — bohatstvím; añjali — se sepjatýma rukama; bhaktitaḥ — v postoji oddané služby; sabhājitāḥ — náležitě uctěni; yayuḥ — odešli; sarve — všichni; vaikuṇṭha — Nejvyšší Osobnosti Božství, Viṣṇua; anugatāḥ — následovníci; tataḥ — odtamtud.

Překlad

Král Pṛthu uctil polobohy, velké mudrce, obyvatele Pitṛloky, Gandharvaloky, Siddhaloky, Cāraṇaloky, Pannagaloky, Kinnaraloky, Apsaroloky, zemských planet a planet ptáků. Uctil také mnohé další živé bytosti, které se dostavily do obětní arény. Se sepjatýma rukama uctil všechny, včetně Nejvyšší Osobnosti Božství a osobních společníků Pána, tím, že je potěšil sladkými slovy a nejvyšším dostupným bohatstvím. Poté se po vzoru Pána Viṣṇua všichni vrátili do svých sídel.

Význam

V moderní takzvaně vědecké společnosti převládá představa, že na jiných planetách neexistuje život a živé bytosti s inteligencí a vědeckým poznáním lze nalézt jedině na této Zemi. Védská literatura ovšem tuto pošetilou teorii nepřijímá. Stoupenci védské moudrosti jsou dokonale obeznámeni s tím, že různé planety obývají různé živé bytosti, jako jsou polobozi, mudrci, Pitové, Gandharvové, Pannagové, Kinnarové, Cāraṇové, Siddhové a Apsary. Vedy oznamují, že na všech planetách—nejen v tomto hmotném, ale i v duchovním nebi — existují různé druhy živých bytostí. Přestože všechny vlastní tutéž duchovní povahu, kvalitou stejnou jako Nejvyšší Osobnost Božství, mají různá těla podle toho, jak je duše obalena osmi hmotnými prvky, jimiž jsou země, voda, oheň, vzduch, éter, mysl, inteligence a falešné ego. V duchovním světě však rozdíl mezi tělem a vtělenou bytostí neexistuje. V hmotném světě se rozdílné rysy projevují různými druhy těl na různých planetách. Z védské literatury máme podrobné informace, že na každé planetě — hmotné i duchovní — existují živé bytosti s různou inteligencí. Země je jednou z planet systému Bhūrloka. Nad Bhūrlokou existuje šest a pod ní sedm planetárních systémů. Celý vesmír se proto nazývá caturdaśa-bhuvana, což znamená, že je v něm čtrnáct různých planetárních systémů. Nad planetami v hmotném nebi existuje další nebe, známé jako paravyoma neboli duchovní nebe, kde se nacházejí duchovní planety. Jejich obyvatelé se zaměstnávají různými druhy láskyplné služby Nejvyšší Osobnosti Božství, které zahrnují různé rasy neboli vztahy, zvané dāsya-rasa, sakhya-rasa, vātsalya-rasa, mādhurya-rasa a parakīya-rasa, jež je ze všech nejvyšší. Tato parakīya-rasa, milenecká láska, existuje na Kṛṣṇaloce, kde žije Pán Kṛṣṇa. Kṛṣṇaloka se rovněž nazývá Goloka Vṛndāvana. Přestože tam Pán Kṛṣṇa žije neustále, expanduje se také do miliónů a miliard podob. V jedné z nich se zjevuje na této hmotné planetě v místě zvaném Vṛndāvan-dhām, kde odhaluje Své původní zábavy z dhámu Goloky Vṛndāvany v duchovním nebi, aby přilákal podmíněné duše domů, zpátky k Bohu.

4.20.37

Verš

bhagavān api rājarṣeḥ
sopādhyāyasya cācyutaḥ
harann iva mano ’muṣya
sva-dhāma pratyapadyata

Synonyma

bhagavān — Nejvyšší Osobnost Božství; api — také; rāja-ṛṣeḥ — svatého krále; sa-upādhyāyasya — společně se všemi kněžími; ca — také; acyutaḥ — Pán, který nepoklesne; haran — uchvátil; iva — vskutku; manaḥ — mysl; amuṣya — jeho; sva-dhāma — do Svého sídla; pratyapadyata — vrátil se.

Překlad

Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, Jenž nikdy nepoklesne, uchvátil mysl krále a přítomných kněží. Poté se vrátil do Svého sídla v duchovním nebi.

Význam

Jelikož Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, je zcela duchovní, může sestoupit z duchovního nebe, aniž by měnil Své tělo, a proto se nazývá acyuta, “ten, který nikdy nepoklesne”. Když však živá bytost poklesne do hmotného světa, musí přijmout hmotné tělo, a proto ji v jejím hmotném vtělení nelze nazvat acyuta. Jelikož živá bytost poklesne z pozice svého skutečného zaměstnání ve službě Pánu, dostává hmotné tělo, aby trpěla nebo usilovala o požitek ve strastiplných hmotných podmínkách života. Pokleslá živá bytost se proto nazývá cyuta, zatímco Pán je acyuta. Pán přitahoval všechny — nejen krále, ale i kněze, kteří byli velice připoutaní k védským obřadům. Jelikož je všepřitažlivý, nazývá se Kṛṣṇa neboli “ten, který přitahuje každého”. Pán se zjevil v obětní aréně Mahārāje Pṛthua jako Kṣīrodakaśāyī Viṣṇu, Jenž je úplnou expanzí Pána Kṛṣṇy. Je druhou inkarnací od Kāraṇodakaśāyī Viṣṇua, který je původem hmotného stvoření a který se expanduje jako Garbhodakaśāyī Viṣṇu, Jenž potom vstupuje do každého vesmíru. Kṣīrodakaśāyī Viṣṇu je jedním z puruṣů, kteří ovládají hmotné kvality přírody.

4.20.38

Verš

adṛṣṭāya namaskṛtya
nṛpaḥ sandarśitātmane
avyaktāya ca devānāṁ
devāya sva-puraṁ yayau

Synonyma

adṛṣṭāya — tomu, Jenž je mimo dosah hmotného pohledu; namaḥ-kṛtya — poklonil se; nṛpaḥ — král; sandarśita — zjevené; ātmane — Nejvyšší Duši; avyaktāya — Jenž je mimo projev hmotného světa; ca — také; devānām — polobohů; devāya — Nejvyššímu Pánu; sva-puram — do svého domu; yayau — vrátil se.

Překlad

Král Pṛthu se pak s úctou poklonil Nejvyšší Osobnosti Božství, Svrchovanému Pánu všech polobohů. Přestože je Pán mimo dosah hmotného pohledu, zjevil se očím Mahārāje Pṛthua. Poté, co se král poklonil, vrátil se do svého domova.

Význam

Nejvyššího Pána nelze vidět hmotnýma očima, ale jakmile se hmotné smysly očistí připoutaností k transcendentální láskyplné službě Pánu, Pán se očím oddaného zjeví. Avyakta znamená “neprojevený”. I když je hmotný svět výtvorem Nejvyšší Osobnosti Božství, Pán je pro hmotné oči neprojevený. Mahārāja Pṛthu ovšem svou čistou oddanou službou získal duchovní oči. Pán je proto označen jako sandarśitātmā — přestože Ho obyčejnýma očima nelze spatřit, zjevuje se očím oddaného.

Takto končí Bhaktivedantovy výklady ke dvacáté kapitole čtvrtého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Zjevení Pána Viṣṇua v obětní aréně Mahārāje Pṛthua”.

KAPITOLA DVACÁTÁ PRVNÍ

Pokyny Mahārāje Pṛthua

4.21.1

Verš

maitreya uvāca
mauktikaiḥ kusuma-sragbhir
dukūlaiḥ svarṇa-toraṇaiḥ
mahā-surabhibhir dhūpair
maṇḍitaṁ tatra tatra vai

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — velký mudrc Maitreya hovořil dále; mauktikaiḥ — perlami; kusuma — z květů; sragbhiḥ — girlandami; dukūlaiḥ — látkami; svarṇa — zlatými; toraṇaiḥ — bránami; mahā-surabhibhiḥ — provoněné; dhūpaiḥ — vonnými tyčinkami; maṇḍitam — vyzdobené; tatra tatra — tu a tam; vai — jistě.

Překlad

Velký mudrc Maitreya řekl Vidurovi: Když král vstoupil do svého města, bylo na jeho přivítání nádherně vyzdobené perlami, květinovými girlandami, krásnými látkami a zlatými bránami a celé bylo provoněné pronikavou vůní tyčinek.

Význam

Skutečné bohatství představují dary přírody, jako je zlato, stříbro, perly, drahokamy, čerstvé květy, stromy a hedvábné látky. Védská civilizace proto doporučuje zakládat bohatství a výzdobu na těchto přírodních darech Nejvyšší Osobnosti Božství. Takové bohatství ihned mění stav mysli a zduchovňuje celou atmosféru. Královské město Mahārāje Pṛthua zkrášlovala právě taková honosná výzdoba.

4.21.2

Verš

candanāguru-toyārdra-
rathyā-catvara-mārgavat
puṣpākṣata-phalais tokmair
lājair arcirbhir arcitam

Synonyma

candana — santálové dřevo; aguru — voňavá bylina; toya — vodou z; ārdra — pokropená; rathyā — cesta pro vůz; catvara — parčíky; mārgavat — uličky; puṣpa — květy; akṣata — celým; phalaiḥ — ovocem; tokmaiḥ — nerosty; lājaiḥ — navlhčené obilí; arcirbhiḥ — lampami; arcitam — ozdobené.

Překlad

Uličky, cesty a malé parky celého města byly pokropené voňavou vodou z byliny aguru a santálového dřeva a všude byla výzdoba z celého ovoce, květů, navlhčeného obilí, různých nerostů a lamp, což byly samé příznivé předměty.

4.21.3

Verš

savṛndaiḥ kadalī-stambhaiḥ
pūga-potaiḥ pariṣkṛtam
taru-pallava-mālābhiḥ
sarvataḥ samalaṅkṛtam

Synonyma

sa-vṛndaiḥ — s plody a květy; kadalī-stambhaiḥ — sloupy z banánovníků; pūga-potaiḥ — skupinami mladých zvířat a průvody slonů; pariṣkṛtam — krásně vyčištěné; taru — mladé rostliny; pallava — čerstvé listy mangovníků; mālābhiḥ — girlandami; sarvataḥ — všude; samalaṅkṛtam — krásně vyzdobené.

Překlad

Na křižovatkách byly trsy ovoce a květů, sloupy z banánovníků a větve betelových stromů. Všechna tato výzdoba byla velice přitažlivá.

4.21.4

Verš

prajās taṁ dīpa-balibhiḥ
sambhṛtāśeṣa-maṅgalaiḥ
abhīyur mṛṣṭa-kanyāś ca
mṛṣṭa-kuṇḍala-maṇḍitāḥ

Synonyma

prajāḥ — občané; tam — jemu; dīpa-balibhiḥ — s lampami; sambhṛta — vybavení; aśeṣa — v neomezeném množství; maṅgalaiḥ — příznivé předměty; abhīyuḥ — vyšli přivítat; mṛṣṭa — s nádherným tělesným leskem; kanyāḥ ca — a svobodné dívky; mṛṣṭa — srážejícími se; kuṇḍala — náušnicemi; maṇḍitāḥ — ozdobené.

Překlad

Když král procházel městskou branou, všichni občané ho uvítali množstvím příznivých předmětů, jako jsou lampy, květy a jogurt. Přivítalo ho také mnoho krásných svobodných dívek, jejichž těla zdobily různé šperky; zvláště náušnice, které narážely jedna do druhé.

Význam

Všechny přírodní produkty — arakové oříšky, banány, čerstvě vyrostlá pšenice, rýže, jogurt a rumělka — jež občané přinášeli a jež byly roztroušené po celém městě, jsou ve védské civilizaci považovány za příznivé předměty, vhodné k uvítání významného hosta, jako je ženich, král či duchovní mistr. Podobně příznivé je, když hosta vítají svobodné dívky, které jsou uvnitř i vně čisté, ozdobené a oblečené v krásných šatech. Kumārī, svobodné dívky, kterých se ještě nedotkla ruka žádného muže, tvoří velice příznivou část společnosti. Ty nejkonzervativnější rodiny v hinduistické společnosti ani dnes nedovolují svobodným dívkám, aby chodily samy ven a stýkaly se s chlapci. Dokud se dívky nevdají, chrání je pečlivě jejich rodiče, po svatbě je chrání jejich mladí manželé a ve stáří jejich děti. Jsou-li ženy jako třída takto chráněny, představují pro muže vždy příznivý zdroj energie.

4.21.5

Verš

śaṅkha-dundubhi-ghoṣeṇa
brahma-ghoṣeṇa cartvijām
viveśa bhavanaṁ vīraḥ
stūyamāno gata-smayaḥ

Synonyma

śaṅkha — lastury; dundubhi — kotle; ghoṣeṇa — jejich zvukem; brahma — védské; ghoṣeṇa — zpěvy; ca — také; ṛtvijām — kněží; viveśa — vcházel; bhavanam — do paláce; vīraḥ — král; stūyamānaḥ — uctívaný; gata-smayaḥ — bez pýchy.

Překlad

Když král vcházel do paláce, zněly lastury a kotle, kněží zpívali védské mantry a profesionální přednašeči recitovali různé modlitby. Král však přes všechno toto obřadné přivítání nebyl ani v nejmenším ovlivněn.

Význam

Král nezpyšněl, přestože byl uvítán s veškerým bohatstvím. Proto se říká, že velké osobnosti, jež oplývají bohatstvím a mocí, nikdy nezpyšní; uvádí se příklad stromu obtěžkaného ovocem a květy, který nestojí pyšně vzpřímený, ale sklání se pokorně k zemi. To je známka úžasného charakteru velkých osobností.

4.21.6

Verš

pūjitaḥ pūjayām āsa
tatra tatra mahā-yaśāḥ
paurāñ jānapadāṁs tāṁs tān
prītaḥ priya-vara-pradaḥ

Synonyma

pūjitaḥ — uctívaný; pūjayām āsa — nabízeli uctívání; tatra tatra — tu a tam; mahā-yaśāḥ — známý svými významnými činy; paurān — městská smetánka; jāna-padān — obyčejní obyvatelé; tān tān — takto; prītaḥ — uspokojený; priya-vara-pradaḥ — připravený dát jim všechno požehnání.

Překlad

Jak důležití, tak i obyčejní občané krále velice srdečně vítali a také on jim dával požehnání, po kterých toužili.

Význam

Na zodpovědného krále se mohli poddaní kdykoliv obrátit. Všichni občané — důležití i obyčejní — si obvykle přáli krále vidět a přijmout od něho požehnání. Král to věděl, a proto při každém setkání s občany okamžitě plnil jejich touhy či mírnil jejich rozhořčení. Zodpovědná monarchie je v takovýchto případech lepší než takzvaná demokratická vláda, ve které není za řešení stížností občanů nikdo zodpovědný, a lidé nemohou nejvyššího výkonného představitele státu ani osobně navštívit. V zodpovědném království neměli občané vůči vládě žádné stížnosti; a i když nějaké měli, mohli jít přímo za králem, aby je okamžitě uspokojil.

4.21.7

Verš

sa evam ādīny anavadya-ceṣṭitaḥ
karmāṇi bhūyāṁsi mahān mahattamaḥ
kurvan śaśāsāvani-maṇḍalaṁ yaśaḥ
sphītaṁ nidhāyāruruhe paraṁ padam

Synonyma

saḥ — král Pṛthu; evam — takto; ādīni — od samého začátku; anavadya — velkodušný; ceṣṭitaḥ — vykonával mnohé činnosti; karmāṇi — činy; bhūyāṁsi — opakovaně; mahān — velké; mahat-tamaḥ — větší než největší; kurvan — vykonával; śaśāsa — vládl; avani-maṇḍalam — povrch Země; yaśaḥ — sláva; sphītam — rozšířená; nidhāya — získal; āruruhe — byl povýšen; param padam — k lotosovým nohám Nejvyššího Pána.

Překlad

Král Pṛthu převyšoval i tu největší duši, a proto byl hoden úcty všech. Za své vlády nad celým světem vykonal mnoho slavných činů a velkodušnost ho nikdy neopouštěla. Poté, co se dočkal tak velkého úspěchu a slávy, která se rozšířila po celém vesmíru, dosáhl nakonec lotosových nohou Nejvyšší Osobnosti Božství.

Význam

Zodpovědný král nebo hlavní představitel státu musí při vládnutí plnit mnoho závažných povinností. Nejdůležitější z nich je konat různé oběti podle příkazů védských písem. Dále je zavázán dohlížet na to, aby každý občan vykonával povinnosti předepsané pro společenství, do kterého náleží; musí se tedy postarat, aby každý dokonale plnil povinnosti určené pro jednotlivé varṇy a āśramy. Kromě toho musí — jak názorně předvedl král Pṛthu — zajistit na Zemi co největší úrodu obilí.

Existují různé druhy velkých osobností — velké, větší a největší — ale král Pṛthu je všechny překonal. Proto je zde označen jako mahat-tamaḥ, větší než největší. Mahārāja Pṛthu byl kṣatriya a své kšatrijské povinnosti plnil dokonale. Své příslušné povinnosti mohou dokonale plnit i brāhmaṇové, vaiśyové a śūdrové, a díky tomu být na konci života povýšeni do transcendentálního světa, který se nazývá paraṁ padam. Vaikuṇṭhských planet (paraṁ padam) lze dosáhnout jedině oddanou službou. Oblast neosobního Brahmanu se také nazývá paraṁ padam, ale kdo není připoutaný k Osobnosti Božství, musí z neosobního paraṁ padam znovu poklesnout do hmotného světa. Je proto řečeno: āruhya kṛcchreṇa paraṁ padaṁ tataḥ — impersonalisté vyvíjejí velké úsilí, aby dosáhli paraṁ padam v neosobní záři brahmajyoti, ale jelikož nemají vztah s Nejvyšší Osobností Božství, poklesnou bohužel zpátky do hmotného světa. Když někdo letí meziplanetárním prostorem, může vyletět velice vysoko, ale pokud nedosáhne nějaké planety, musí se znovu vrátit na Zemi. Jelikož impersonalisté, kteří dospěli do paraṁ padam v neosobní záři brahmajyoti, nevstupují na vaikuṇṭhské planety, vracejí se zpátky do tohoto hmotného světa a získávají útočiště na jedné z hmotných planet. Mohou sice dosáhnout Brahmaloky neboli Satyaloky, ale všechny tyto planety se nacházejí v hmotném světě.

4.21.8

Verš

sūta uvāca
tad ādi-rājasya yaśo vijṛmbhitaṁ
guṇair aśeṣair guṇavat-sabhājitam
kṣattā mahā-bhāgavataḥ sadaspate
kauṣāraviṁ prāha gṛṇantam arcayan

Synonyma

sūtaḥ uvāca — Sūta Gosvāmī pravil; tat — ta; ādi-rājasya — původního krále; yaśaḥ — sláva; vijṛmbhitam — vysoce kvalifikovaného; guṇaiḥ — vlastnostmi; aśeṣaiḥ — neomezenými; guṇa-vat — náležitě; sabhājitam — chváleného; kṣattā — Vidura; mahā-bhāgavataḥ — velký, svatý oddaný; sadaḥ-pate — vůdce velkých mudrců; kauṣāravim — Maitreyovi; prāha — řekl; gṛṇantam — když hovořil; arcayan — vzdal uctivé poklony.

Překlad

Sūta Gosvāmī pokračoval: Ó Śaunako, vůdce velkých mudrců, poté, co velký oddaný Vidura vyslechl Maitreyovo vyprávění o různých činnostech Mahārāje Pṛthua — plně kvalifikovaného a oslavovaného původního krále, který byl veleben po celém světě — velice pokorně Maitreyu Ṛṣiho uctil a položil mu následující otázku.

4.21.9

Verš

vidura uvāca
so ’bhiṣiktaḥ pṛthur viprair
labdhāśeṣa-surārhaṇaḥ
bibhrat sa vaiṣṇavaṁ tejo
bāhvor yābhyāṁ dudoha gām

Synonyma

viduraḥ uvāca — Vidura pravil; saḥ — on (král Pṛthu); abhiṣiktaḥ — když byl dosazen na trůn; pṛthuḥ — král Pṛthu; vipraiḥ — velkými mudrci a brāhmaṇy; labdha — dostal; aśeṣa — nesčetné; sura-arhaṇaḥ — dary od polobohů; bibhrat — rozšířil; saḥ — on; vaiṣṇavam — který získal od Pána Viṣṇua; tejaḥ — síla; bāhvoḥ — paže; yābhyām — jimiž; dudoha — využíval; gām — Zemi.

Překlad

Vidura pravil: Můj drahý brāhmaṇo Maitreyo, je nesmírně povzbuzující slyšet, že velcí mudrci a brāhmaṇové dosadili na trůn krále Pṛthua. Všichni polobozi ho obdarovali nesčetnými dary a on rozšířil svůj vliv díky tomu, že získal sílu osobně od Pána Viṣṇua. Velice tak zlepšil podmínky na Zemi.

Význam

Jelikož byl Pṛthu Mahārāja zplnomocněnou inkarnací Pána Viṣṇua a přirozeně i velkým vaiṣṇavou (oddaným Pána), byli s ním všichni polobozi spokojeni a obdarovali ho různými dary, které mu měly pomoci v zastávání jeho královské moci. Jeho korunovace se zúčastnili i velcí mudrci a světci. S jejich požehnáním tedy vládl Zemi a využíval jejích zásob k nejvyšší spokojenosti obyčejných lidí. To již bylo vysvětleno v minulých kapitolách, které popisují činnosti krále Pṛthua. Jak se ukáže v dalším verši, každá výkonná hlava státu má kráčet ve stopách Mahārāje Pṛthua a vzít si z něho příklad ve svém království. Tento postup je tak dokonalý, že jeho následováním bude každý šťastný, a všichni tak budou moci snadno vykonávat oddanou službu Nejvyšší Osobnosti Božství bez ohledu na to, zda je hlavním výkonným představitelem král či prezident nebo zda je vláda monarchistická či demokratická.

4.21.10

Verš

ko nv asya kīrtiṁ na śṛṇoty abhijño
yad-vikramocchiṣṭam aśeṣa-bhūpāḥ
lokāḥ sa-pālā upajīvanti kāmam
adyāpi tan me vada karma śuddham

Synonyma

kaḥ — kdo; nu — ale; asya — krále Pṛthua; kīrtim — slavné činy; na śṛṇoti — neposlouchá; abhijñaḥ — inteligentní; yat — jeho; vikrama — udatnost; ucchiṣṭam — zbytky; aśeṣa — nesčetní; bhūpāḥ — králové; lokāḥ — planety; sa-pālāḥ — s jejich polobohy; upajīvanti — zajišťují živobytí; kāmam — vytoužené předměty; adya api — až po; tat — to; me — mně; vada — prosím, pověz; karma — činnosti; śuddham — příznivé.

Překlad

Pṛthu Mahārāja vykonával tak slavné činy a byl ve svém způsobu vládnutí tak velkodušný, že všichni králové a polobozi na různých planetách dodnes kráčejí v jeho stopách. Kdo by nechtěl naslouchat o jeho věhlasných skutcích? Přeji si o Pṛthuovi Mahārājovi slyšet víc a víc, protože jeho činnosti jsou velice zbožné a příznivé.

Význam

Světec Vidura chtěl opakovaným nasloucháním o Pṛthuovi Mahārājovi dát příklad všem obyčejným králům a vládním představitelům, kteří by měli chtít znovu a znovu naslouchat o činnostech Pṛthua Mahārāje, aby také dokázali svědomitě vládnout svým královstvím či státům v zájmu míru a blahobytu všech lidí. V současné době bohužel nikdo nechce o Pṛthuovi Mahārājovi naslouchat či kráčet v jeho stopách, a proto žádný národ na světě není šťastný ani nedělá pokroky v duchovním poznání, přestože to je jediným cílem lidského života.

4.21.11

Verš

maitreya uvāca
gaṅgā-yamunayor nadyor
antarā kṣetram āvasan
ārabdhān eva bubhuje
bhogān puṇya-jihāsayā

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — velký světec Maitreya pravil; gaṅgā — řeka Ganga; yamunayoḥ — řeky Yamuny; nadyoḥ — těchto dvou řek; antarā — mezi; kṣetram — země; āvasan — tam žil; ārabdhān — předurčené; eva — jako; bubhuje — užíval; bhogān — štěstí; puṇya — zbožné činnosti; jihāsayā — aby zmenšil.

Překlad

Velký světec Maitreya řekl Vidurovi: Můj milý Viduro, král Pṛthu žil na území mezi dvěma velkými řekami, Gangou a Yamunou. Jelikož oplýval bohatstvím, zdálo se, že si užívá svého předurčeného štěstí, aby zmenšil výsledky svých minulých zbožných činností.

Význam

Pojmy “zbožné” a “bezbožné” se mohou týkat jedině činností obyčejné živé bytosti. Mahārāja Pṛthu však byl zplnomocněnou inkarnací Pána Viṣṇua, a reakcím za zbožné či bezbožné činnosti proto nepodléhal. Jak jsme již dříve vysvětlili, živá bytost, kterou Nejvyšší Pán zvláště zmocnil jednat za určitým účelem, se nazývá śaktyāveśa-avatāra. Pṛthu Mahārāja byl nejen śaktyāveśa-avatārem, ale také velkým oddaným. Oddaný nepodléhá reakcím za své minulé činy. V Brahma-saṁhitě je řečeno: karmāṇi nirdahati kintu ca bhakti-bhājām — Nejvyšší Osobnost Božství odstraňuje výsledky minulých zbožných a bezbožných činností oddaných. Slova ārabdhān eva znamenají “jakoby získané minulými činy”, ale v případě Pṛthua Mahārāje nepřipadaly reakce za minulé činy v úvahu, a proto je zde použito slovo eva, aby se zdůraznil rozdíl oproti obyčejným osobám. V Bhagavad-gītě Pán říká: avajānanti māṁ mūḍhāḥ, což znamená, že lidé někdy mylně pokládají inkarnaci Nejvyšší Osobnosti Božství za obyčejného člověka. Nejvyšší Bůh, Jeho inkarnace či Jeho oddaní se mohou vydávat za obyčejné lidi, ale nikdy by za ně neměli být považováni. A naopak; obyčejný člověk, jehož totožnost nedokládají autorizované výroky śāster a ācāryů, by neměl být považován za inkarnaci či oddaného. Sanātana Gosvāmī zjistil z śāster, že Pán Caitanya Mahāprabhu je přímou inkarnací Kṛṣṇy, Nejvyšší Osobnosti Božství, ačkoliv Pán Caitanya Sám tuto skutečnost nikdy neprozradil. Obecně se tedy doporučuje nepokládat ācāryu či gurua za obyčejného člověka.

4.21.12

Verš

sarvatrāskhalitādeśaḥ
sapta-dvīpaika-daṇḍa-dhṛk
anyatra brāhmaṇa-kulād
anyatrācyuta-gotrataḥ

Synonyma

sarvatra — všude; askhalita — neodvolatelný; ādeśaḥ — příkaz; sapta-dvīpa — sedm ostrovů; eka — jeden; daṇḍa-dhṛk — vládce, který třímá žezlo; anyatra — kromě; brāhmaṇa-kulāt — brāhmaṇů a světců; anyatra — kromě; acyuta-gotrataḥ — potomků Nejvyšší Osobnosti Božství (vaiṣṇavů).

Překlad

Mahārāja Pṛthu neměl jako král soupeře a třímal žezlo vlády nad všemi sedmi ostrovy Země. Kromě světců, brāhmaṇů a potomků Nejvyšší Osobnosti Božství (vaiṣṇavů) si nikdo nemohl dovolit neuposlechnout jeho neodvolatelných příkazů.

Význam

Sapta-dvīpa je sedm velkých ostrovů — kontinentů: (1) Asie, (2) Evropa, (3) Afrika, (4) Severní Amerika, (5) Jižní Amerika, (6) Austrálie a (7) Oceánie. V moderní době si lidé myslí, že ve védském či prehistorickém období nebyla Amerika a mnoho dalších částí světa známé, ale to není pravda. Pṛthu Mahārāja vládl světu mnoho tisíc let před začátkem takzvané historické doby a zde se jasně uvádí, že tehdy byly všechny části světa nejen známy, ale navíc podléhaly vládě jednoho krále, Mahārāje Pṛthua. Zemí, ve které Mahārāja Pṛthu žil, byla očividně Indie, jelikož v jedenáctém verši této kapitoly je řečeno, že žil na území mezi řekami Gangou a Yamunou. Toto území zvané Brahmāvarta je v moderní době známé jako určité části Pandžábu a severní Indie. Je zřejmé, že indičtí králové kdysi vládli celému světu a že jejich kultura byla védská.

Slovo askhalita vyjadřuje, že nikdo na celém světě si nemohl dovolit neuposlechnout králových příkazů. Tyto příkazy však nebyly nikdy vydávány s cílem ovládat světce či potomky Nejvyšší Osobnosti Božství, Viṣṇua. Nejvyšší Pán se nazývá Acyuta a Arjuna tak oslovuje Pána Kṛṣṇu v Bhagavad-gītě (senayor ubhayor madhye rathaṁ sthāpaya me 'cyuta). Acyuta je označení toho, kdo nepoklesne, protože není nikdy ovlivněn kvalitami hmotné přírody. Když živá bytost poklesne ze svého původního postavení do hmotného světa, stává se cyutou, což znamená, že zapomíná na svůj vztah s Acyutou. Každá živá bytost je ve skutečnosti nedílnou částí, synem Nejvyšší Osobnosti Božství. Když je ovlivněna kvalitami hmotné přírody, zapomíná na tento vztah a uvažuje v rámci různých životních druhů. Jakmile však znovu získá své původní vědomí, již si takových tělesných označení nevšímá. Bhagavad-gītā (5.18) to popisuje slovy paṇḍitāḥ sama-darśinaḥ.

Hmotná označení vedou k rozlišování podle kasty, barvy pleti, vyznání, národnosti a podobně. Různé gotry neboli rodinná označení se liší podle hmotného těla, ale ten, kdo přijme proces vědomí Kṛṣṇy, se okamžitě stává jedním z členů Acyuta-gotry, potomků Nejvyšší Osobnosti Božství, a od té chvíle je transcendentální všem hlediskům co se týče kasty, vyznání, barvy pleti a národnosti.

Pṛthu Mahārāja neměl moc nad brāhmaṇa-kulou — nad znalci védských písem — ani nad vaiṣṇavy, kteří se vymykají hlediskům Ved. Proto je řečeno:

arcye viṣṇau śilā-dhīr guruṣu nara-matir vaiṣṇave jāti-buddhir
viṣṇor vā vaiṣṇavānāṁ kali-mala-mathane pāda-tīrthe 'mbu-buddhiḥ
śrī-viṣṇor nāmni mantre sakala-kaluṣa-he śabda-sāmānya-buddhir
viṣṇau sarveśvareśe tad-itara-sama-dhīr yasya vā nārakī saḥ

“Ten, kdo považuje Božstvo v chrámu za výtvor ze dřeva či kamene, duchovního mistra v učednické posloupnosti za obyčejného člověka, vaiṣṇavu v Acyuta-gotře za člena určité kasty či stoupence určitého vyznání a caraṇāmṛtu či vodu z Gangy za obyčejnou vodu, je pokládán za obyvatele pekla.” (Padma Purāṇa)

Z údajů této sloky je zřejmé, že obyčejným lidem má král vládnout do té doby, než dosáhnou úrovně vaiṣṇavů a brāhmaṇů, kteří nepodléhají nikomu. Brāhmaṇa je ten, kdo zná Brahman, neosobní rys Absolutní Pravdy, a vaiṣṇava ten, kdo slouží Nejvyšší Osobnosti Božství.

4.21.13

Verš

ekadāsīn mahā-satra-
dīkṣā tatra divaukasām
samājo brahmarṣīṇāṁ ca
rājarṣīṇāṁ ca sattama

Synonyma

ekadā — jednou; āsīt — přijal slib; mahā-satra — velká oběť; dīkṣā — zasvěcení; tatra — na tom obřadu; diva-okasām — polobohů; samājaḥ — shromáždění; brahma-ṛṣīṇām — velkých svatých brāhmaṇů; ca — také; rāja-ṛṣīṇām — velkých svatých králů; ca — také; sat-tama — největší z oddaných.

Překlad

Jednou král Pṛthu zahájil velikou oběť, na které se shromáždili všichni proslulí svatí mudrci, brāhmaṇové, polobozi z vyšších planetárních soustav a velcí svatí králové, známí jako rājarṣiové.

Význam

Nejdůležitějším údajem tohoto verše je, že i když král Pṛthu žil v Indii, mezi řekami Gangou a Yamunou, jeho velké oběti se zúčastnili i polobozi. To naznačuje, že dříve byli polobozi na této planetě častými hosty. Velké osobnosti, jako byl Arjuna, Yudhiṣṭhira a mnozí další, zase navštěvovali vyšší planetární soustavy. Existovalo tedy meziplanetární spojení, které se uskutečňovalo prostřednictvím vhodných letadel a kosmických lodí.

4.21.14

Verš

tasminn arhatsu sarveṣu
sv-arciteṣu yathārhataḥ
utthitaḥ sadaso madhye
tārāṇām uḍurāḍ iva

Synonyma

tasmin — na tom velkém setkání; arhatsu — všech těch, kteří si zaslouží uctívání; sarveṣu — ti všichni; su-arciteṣu — uctívaní podle svého postavení; yathā-arhataḥ — jak si zasloužili; utthitaḥ — povstal; sadasaḥ — mezi členy shromáždění; madhye — uprostřed; tārāṇām — hvězd; uḍu-rāṭ — měsíc; iva — jako.

Překlad

Mahārāja Pṛthu nejprve uctil všechny ctihodné návštěvníky tohoto velkého shromáždění s ohledem na jejich postavení. Když poté povstal uprostřed přítomných, vypadalo to, jako by mezi hvězdami vyšel úplněk.

Význam

Přijímání velkých, vznešených osobností, jak ho uspořádal Pṛthu Mahārāja ve velké obětní aréně, je podle védského systému nesmírně důležité. Prvním úkonem při vítání hostů je umytí jejich nohou. Z védské literatury se dozvídáme, že jednou, když Mahārāja Yudhiṣṭhira pořádal rājasūya-yajñu, se Kṛṣṇa ujal mytí nohou návštěvníků. Stejně tak i Mahārāja Pṛthu zařídil náležité přijetí polobohů, svatých mudrců, brāhmaṇů a velkých králů.

4.21.15

Verš

prāṁśuḥ pīnāyata-bhujo
gauraḥ kañjāruṇekṣaṇaḥ
sunāsaḥ sumukhaḥ saumyaḥ
pīnāṁsaḥ sudvija-smitaḥ

Synonyma

prāṁśuḥ — velmi vysoký; pīna-āyata — mohutné; bhujaḥ — paže; gauraḥ — světlé pleti; kañja — podobnýma lotosu; aruṇa-īkṣaṇaḥ — s jasnýma očima, které připomínaly východ slunce; su-nāsaḥ — rovný nos; su-mukhaḥ — s nádherným obličejem; saumyaḥ — vážného vzezření; pīna-aṁsaḥ — široká ramena; su — krásné; dvija — zuby; smitaḥ — usmívající se.

Překlad

Král Pṛthu byl vysoký a statný, měl široká ramena, mohutné paže a světlou pleť. Jeho vzezření bylo vážné. Měl rovný nos, oči jasné jako vycházející slunce a v jeho nádherném obličeji zářily krásné zuby.

Význam

Ze čtyř společenských řádů (které představují brāhmaṇové, kṣatriyové, vaiśyové a śūdrové) jsou kṣatriyové — jak muži, tak ženy — obvykle velmi krásní. Z následujících veršů bude zřejmé, že Mahārāja Pṛthu měl nejen přitažlivé tělesné rysy, jak je zde popsáno, ale navíc jeho tělo zdobily význačné, zcela příznivé znaky.

Říká se, že tvář je zrcadlem mysli. Mentální stav člověka se projevuje v rysech jeho obličeje. Tělesné rysy dané osoby odpovídají jejím minulým činům, neboť svým jednáním si živá bytost předurčuje další tělo — ať už ve společnosti lidí, zvířat či polobohů. To je důkaz převtělování duše různými druhy těl.

4.21.16

Verš

vyūḍha-vakṣā bṛhac-chroṇir
vali-valgu-dalodaraḥ
āvarta-nābhir ojasvī
kāñcanorur udagra-pāt

Synonyma

vyūḍha — široká; vakṣāḥ — hruď; bṛhat-śroṇiḥ — silný pas; vali — vrásky; valgu — velmi krásné; dala — jako list banyánu; udaraḥ — břicho; āvarta — spirálovitě točený; nābhiḥ — pupek; ojasvī — zářivá; kāñcana — zlatá; uruḥ — stehna; udagra-pāt — klenutý nárt.

Překlad

Mahārāja Pṛthu měl širokou hruď a silný pas. Břicho s vráskami na kůži svou stavbou připomínalo banyánový list. Jeho pupek byl spirálovitě točený a hluboký, stehna měla zlatý odstín a nárt byl klenutý.

4.21.17

Verš

sūkṣma-vakrāsita-snigdha-
mūrdhajaḥ kambu-kandharaḥ
mahā-dhane dukūlāgrye
paridhāyopavīya ca

Synonyma

sūkṣma — velice jemné; vakra — kadeřavé; asita — černé; snigdha — hladké; mūrdhajaḥ — vlasy; kambu — jako lastura; kandharaḥ — krk; mahā-dhane — velmi cenného; dukūla-agrye — oblečen v dhotī; paridhāya — na horní části těla; upavīya — umístěný jako posvátná šňůra; ca — také.

Překlad

Měl kadeřavé vlasy černé barvy, jež byly velmi jemné a hladké, a jeho krk, který se podobal lastuře, zdobily příznivé linie. Na sobě měl velice cenné dhotī a na horní části těla krásný přehoz.

4.21.18

Verš

vyañjitāśeṣa-gātra-śrīr
niyame nyasta-bhūṣaṇaḥ
kṛṣṇājina-dharaḥ śrīmān
kuśa-pāṇiḥ kṛtocitaḥ

Synonyma

vyañjita — naznačující; aśeṣa — nesčetné; gātra — tělesná; śrīḥ — krása; niyame — usměrněný; nyasta — odložil; bhūṣaṇaḥ — oděv; kṛṣṇa — černá; ajina — kůže; dharaḥ — oblékl; śrīmān — krásný; kuśa-pāṇiḥ — s trávou kuśa na prstech; kṛta — vykonal; ucitaḥ — co je třeba.

Překlad

Když měl být Mahārāja Pṛthu zasvěcen do vykonání oběti, musel odložit svůj drahocenný šat, a tak bylo možné spatřit jeho přirozenou tělesnou krásu. Bylo velice příjemné se dívat, jak si obléká černou jelení kůži a na ruce má prsten z trávy kuśa, neboť to umocňovalo přirozenou krásu jeho těla. Než začal vykonávat oběť, podřídil se všem usměrňujícím zásadám.

4.21.19

Verš

śiśira-snigdha-tārākṣaḥ
samaikṣata samantataḥ
ūcivān idam urvīśaḥ
sadaḥ saṁharṣayann iva

Synonyma

śiśira — rosa; snigdha — vlhké; tārā — hvězdy; akṣaḥ — oči; samaikṣata — rozhlédl se; samantataḥ — kolem; ūcivān — začal hovořit; idam — tento; urvīśaḥ — vznešený; sadaḥ — mezi členy shromáždění; saṁharṣayan — zvyšující jejich blaženost; iva — jako.

Překlad

Aby povzbudil členy shromáždění a zvýšil jejich blaženost, pohlédl na ně očima, které vypadaly jako hvězdy na nebi, jež pokrývá rosa. Potom k nim silným hlasem promluvil.

4.21.20

Verš

cāru citra-padaṁ ślakṣṇaṁ
mṛṣṭaṁ gūḍham aviklavam
sarveṣām upakārārthaṁ
tadā anuvadann iva

Synonyma

cāru — krásná; citra-padam — květnatá; ślakṣṇam — velice jasná; mṛṣṭam — závažná; gūḍham — smysluplná; aviklavam — bez pochybností; sarveṣām — pro všechny; upakāra-artham — aby jim prospěl; tadā — tehdy; anuvadan — začal opakovat; iva — jako.

Překlad

Řeč Mahārāje Pṛthua byla krásná, plná přirovnání, jasně srozumitelná a velmi příjemná na poslech. Všechna jeho slova byla vážná a rozhodná. Vypadá to, že když hovořil, vyjadřoval svou osobní realizaci Absolutní Pravdy, aby tak prospěl všem přítomným.

Význam

Mahārāja Pṛthu byl krásný co se týče vnějších tělesných rysů a také jeho řeč byla ve všech ohledech úžasná. Jeho slova, pěkně sestavená do ozdobného jazyka plného přirovnání, byla příjemná na poslech. Nebyla jen lahodná, ale také velice snadno srozumitelná a prostá pochyb a dvojsmyslů.

4.21.21

Verš

rājovāca
sabhyāḥ śṛṇuta bhadraṁ vaḥ
sādhavo ya ihāgatāḥ
satsu jijñāsubhir dharmam
āvedyaṁ sva-manīṣitam

Synonyma

rājā uvāca — král začal hovořit; sabhyāḥ — oslovuje dámy a pány; śṛṇuta — laskavě naslouchejte; bhadram — štěstí; vaḥ — vaše; sādhavaḥ — všechny velké duše; ye — které; iha — zde; āgatāḥ — přítomné; satsu — ušlechtilým osobám; jijñāsubhiḥ — ten, kdo je zvídavý; dharmam — náboženské zásady; āvedyam — je třeba předložit; sva-manīṣitam — něčí závěry.

Překlad

Král Pṛthu pravil: Ó vznešení členové shromáždění, nechť je vám osud příznivý! Ó velké duše, které jste se přišly zúčastnit tohoto setkání, vyslechněte prosím pozorně mou modlitbu. Ten, kdo je skutečně zvídavý, musí předložit své rozhodnutí shromáždění ušlechtilých duší.

Význam

V tomto verši je velmi důležité slovo sādhavaḥ, “všechny velké duše”. Když je někdo velký a slavný, mnoho bezohledných lidí se stane jeho nepřáteli, neboť závist je u materialistů přirozená. Na každém setkání jsou přítomní různí lidé, a proto lze předpokládat, že Mahārāja Pṛthu měl díky své velikosti v tomto shromáždění jistě několik nepřátel, přestože svůj postoj nemohli dát najevo. Mahārāja Pṛthu se ovšem zajímal o vznešené lidi, a proto nejprve oslovil všechny čestné přítomné a o závistivé se nestaral. Nevystupoval však jako královská autorita, zplnomocněná poroučet každému, neboť své prohlášení chtěl pokorně předložit shromáždění velkých mudrců a světců. Jako velký král celého světa jim mohl rozkazovat, ale byl tak pokorný, mírný a čestný, že jim svůj výrok předložil k souhlasu, aby si ujasnil své zralé rozhodnutí. Každý v tomto hmotném světě je podmíněn kvalitami hmotné přírody, a má proto čtyři nedostatky. Pṛthu Mahārāja byl sice mimo jejich vliv, ale přesto své výroky předložil k posouzení přítomným velkým duším, mudrcům a světcům jako obyčejná podmíněná duše.

4.21.22

Verš

ahaṁ daṇḍa-dharo rājā
prajānām iha yojitaḥ
rakṣitā vṛttidaḥ sveṣu
setuṣu sthāpitā pṛthak

Synonyma

aham — já; daṇḍa-dharaḥ — ten, kdo třímá žezlo; rājā — král; prajānām — občanů; iha — na tomto světě; yojitaḥ — zaměstnaný; rakṣitā — ochránce; vṛtti-daḥ — ten, kdo zaměstnává; sveṣu — v jejich vlastních; setuṣu — příslušných společenských řádech; sthāpitā — ustanovené; pṛthak — odlišně.

Překlad

Král Pṛthu pokračoval: Milostí Nejvyššího Pána jsem byl jmenován králem této planety. Třímám žezlo, abych vládl občanům, chránil je před veškerým nebezpečím a dával jim zaměstnání odpovídající jejich postavení ve společenském řádu, který vychází z védských pokynů.

Význam

Král je považován za vyvoleného Nejvyšší Osobností Božství, aby dohlížel na zájmy své planety. Na každé planetě je určitá vládnoucí osoba, stejně jako můžeme vidět, že v každé zemi vládne nějaký prezident. Ať už se jedná o prezidenta či krále, je třeba vědět, že tuto příležitost dostal od Nejvyššího Pána. Podle védského systému je král pokládán za zástupce Boha a občané ho ctí jako Boha v lidské podobě. Vedy uvádějí, že Nejvyšší Pán udržuje všechny živé bytosti (a zvláště lidské), aby je povznesl k nejvyšší dokonalosti. Když živá bytost po mnoha a mnoha zrozeních v nižších životních druzích dosáhne lidské, a zvláště civilizované podoby, pak společnost ve které žije, musí být rozdělena do čtyř kategorií, jak nařizuje Nejvyšší Osobnost Božství v Bhagavad-gītě (cātur-varṇyaṁ mayā sṛṣṭam atd.). Čtyři společenské třídy — brāhmaṇové, kṣatriyové, vaiśyové a śūdrové — představují přirozené rozdělení lidské společnosti, a jak prohlásil Pṛthu Mahārāja, každý člověk musí mít ve své příslušné společenské třídě náležité zaměstnání, které mu bude sloužit jako zdroj živobytí. Povinností krále či vlády je zajistit, aby lidé dodržovali společenský řád a byli zaměstnáni plněním svých předepsaných povinností. V moderní době ochrana od vlády či krále neexistuje, a proto se společenský řád prakticky zhroutil. Nikdo neví, kdo je brāhmaṇa, kṣatriya, vaiśya a śūdra, a lidé se hlásí k určité společenské třídě pouze na základě svého původu. Povinností vlády je znovu ustanovit společenský řád podle předepsaných činností a kvalit hmotné přírody, neboť tak se obyvatelstvo celého světa stane skutečně civilizovaným. Pokud se lidská společnost neřídí danými povinnostmi čtyř společenských tříd, není o nic lepší než společnost zvířat, ve které nikdy není klid, mír a blahobyt, ale jen nepořádek a zmatek. Mahārāja Pṛthu jakožto ideální král védský společenský řád pečlivě udržoval.

Prajāyate iti prajā. Slovo prajā označuje toho, kdo se narodí. Pṛthu Mahārāja proto zaručoval ochranu pro prajānām — všechny živé bytosti, které se narodily v jeho království. Prajā označuje nejen lidi, ale i zvířata, stromy a všechny ostatní živé bytosti. Povinností krále je zajistit všem živým bytostem ochranu a potravu. Hlupáci a darebáci v moderní společnosti nemají žádné poznání o rozsahu vládní zodpovědnosti. Zvířata jsou také občany země, ve které se shodou okolností narodila, a mají rovněž právo žít na účet Nejvyššího Pána. Zasahování do života zvířat masovým zabíjením na jatkách přinese v budoucnosti řezníkovi, jeho zemi a vládě katastrofální následky.

4.21.23

Verš

tasya me tad-anuṣṭhānād
yān āhur brahma-vādinaḥ
lokāḥ syuḥ kāma-sandohā
yasya tuṣyati diṣṭa-dṛk

Synonyma

tasya — jeho; me — moje; tat — to; anuṣṭhānāt — vykonáváním; yān — to, co; āhuḥ — je řečeno; brahma-vādinaḥ — odborníky v oblasti védského poznání; lokāḥ — planety; syuḥ — stanou se; kāma-sandohāḥ — naplnění vytoužených cílů; yasya — Jehož; tuṣyati — je uspokojen; diṣṭa-dṛk — ten, který vidí osud všech.

Překlad

Mahārāja Pṛthu řekl: Myslím, že vykonáváním svých královských povinností budu moci dospět k vytouženým cílům, které popisují odborníci v oblasti védského poznání. Toho lze bezpochyby dosáhnout potěšením Nejvyšší Osobnosti Božství, Pána, který vidí osud všech.

Význam

Mahārāja Pṛthu klade zvláštní důraz na slovo brahma-vādinaḥ (“odborníky v oblasti védského poznání”). Brahma označuje Vedy, které se také nazývají śabda-brahma, “transcendentální zvuk”. Transcendentální zvuk není obyčejnou řečí, i když je zdánlivě zapsán obyčejným jazykem. Důkazy z védské literatury je třeba přijímat jako konečnou autoritu. Ve védské literatuře je mnoho informací a samozřejmě také informace o vykonávání královských povinností. Zodpovědný král, který plní svou určenou povinnost tím, že všem živým bytostem na své planetě poskytuje náležitou ochranu, je povýšen na nebeské planety. To také závisí na potěšení Nejvyššího Pána. Není pravda, že když někdo řádně plní své povinnosti, bude automaticky povýšen — povýšení závisí na spokojenosti Nejvyšší Osobnosti Božství. Z toho je třeba vyvodit konečný závěr, že člověk může dosáhnout vytouženého výsledku svých činností uspokojením Nejvyššího Pána. To rovněž potvrzuje druhá kapitola prvního zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu:

ataḥ pumbhir dvija-śreṣṭhā
varṇāśrama-vibhāgaśaḥ
svanuṣṭhitasya dharmasya
saṁsiddhir hari-toṣaṇam

Dokonalostí toho, jak člověk vykonává své určené povinnosti, je konečná spokojenost Nejvyššího Pána. Slovo kāma-sandohāḥ znamená “dosažení vytouženého výsledku”. Každý si přeje dosáhnout konečného cíle života, ale v moderní civilizaci si velcí vědci myslí, že lidský život nemá žádný plán. Tato naprostá nevědomost přivádí civilizaci do velkého nebezpečí. Lidé neznají přírodní zákony, které představují nařízení Nejvyšší Osobnosti Božství. Jelikož jsou prvotřídními ateisty, nevěří v existenci Boha a Jeho nařízení, a proto nevědí, jak příroda funguje. Následkem čiré nevědomostí lidí, dokonce i takzvaných vědců a filozofů, se z života stává nebezpečná hra, ve které lidské bytosti nevědí, zda dělají nějaký pokrok. Podle Śrīmad-Bhāgavatamu (7.5.30) dělají pokrok pouze do nejtemnějších oblastí hmotné existence. Adānta-gobhir viśatāṁ tamisram. Proto bylo založeno hnutí pro vědomí Kṛṣṇy, aby dalo filozofům, vědcům a ostatním lidem náležité poznání o životním osudu. Každý by měl existence tohoto hnutí využít a poučit se o skutečném cíli života.

4.21.24

Verš

ya uddharet karaṁ rājā
prajā dharmeṣv aśikṣayan
prajānāṁ śamalaṁ bhuṅkte
bhagaṁ ca svaṁ jahāti saḥ

Synonyma

yaḥ — kdokoliv (král či vládce); uddharet — vymáhá; karam — daně; rājā — král; prajāḥ — občané; dharmeṣu — ve vykonávání jejich příslušných povinností; aśikṣayan — aniž by je učil, jak mají vykonávat příslušné povinnosti; prajānām — občanů; śamalam — bezbožné; bhuṅkte — užívá; bhagam — štěstí; ca — také; svam — své vlastní; jahāti — ztrácí; saḥ — ten král.

Překlad

Každý král, který neučí své občany, jak mají vykonávat své příslušné povinnosti v rámci vareṇ a āśramů, ale pouze od nich vymáhá poplatky a daně, je nucen trpět za jejich bezbožné činnosti. Kromě tohoto ponížení navíc přichází o své vlastní štěstí.

Význam

Král, vládce či prezident by neměl zastávat své místo, aniž by zároveň vykonával svou povinnost. Musí učit lidi, jak zachovávat rozdělení společnosti na varṇy a āśramy. Pokud král udílení takových pokynů zanedbává a spokojí se pouze s vybíráním daní, pak ti, kdo se na tom podílejí — to znamená všichni vládní zaměstnanci a hlavní představitel státu — se také musí dělit o bezbožné činnosti lidí. Zákony přírody jsou velice jemné. Když člověk jí na místě, které je velice hříšné, sdílí výsledné reakce za hříšné činnosti, jež se tam provádějí. (Védský systém proto je, že hospodář zve brāhmaṇy a vaiṣṇavy, aby u příležitosti různých obřadů jedli v jeho domě, neboť ho mohou oprostit od hříšných činností. Striktní brāhmaṇové a vaiṣṇavové však nejsou povinni přijmout pozvání kamkoliv. Není samozřejmě nic špatného na tom zúčastnit se hostin, kde se rozdává prasādam.) Existuje mnoho jemných zákonů, které obyčejní lidé prakticky neznají, ale hnutí pro vědomí Kṛṣṇy všechno toto védské poznání vysoce vědeckým způsobem rozdává pro dobro lidí celého světa.

4.21.25

Verš

tat prajā bhartṛ-piṇḍārthaṁ
svārtham evānasūyavaḥ
kurutādhokṣaja-dhiyas
tarhi me ’nugrahaḥ kṛtaḥ

Synonyma

tat — proto; prajāḥ — moji drazí občané; bhartṛ — pána; piṇḍa-artham — dobro po smrti; sva-artham — vlastní zájem; eva — jistě; anasūyavaḥ — bez závisti; kuruta — vykonávejte; adhokṣaja — Nejvyšší Osobnost Božství; dhiyaḥ — s myšlenkami na Pána; tarhi — proto; me — mně; anugrahaḥ — milost; kṛtaḥ — učiněna.

Překlad

Pṛthu Mahārāja pokračoval: Proto byste, moji drazí občané, měli pro posmrtné blaho svého krále řádně vykonávat své povinnosti podle vašeho postavení ve varṇě a āśramu a neustále myslet na Nejvyšší Osobnost Božství ve svém srdci. Tak ochráníte vlastní zájmy a udělíte svému králi milost co se týče jeho blaha po smrti.

Význam

V tomto verši jsou velice důležitá slova adhokṣaja-dhiyaḥ, která znamenají “vědomí Kṛṣṇy”. Jak král, tak občané by si měli být vědomi Kṛṣṇy, neboť jinak budou po smrti odsouzeni poklesnout do nižších životních druhů. Zodpovědná vláda musí vědomí Kṛṣṇy velice intenzívně učit pro dobro všech. Bez vědomí Kṛṣṇy nemohou být stát ani jeho občané zodpovědní. Pṛthu Mahārāja proto výslovně žádal občany, aby jednali s vědomím Kṛṣṇy, a také se velmi snažil učit je, jak mohou vědomí Kṛṣṇy získat. Souhrn vědomí Kṛṣṇy podává Bhagavad-gītā (9.27):

yat karoṣi yad aśnāsi
yaj juhoṣi dadāsi yat
yat tapasyasi kaunteya
tat kuruṣva mad-arpaṇam

“Ať děláš cokoliv, jíš cokoliv, dáváš cokoliv jako milodar a podstupuješ jakoukoliv askezi, dělej to s vědomím Kṛṣṇy, pro uspokojení Nejvyšší Osobnosti Božství.” Vlivem přísných zákonů hmotné přírody podléhá každý různým trestům, ale budou-li se všichni lidé včetně vládních zaměstnanců učit technikám duchovního života, pak se do svých činností nezapletou.

4.21.26

Verš

yūyaṁ tad anumodadhvaṁ
pitṛ-devarṣayo ’malāḥ
kartuḥ śāstur anujñātus
tulyaṁ yat pretya tat phalam

Synonyma

yūyam — vy všichni ctihodní přítomní; tat — ten; anumodadhvam — laskavě schvalte můj návrh; pitṛ — příchozí z Pitṛloky; deva — příchozí z nebeských planet; ṛṣayaḥ — velcí mudrci a světci; amalāḥ — ti, kdo jsou očištěni od všech hříšných činností; kartuḥ — konatel; śāstuḥ — ten, kdo dává příkazy; anujñātuḥ — toho, kdo podporuje; tulyam — stejný; yat — který; pretya — po smrti; tat — ten; phalam — výsledek.

Překlad

Žádám všechny polobohy, předky a světce, kteří mají čistá srdce, aby podpořili můj návrh, neboť po smrti se o výsledky činnosti rovnoměrně dělí ten, kdo ji koná, kdo ji řídí a kdo ji podporuje.

Význam

Vláda Pṛthua Mahārāje byla dokonalá, neboť byla řízena přesně podle védských příkazů. Pṛthu Mahārāja již vysvětlil, že hlavním úkolem vlády je dohlížet na to, aby každý plnil své příslušné povinnosti. Vláda by měla fungovat tak, aby každý automaticky dosáhl vědomí Kṛṣṇy. Král Pṛthu proto chtěl, aby s ním jeho občané plně spolupracovali, neboť budou-li souhlasit, budou si po smrti užívat stejného prospěchu jako on. Kdyby byl Pṛthu Mahārāja jakožto dokonalý král povýšen na nebeské planety, občané, kteří s ním spolupracovali tím způsobem, že schvalovali jeho metody, by byli povýšeni s ním. Hnutí pro vědomí Kṛṣṇy, které se v současné době rozvíjí, je pravé, dokonalé a autorizované a následuje příklad Pṛthua Mahārāje. Proto každý, kdo s ním spolupracuje nebo přijímá jeho zásady, získá stejný výsledek jako ti, kdo vědomí Kṛṣṇy aktivně šíří.

4.21.27

Verš

asti yajña-patir nāma
keṣāñcid arha-sattamāḥ
ihāmutra ca lakṣyante
jyotsnāvatyaḥ kvacid bhuvaḥ

Synonyma

asti — musí existovat; yajña-patiḥ — poživatel všech obětí; nāma — jménem; keṣāñcit — podle názoru některých; arha-sattamāḥ — ó nejctihodnější; iha — v tomto hmotném světě; amutra — po smrti; ca — také; lakṣyante — je vidět; jyotsnā-vatyaḥ — mocná, krásná; kvacit — někde; bhuvaḥ — těla.

Překlad

Mé drahé ctihodné dámy a ctihodní pánové, podle autoritativních výroků śāster musí existovat svrchovaná autorita, která udílí příslušné odměny za naše současné činnosti. Proč by se jinak rodili lidé, kteří jsou neobyčejně krásní a mocní v tomto životě i v životě po smrti?

Význam

Jediným cílem vlády Pṛthua Mahārāje bylo pozdvihnout občany svého království k vědomí Boha. Jelikož se v obětní aréně sešlo velké shromáždění, byly tam různé druhy lidí, ale král chtěl zvláště hovořit k těm, kdo nebyli ateisty. V minulých verších již bylo vysvětleno, že Pṛthu Mahārāja radil občanům, aby byli adhokṣaja-dhiyaḥ, což znamená vědomí si Boha, vědomí si Kṛṣṇy. V tomto verši se odvolává na autoritu śāster, přestože jeho otec byl prvotřídním ateistou, který neuznával příkazy Ved, zastavil vykonávání všech obětí a natolik znechutil brāhmaṇy, že ho nejen sesadili z trůnu, ale navíc prokleli a zabili. Ateističtí lidé nevěří v existenci Boha, a každodenní události proto chápou jako výsledek hmotných souvislostí a náhody. Uznávají ateistickou sāṅkhyovou filozofii, která se týká kombinace prakṛti a puruṣi. Věří pouze v hmotu a zastávají názor, že hmota za určitých podmínek slučování způsobí vznik životní síly, která poté jedná jako puruṣa, poživatel; kombinací hmoty a životní síly potom podle nich vzniká mnoho druhů hmotných projevů. Ateisté nevěří v příkazy Ved — podle nich jsou všechny védské příkazy pouhými teoriemi, které nemají žádné praktické uplatnění v životě. Pṛthu Mahārāja vzal toto vše v úvahu a prohlásil, že teisté jednoznačně odmítnou názory ateistů na základě toho, že rozmanitost nemůže existovat bez plánu vyšší inteligence. Ateisté velice mlhavě vysvětlují, že tato rozmanitost vzniká pouhou náhodou, ale teisté, kteří věří ve védské příkazy, musí ke všem svým závěrům dospět podle pokynů Ved.

Ve Viṣṇu Purāṇě je řečeno, že celé varṇāśramské zřízení je určené k uspokojení Nejvyšší Osobnosti Božství. Všechna pravidla a předpisy pro vykonávání povinností brāhmaṇů, kṣatriyů, vaiśyů a śūdrů nebo brahmacārīnů, gṛhasthů, vānaprasthů a sannyāsīnů mají za cíl uspokojit Nejvyššího Pána. V současné době takzvaní brāhmaṇové, kṣatriyové, vaiśyové a śūdrové ztratili svoji původní kulturu, ale přesto se hlásí ke svým titulům na základě rodného práva. Odmítají však uznat, že všechny společenské řády a duchovní stavy existují zvláště pro uctívání Pána Viṣṇua. Nebezpečná māyāvādská teorie, kterou předložil Śaṅkarācārya — že Bůh je neosobní — se s příkazy Ved neshoduje. Śrī Caitanya Mahāprabhu proto označil māyāvādské filozofy za největší rouhače vůči Osobnosti Božství. Podle védského systému se každý, kdo neuznává příkazy Ved, nazývá nāstika, ateista. Když Pán Buddha kázal svoji teorii nenásilí, byl nucen popřít autoritu védských písem, a z toho důvodu ho stoupenci Ved považovali za nāstiku. Přestože však Śrī Caitanya Mahāprabhu velice jasně prohlásil, že stoupenci filozofie Pána Buddhy jsou nāstikové neboli ateisté, jelikož popírají autoritu Ved, považoval následovníky Śaṅkary — kteří chtěli podvodně ustanovit védskou autoritu, ale ve skutečnosti se řídili māyāvādskou filozofií Buddhovy školy — za nebezpečnější než buddhisty samotné. Teorie následovníků Śaṅkary, že podobu Boha si musíme představit, je nebezpečnější než popření Boží existence. Stoupenci vědomí Kṛṣṇy nehledí na filozofické teorie ateistů či māyāvādīnů a žijí přísně podle příkazů daných v Bhagavad-gītě, která je považována za esenci všech védských písem. V Bhagavad-gītě (18.46) je řečeno:

yataḥ pravṛttir bhūtānāṁ
yena sarvam idaṁ tatam
sva-karmaṇā tam abhyarcya
siddhiṁ vindati mānavaḥ

“Uctíváním Pána, který je zdrojem všech bytostí a je všeprostupující, může člověk dosáhnout dokonalosti při vykonávání svých vlastních povinností.” To naznačuje, že Nejvyšší Osobnost Božství je původním zdrojem všeho, jak popisuje Vedānta-sūtra (janmādy asya yataḥ). Pán Samotný rovněž potvrzuje v Bhagavad-gītě: ahaṁ sarvasya prabhavaḥ — “Já jsem původ všeho.” Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, je původním zdrojem všech emanací a zároveň jako Paramātmā prostupuje veškerou existencí. Absolutní Pravda je tedy Osobnost Božství, Nejvyšší Pán, a každá živá bytost Ho má uspokojovat vykonáváním svých příslušných povinností (sva-karmaṇā tam abhyarcya). Mahārāja Pṛthu chtěl toto pravidlo zavést mezi svými občany.

Nejdůležitější zásadou lidské civilizace je, že se člověk musí vykonáváním svých předepsaných povinností snažit uspokojovat Nejvyššího Pána. To je nejvyšší dokonalost života. Svanuṣṭhitasya dharmasya saṁsiddhir hari-toṣaṇam — člověk může být v životě velice úspěšný, pokud vykonáváním svých předepsaných povinností uspokojuje Nejvyšší Osobnost Božství. Názorným příkladem je Arjuna. Byl kṣatriyou, jehož povinností bylo bojovat, a vykonáváním této předepsané povinnosti uspokojil Nejvyššího Pána, čímž dosáhl dokonalosti. Touto zásadou by se měl řídit každý. Ateisty, kteří tak nečiní, odsuzuje Bhagavad-gītā (16.19) slovy tān ahaṁ dviṣataḥ krūrān saṁsāreṣu narādhamān. V tomto verši je jasně řečeno, že ti, kdo závidí Nejvyšší Osobnosti Božství, jsou velice zlomyslní a nejnižší z lidí. Podle zákonů Nejvyššího jsou tito darebáci uvrženi do nejtemnější oblasti hmotné existence a rodí se v rodinách asurů neboli ateistů. Zrození za zrozením tito asurové neustále klesají, až nakonec dospějí do zvířecích podob, jako jsou podoby tygrů a podobných dravých zvířat. Po milióny let tak musí zůstat v temnotě bez poznání o Kṛṣṇovi.

Nejvyšší Osobnost Božství se nazývá Puruṣottama, nejlepší ze všech živých bytostí. Je osobou stejně jako všechny ostatní živé bytosti, ale je z nich nejlepší — je jejich vůdcem. To je uvedeno i ve Vedách: nityo nityānāṁ cetanaś cetanānām. Pán je vůdce všech živých bytostí, vůdce všech věčných. Je úplný a dokonalý. Nepotřebuje získávat prospěch zasahováním do záležitostí jiných, ale jelikož se o všechny stará, má právo je vést ke správnému chování, aby mohly být všechny živé bytosti šťastné. Otec chce, aby pod jeho vedením byly všechny jeho děti šťastné. Stejně tak má Bůh neboli Kṛṣṇa, Nejvyšší Osobnost Božství, právo dohlížet na to, aby byly šťastné všechny živé bytosti. Být šťastný v tomto hmotném světě není možné. Otec a synové jsou věční, ale dokud živá bytost nedosáhne svého věčného života v blaženosti a poznání, nepřipadá v úvahu, že by mohla být šťastná. Přestože Puruṣottama, nejlepší ze všech živých bytostí, nemá, co by od obyčejných živých bytostí mohl získat, má právo rozlišovat mezi tím, co dělají dobře a co špatně. Jak jsme již probrali, správným jednáním jsou činnosti určené k uspokojení Nejvyšší Osobnosti Božství (svanuṣṭhitasya dharmasya saṁsiddhir hari-toṣaṇam). Živá bytost může konat jakoukoliv předepsanou povinnost, ale chce-li ve svých povinnostech dosáhnout dokonalosti, musí uspokojit Nejvyššího Pána. Ten, kdo Ho těší, získává lepší prostředky k životu, zatímco ten, kdo Ho neuspokojuje, se dostává do nežádoucích situací.

Závěr tedy je, že existují dva druhy povinností — světské a ty, které jsou vykonávány ve prospěch yajñi neboli oběti (yajñārthāt karma). Každá karma (činnost), kterou člověk nevykonává za účelem yajñi, je příčinou otroctví. Yajñārthāt karmaṇo 'nyatra loko 'yaṁ karma-bandhanaḥ — “Práci je třeba vykonávat jako oběť Viṣṇuovi, neboť jinak člověka poutá k tomuto hmotnému světu.” (Bg. 3.9) Karma-bandhanaḥ neboli spoutanost karmou je řízena přísnými zákony hmotné přírody. Hmotná existence je bojem s překážkami, které staví hmotná příroda. Asurové s těmito překážkami neustále bojují — pošetilé živé bytosti pod vlivem iluzorní síly hmotné přírody těžce pracují v tomto hmotném světě a pokládají to za štěstí. To se nazývá māyā. V tomto těžkém boji o přežití popírají existenci svrchované autority, Puruṣottamy, Nejvyšší Osobnosti Božství.

Bůh nám dává pravidla, aby usměrnil činnosti živých bytostí, stejně jako král vydává sbírky zákonů a každý, kdo zákon poruší, je potrestán. Pán nám dává podobně neomylné poznání Ved, které není znečištěné čtyřmi nedostatky lidského života — nedokonalými smysly, sklonem dopouštět se chyb, podléhat iluzi a podvádět. Když nepřijímáme pokyny Ved, ale jednáme náladově, podle vlastního rozhodnutí, nepochybně nás potrestají zákony Pána, Jenž nabízí různé druhy těl v osmi miliónech čtyřech stech tisících podob. Hmotná existence neboli proces uspokojování smyslů probíhá v závislosti na druhu těla, které nám dala prakṛti, hmotná příroda. Musí tedy existovat rozdíl mezi zbožnými a bezbožnými činnostmi (puṇya a pāpa). V Bhagavad-gītě (7.28) je jasně řečeno:

yeṣāṁ tv anta-gataṁ pāpaṁ
janānāṁ puṇya-karmaṇām
te dvandva-moha-nirmuktā
bhajante māṁ dṛḍha-vratāḥ

“Ten, kdo zcela ukončil jednání, jež je projevem bezbožného života (což je možné jedině tehdy, když se člověk zabývá výhradně zbožnými činnostmi), může pochopit svůj věčný vztah s Nejvyšší Osobností Božství. Tak začne vykonávat transcendentální láskyplnou službu Pánu.” Tento život neustálé láskyplné služby Pánu se nazývá adhokṣaja-dhiyaḥ, život naplněný vědomím Kṛṣṇy. K němu král Pṛthu nabádal své občany.

Různé druhy života a hmotné existence nejsou výsledkem náhody a nezbytnosti — jsou to různá opatření Nejvyššího Pána podle zbožných a bezbožných činností živých bytostí. Díky zbožnému jednání se člověk může narodit v dobré rodině a dobrém národě, může dostat krásné tělo nebo získat vysoké vzdělání či velké bohatství. Proto vidíme, že na různých místech a různých planetách existují různé životní úrovně, tělesné rysy a stupně vzdělání, a to vše udílí Nejvyšší Osobnost Božství s ohledem na zbožné či bezbožné činnosti. Vznik rozmanitých podob života tedy není náhodný, ale předurčený. Existuje plán, který je již předem nastíněný ve védském poznání. Každý musí tohoto poznání využít a uspořádat si život takovým způsobem, aby se na jeho konci, zvláště v lidské životní podobě, mohl díky praxi ve vědomí Kṛṣṇy vrátit domů, zpátky k Bohu.

Teorii náhody mohou ve védské literatuře nejlépe popsat slova ajñāta-sukṛti, která označují zbožné činnosti prováděné bez vědomí konatele. To je však také naplánováno. Například Kṛṣṇa přichází jako obyčejná lidská bytost, jako oddaný (Pán Caitanya) nebo posílá Svého zástupce — duchovního mistra čili čistého oddaného. Toto je rovněž naplánované jednání Nejvyšší Osobnosti Božství. Tyto osobnosti přicházejí přesvědčovat a vzdělávat, a tak dostává živá bytost v zajetí iluzorní energie Nejvyššího Pána příležitost se s nimi stýkat, mluvit s nimi a poučit se od nich. A pokud se jim podmíněná duše odevzdá a na základě důvěrné společnosti s nimi se jí podaří získat vědomí Kṛṣṇy, je zachráněna z hmotných životních podmínek. Kṛṣṇa proto nabádá:

sarva-dharmān parityajya
mām ekaṁ śaraṇaṁ vraja
ahaṁ tvāṁ sarva-pāpebhyo
mokṣayiṣyāmi mā śucaḥ

“Zanech všech druhů náboženství a jen se Mi odevzdej. Ochráním tě od všech hříšných reakcí. Neboj se.” (Bg. 18.66) Výraz sarva-pāpebhyaḥ znamená “od všech hříšných činností”. Ten, kdo se Mu odevzdá a využije příležitosti stýkat se s čistým oddaným, duchovním mistrem nebo jinou autorizovanou inkarnací Boha, jako je Pṛthu Mahārāja — toho Kṛṣṇa zachrání a jeho život se stane úspěšným.

4.21.28-29

Verš

manor uttānapādasya
dhruvasyāpi mahīpateḥ
priyavratasya rājarṣer
aṅgasyāsmat-pituḥ pituḥ

īdṛśānām athānyeṣām
ajasya ca bhavasya ca
prahlādasya baleś cāpi
kṛtyam asti gadābhṛtā

Synonyma

manoḥ — Manua (Svāyambhuvy Manua); uttānapādasya — Uttānapādy, otce Dhruvy Mahārāje; dhruvasya — Dhruvy Mahārāje; api — jistě; mahī-pateḥ — velkého krále; priyavratasya — Priyavraty, z rodu Mahārāje Dhruvy; rājarṣeḥ — velkých svatých králů; aṅgasya — jménem Aṅga; asmat — mého; pituḥ — mého otce; pituḥ — otce; īdṛśānām — takových osobností; atha — také; anyeṣām — dalších; ajasya — nejvyššího nesmrtelného; ca — také; bhavasya — živých bytostí; ca — také; prahlādasya — Mahārāje Prahlāda; baleḥ — Mahārāje Baliho; ca — také; api — jistě; kṛtyam — jimi uznávaný; asti — je; gadā-bhṛtā — Nejvyšší Pán, který nosí kyj.

Překlad

To potvrzují nejen důkazy ve Vedách, ale také osobní chování velkých osobností, jako je Manu, Uttānapāda, Dhruva, Priyavrata a můj děd Aṅga, jakož i mnoha dalších velkých osobností a obyčejných živých bytostí, jejichž příkladem jsou Mahārāja Prahlāda a Bali. Ti všichni věří v Nejvyšší Osobnost Božství — Pána, Jenž nosí kyj.

Význam

Narottama dāsa Ṭhākura prohlašuje, že každý musí zjistit správnou cestu svého jednání následováním velkých svatých osobností a knih poznání pod vedením duchovního mistra (sādhu-śāstra-guru-vākya). Svatou osobou je ten, kdo se řídí védskými příkazy, které představují pokyny Nejvyšší Osobnosti Božství. Slovo guru označuje toho, kdo poskytuje správné vedení ve shodě s autoritou védských příkazů a podle příkladů ze života velkých osobností. Nejlepším způsobem, jak si uspořádat život, je kráčet ve stopách autorizovaných osobností, mezi něž patří ty, o nichž zde mluví Pṛthu Mahārāja, počínaje Svāyambhuvou Manuem. Nejbezpečnější životní cestou je následovat takové velké osobnosti; zvláště ty, o kterých se zmiňuje Śrīmad-Bhāgavatam. Mahājany neboli velkými osobnostmi jsou Brahmā, Pán Śiva, Nārada Muni, Manu, Kumārové, Prahlāda Mahārāja, Bali Mahārāja, Yamarāja, Bhīṣma, Janaka, Śukadeva Gosvāmī a Kapila Muni.

4.21.30

Verš

dauhitrādīn ṛte mṛtyoḥ
śocyān dharma-vimohitān
varga-svargāpavargāṇāṁ
prāyeṇaikātmya-hetunā

Synonyma

dauhitra-ādīn — vnuků, jako je můj otec Vena; ṛte — kromě; mṛtyoḥ — zosobněné smrti; śocyān — odporných; dharma-vimohitān — zmatených na cestě náboženství; varga — náboženství, hospodářský rozvoj, smyslový požitek a osvobození; svarga — povýšení na nebeské planety; apavargāṇām — zbaveni hmotného znečištění; prāyeṇa — téměř vždy; eka — jeden; ātmya — Nejvyšší Pán, Osobnost Božství; hetunā — pro.

Překlad

I když jsou odporné osoby — jako byl můj otec Vena, vnuk zosobněné smrti — na cestě náboženství zmatené, všechny velké osobnosti (jako ty, o kterých jsem se zmínil) se shodují, že jediným dárcem požehnání co se týče náboženství, hospodářského rozvoje, smyslového požitku, osvobození či povýšení na nebeské planety je v tomto světě Nejvyšší Osobnost Božství.

Význam

Král Vena, otec Pṛthua Mahārāje, byl brāhmaṇy a světci odsouzen, protože popíral existenci Nejvyššího Pána a zakazoval Ho uspokojovat vykonáváním védských obětí. Byl to jinými slovy ateista — nevěřil v existenci Boha, a proto ve svém království zastavil všechny védské obřady. Pṛthu Mahārāja pokládal krále Venu za odporného kvůli jeho pošetilému přístupu k vykonávání náboženských obřadů. Ateisté zastávají názor, že pro dosažení úspěchu v náboženství, hospodářském rozvoji, smyslovém požitku a osvobození není třeba přijímat autoritu Nejvyšší Osobnosti Božství. Náboženské zásady (dharma) mají podle nich ustanovit existenci imaginárního Boha, a tak povzbudit lidi k mravnosti a čestnému a spravedlivému jednání, aby mohl být v klidu a míru zachován společenský pořádek. Navíc říkají, že k tomu vlastně ani není třeba přijímat Boha, neboť stačí, když člověk žije mravně a čestně. Stejně tak tvrdí, že když někdo připravuje důkladné plány a těžce pracuje za účelem hospodářského rozvoje, výsledek přijde automaticky. A smyslový požitek podle nich rovněž nezávisí na milosti Nejvyšší Osobnosti Božství, neboť když si člověk jakýmkoliv způsobem vydělá peníze, bude k němu mít dostatečnou příležitost. Pokud jde o osvobození, říkají, že o něm není třeba mluvit, neboť po smrti je všemu konec. Pṛthu Mahārāja ovšem autoritu takovýchto ateistů v čele s jeho vlastním otcem, vnukem zosobněné smrti, nepřijímal. Dcera obvykle dědí vlastnosti svého otce a syn získává vlastnosti své matky. Sunīthā, dcera Mṛtyua, tak získala všechny vlastnosti svého otce a Vena zdědil vlastnosti své matky. Ten, kdo neustále podléhá zákonům opakovaného zrození a smrti, se nemůže přizpůsobit ničemu, co přesahuje hranice materialistických představ. Král Vena byl jedním z takových lidí, a proto nevěřil v existenci Boha. Moderní civilizace zásady krále Veny schvaluje, ale když skutečně důkladně studujeme všechny podmínky náboženství, hospodářského rozvoje, smyslového požitku a osvobození, musíme přijmout autoritu Nejvyšší Osobnosti Božství. Náboženství tvoří podle védské literatury jedině zákoníky, které jsou dány Bohem.

Pokud někdo v otázkách náboženství a mravnosti nepřijímá autoritu Nejvyššího Boha, musí vysvětlit, proč dvě osoby se stejnou mravní úrovní dosáhnou různých výsledků. Často dochází k tomu, že i když dva lidé mají stejná měřítka etiky, cti a morálky, přesto se jejich postavení liší. Stejné je to v případě hospodářského rozvoje — když dva lidé ve dne v noci těžce pracují, jejich výsledky také nejsou stejné. Jeden člověk si může užívat velkého bohatství dokonce i bez práce, zatímco druhý se nemůže přes všechnu svou těžkou práci ani dvakrát denně dostatečně najíst. A v případě smyslového požitku dochází k situacím, že ten, kdo má dostatek potravy, není přesto ve svém rodinném životě šťastný (někdy dokonce není ani ženatý), zatímco jiný má ke smyslovému požitku tu nejlepší příležitost, i když na tom není po ekonomické stránce nijak dobře. Dokonce i zvíře, jako je prase nebo pes, může mít ke smyslovému požitku větší příležitost než člověk. I když pomineme osvobození a zvážíme pouze tři základní životní předpoklady — náboženství, hospodářský rozvoj a smyslový požitek (dharma, artha a kāma) — uvidíme, že nejsou pro každého stejné. Proto musíme přijmout existenci někoho, kdo určuje různé úrovně. Z toho vyplývá, že člověk musí záviset na Pánu nejen co se týče osvobození, ale i obyčejných potřeb v tomto hmotném světě. Pṛthu Mahārāja proto naznačil, že děti někdy nejsou šťastné, přestože mají bohaté rodiče. Také pacient někdy zemře, i když dostal od kvalifikovaného lékaře drahý lék, a člověk se někdy utopí, přestože jeho loď je velká a bezpečná. S překážkami, které nám do cesty staví hmotná příroda, můžeme sice bojovat, ale naše pokusy nemohou být úspěšné, dokud nás Svou přízní neobdaří Nejvyšší Osobnost Božství.

4.21.31

Verš

yat-pāda-sevābhirucis tapasvinām
aśeṣa-janmopacitaṁ malaṁ dhiyaḥ
sadyaḥ kṣiṇoty anvaham edhatī satī
yathā padāṅguṣṭha-viniḥsṛtā sarit

Synonyma

yat-pāda — Jehož lotosové nohy; sevā — služba; abhiruciḥ — sklon; tapasvinām — ti, kdo podstupují přísnou askezi; aśeṣa — nesčetná; janma — zrození; upacitam — získanou; malam — nečistotu; dhiyaḥ — mysl; sadyaḥ — ihned; kṣiṇoti — zničí; anvaham — den za dnem; edhatī — rostoucí; satī — je; yathā — jako; pada-aṅguṣṭha — z prstů na Jeho lotosových nohách; viniḥsṛtā — pramenící; sarit — voda.

Překlad

Sklonem sloužit lotosovým nohám Nejvyšší Osobnosti Božství mohou trpící lidé okamžitě odstranit nečistotu, která se nahromadila v jejich myslích během nesčetných zrození. Podobně jako voda Gangy, která pramení z prstů na lotosových nohách Pána, i tento proces ihned očišťuje mysl, a tak se postupně rozvíjí duchovní vědomí, vědomí Kṛṣṇy.

Význam

V Indii můžeme na vlastní oči vidět, že toho, kdo se každý den koupe v Ganze, téměř neohrožují žádné nemoci. Jeden úctyhodný brāhmaṇa v Kalkatě nikdy nebral žádné léky; i když se někdy cítil nemocen, nepřijal lék od lékaře, ale pouze pil vodu z Gangy a vždy se za velmi krátkou dobu vyléčil. Slávu vody z Gangy znají Indové i my. Řeka Ganga protéká Kalkatou a někdy obsahuje mnoho výkalů a dalších nečistot z přilehlých továren a mlýnů. Přesto se v jejích vodách koupou tisíce lidí a jsou zdraví — navíc mají i sklon k duchovním činnostem. To je účinek vody Gangy. Ganga je slavná, neboť pramení z prstů na lotosových nohách Pána. Také ten, kdo začne sloužit lotosovým nohám Pána—praktikovat vědomí Kṛṣṇy — je okamžitě zbaven mnoha nečistot, které se nahromadily během jeho nesčetných zrození. Vidíme, že ti, kdo začnou praktikovat vědomí Kṛṣṇy, se i přes svoji temnou minulost dokonale očistí a jejich duchovní pokrok je velmi rychlý. Pṛthu Mahārāja proto prohlašuje, že bez požehnání Nejvyššího Pána nelze udělat žádný pokrok v takzvané mravnosti, hospodářském rozvoji ani smyslovém požitku. Každý by se proto měl zapojit do služby Pánu neboli vědomí Kṛṣṇy, a tak se brzy stát dokonalým člověkem, jak potvrzuje Bhagavad-gītā (kṣipraṁ bhavati dharmātmā śaśvac-chāntiṁ nigacchati). Pṛthu Mahārāja jakožto zodpovědný král doporučuje, aby každý přijal útočiště u Nejvyšší Osobnosti Božství, což mu přinese okamžité očištění. Pán Śrī Kṛṣṇa také říká v Bhagavad-gītě, že když se Mu člověk jednoduše odevzdá, je okamžitě zbaven všech hříšných reakcí. Stejně jako Kṛṣṇa ihned odebírá všechny hříšné reakce odevzdané duše, tak i Jeho zástupce, který jedná jako milost Nejvyšší Osobnosti Božství, odebírá ihned po zasvěcení všechny hříšné reakce svého žáka. Pokud tedy žák dodržuje zásady, o kterých ho duchovní mistr poučil, zůstává čistý a hmotná nákaza se ho nedotkne.

Śrī Caitanya Mahāprabhu proto uvedl, že duchovní mistr, který hraje roli Kṛṣṇova zástupce, musí pojmout všechny hříšné reakce svého žáka. Někdy na sebe duchovní mistr bere riziko, že bude zaplaven hříšnými reakcemi žáků, a podstupuje za jejich přijetí určité utrpení. Śrī Caitanya Mahāprabhu proto doporučoval nepřijímat mnoho žáků.

4.21.32

Verš

vinirdhutāśeṣa-mano-malaḥ pumān
asaṅga-vijñāna-viśeṣa-vīryavān
yad-aṅghri-mūle kṛta-ketanaḥ punar
na saṁsṛtiṁ kleśa-vahāṁ prapadyate

Synonyma

vinirdhuta — zvláště očištěný; aśeṣa — nesčetné; manaḥ-malaḥ — mentální spekulace čili nečistota nahromaděná v mysli; pumān — osoba; asaṅga — znechucená; vijñāna — vědecky; viśeṣa — konkrétně; vīrya-vān — posílený bhakti-yogou; yat — Jehož; aṅghri — lotosové nohy; mūle — u jejich chodidel; kṛta-ketanaḥ — když přijal útočiště; punaḥ — znovu; na — nikdy; saṁsṛtim — hmotný svět; kleśa-vahām — plný utrpení; prapadyate — uchýlí se.

Překlad

Když se oddaný uchýlí k lotosovým nohám Nejvyšší Osobnosti Božství, je zcela zbaven všeho neporozumění a mentální spekulace a začne jednat odříkavě. To je možné jedině tehdy, když je posílen praktikováním bhakti-yogy. Jakmile jednou přijme útočiště u chodidel lotosových nohou Pána, již nikdy se nevrátí do tohoto hmotného světa, plného trojího utrpení.

Význam

Jak uvedl Pán Caitanya Mahāprabhu v pokynech Śikṣāṣṭaky, zpíváním svatého jména Pána — Hare Kṛṣṇa, Hare Kṛṣṇa, Kṛṣṇa Kṛṣṇa, Hare Hare / Hare Rāma, Hare Rāma, Rāma Rāma, Hare Hare — čili procesem naslouchání o slávě Pána a jejího opěvování se mysl postupně očistí. Jelikož jsme ve styku s hmotou již od nepaměti, nashromáždili jsme ve svých myslích velké množství nečistot. Výsledek se projevuje, když se živá bytost ztotožňuje se svým tělem — ocitá se v sevření přísných zákonů hmotné přírody a s mylným dojmem tělesné totožnosti se dostává do koloběhu opakovaných zrození a smrtí. Když se posílí praktikováním bhakti-yogy, její mysl se tohoto mylného pochopení zbaví a živá bytost se přestane o hmotnou existenci či smyslový požitek zajímat.

Bhakti neboli oddanou službu charakterizuje vairāgya a jñāna. Jñāna se týká pochopení, že nejsme toto tělo, a vairāgya znamená nezájem o smyslový požitek. Tyto dvě prvořadé zásady zbavení se hmotných pout lze realizovat na síle bhakti-yogy. Když je oddaný upevněný v láskyplné službě lotosovým nohám Pána, po opuštění svého těla se nikdy nevrátí do tohoto hmotného světa, jak Pán potvrzuje v Bhagavad-gītě (tyaktvā dehaṁ punar janma naiti mām eti so 'rjuna).

Slovo vijñāna je v tomto verši zvláště důležité. Jñānu, poznání o své duchovní totožnosti, ke kterému člověk dospěje, když se nepovažuje za tělo, vysvětluje Bhagavad-gītā jako obnovení duchovní realizace (brahma-bhūta). V podmíněném stavu hmotné existence člověk nemůže být duchovně realizovaný, jelikož se ztotožňuje s hmotou. Pochopení rozdílu mezi hmotnou a duchovní existencí se nazývá jñāna. Po dosažení úrovně jñāny, stavu brahma-bhūta, živá bytost nakonec dospěje k oddané službě, kdy plně chápe své vlastní postavení a postavení Nejvyšší Osobnosti Božství. Toto pochopení je zde označeno jako vijñāna-viśeṣa. Pán proto říká, že poznání o Něm je vijñāna, věda. Když se člověk posílí vědeckým poznáním Nejvyšší Osobnosti Božství, jeho osvobozené postavení je jisté. V Bhagavad-gītě (9.2) je věda oddané služby popsána jako pratyakṣāvagamaṁ dharmyam, přímé pochopení náboženských zásad prostřednictvím realizace.

Při praktikování bhakti-yogy můžeme přímo vnímat svůj pokrok v duchovním životě. U jiných postupů, jako je karma-yoga, jñāna-yoga a dhyāna-yoga, si svým pokrokem nemůžeme být jistí, ale u bhakti-yogy si ho můžeme být přímo vědomi — stejně jako člověk, který jí, zároveň ví, že jeho hlad je uspokojen. Naši falešnou chuť pro požívání si a panování v hmotném světě způsobuje přemíra vášně a nevědomosti. Působením bhakti-yogy těchto dvou kvalit ubývá, a tak se dostáváme do kvality dobra. Postupným překonáním kvality dobra dosáhneme čistého dobra, které není znečištěné hmotnými kvalitami. Oddaný v tomto postavení již nemá žádné pochyby — ví, že se do tohoto hmotného světa nevrátí.

4.21.33

Verš

tam eva yūyaṁ bhajatātma-vṛttibhir
mano-vacaḥ-kāya-guṇaiḥ sva-karmabhiḥ
amāyinaḥ kāma-dughāṅghri-paṅkajaṁ
yathādhikārāvasitārtha-siddhayaḥ

Synonyma

tam — Jemu; eva — jistě; yūyam — vy všichni občané; bhajata — uctívání; ātma — vlastní; vṛttibhiḥ — předepsané povinnosti; manaḥ — mysl; vacaḥ — slova; kāya — tělo; guṇaiḥ — příslušnými vlastnostmi; sva-karmabhiḥ — předepsanými povinnostmi; amāyinaḥ — bez výhrad; kāma-dugha — které plní všechna přání; aṅghri-paṅkajam — lotosové nohy; yathā — nakolik; adhikāra — schopnosti; avasita-artha — plně přesvědčeni o svém zájmu; siddhayaḥ — spokojenost.

Překlad

Pṛthu Mahārāja radil svým občanům: Buďte neustále otevření a s použitím své mysli, slov, těla a výsledků svých předepsaných povinností se snažte oddaně sloužit Pánu. Věnujte svou službu lotosovým nohám Nejvyšší Osobnosti Božství s plnou důvěrou a bez výhrad, podle svých schopností a příslušných zaměstnání. Pak jistě úspěšně dosáhnete konečného cíle svých životů.

Význam

V osmnácté kapitole Bhagavad-gīty je řečeno: sva-karmaṇā tam abhyarcya — člověk musí uctívat Nejvyšší Osobnost Božství svým zaměstnáním. K tomu je nutné přijmout rozdělení na čtyři varṇy a čtyři āśramy. Pṛthu Mahārāja proto říká: guṇaiḥ sva-karmabhiḥ. To vysvětluje Bhagavad-gītā: cātur-varṇyaṁ mayā sṛṣṭaṁ guṇa-karma-vibhāgaśaḥ — “Čtyři společenské třídy (brāhmaṇy, kṣatriye, vaiśyi a śūdry) stvořil Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, podle hmotných kvalit přírody a jim odpovídajících povinností.” Člověk v kvalitě dobra je jistě inteligentnější než druzí, a proto může jednat bráhmanským způsobem — mluvit pravdu, ovládat smysly a mysl, být vždy čistý a snášenlivý, mít plné poznání o své vlastní totožnosti a chápat oddanou službu. Když se takto jako skutečný brāhmaṇa zaměstná láskyplnou službou Pánu, dosáhl svého cíle — naplnění konečného životního zájmu. Povinností kṣatriyů je chránit občany, rozdávat všechen svůj majetek v podobě milodarů, v řízení státních záležitostí postupovat přísně védským způsobem a nebát se bojovat, kdykoliv zaútočí nepřátelé. Takto může kṣatriya svými předepsanými povinnostmi uspokojit Nejvyšší Osobnost Božství. Také vaiśya může uspokojit Nejvyššího Boha, bude-li správně vykonávat své předepsané povinnosti—zajišťování potravy, ochranu krav a (v nutných případech, je-li přebytek zemědělské produkce) obchodování. Śūdrové, kteří postrádají dostatečnou inteligenci, mají pracovat jako dělníci a sloužit vyšším společenským třídám. Cílem všech by měla být spokojenost Nejvyšší Osobnosti Božství, které dosáhnou tím, že svou mysl budou vždy zaměstnávat myšlenkami na Kṛṣṇu, svá slova neustálým pronášením modliteb k Pánu nebo kázáním o Jeho slávě a své tělo službou, která je pro Pánovu spokojenost zapotřebí. Stejně jako má naše tělo čtyři části — hlavu, paže, břicho a nohy — tak i lidská společnost se jako celek dělí na čtyři třídy lidí podle jejich hmotných vlastností a povinností předepsaných pro jejich zaměstnání. Bráhmanští neboli inteligentní lidé tedy musí zastávat povinnosti hlavy, kṣatriyové musí plnit povinnosti paží, vaiśyové povinnosti břicha a śūdrové povinnosti nohou. Při vykonávání předepsaných povinností není nikdo vyšší či nižší; kategorie jako “vyšší” a “nižší” sice existují, ale jelikož je tu společný zájem — uspokojit Nejvyšší Osobnost Božství — není mezi nimi rozdílu.

O Pánu je řečeno, že Ho uctívají velcí polobozi, jako je Pán Brahmā, Pán Śiva a další, a je tedy možné se ptát, jak Mu může sloužit obyčejný člověk na této planetě. To Pṛthu Mahārāja jasně vysvětluje slovem yathādhikāra, “podle svých schopností”. Stačí, když člověk upřímně vykonává povinnosti v rámci svého zaměstnání. Nemusíme se stát osobnostmi, jako je Pán Brahmā, Pán Śiva, Indra, Pán Caitanya či Rāmānujācārya, jejichž schopnosti jsou jistě mnohem větší než naše. Dokonce i śūdra, který je co se týče hmotných vlastností v nejnižším životním stádiu, může dosáhnout téhož úspěchu. Každý může být v oddané službě úspěšný, jedná-li bez dvojakosti. Zde je vysvětleno, že člověk musí být velice přímý a otevřený (amāyinaḥ). Nacházet se v nižším životním stavu neznamená nezpůsobilost pro úspěch v oddané službě. Jedinou kvalifikací je, že bez ohledu na to, zda se jedná o brāhmaṇu, kṣatriyu, vaiśyu či śūdru, musí být člověk otevřený, přímý a nemít žádné výhrady. Pak může vykonáváním svého příslušného zaměstnání pod vedením pravého duchovního mistra dosáhnout nejvyššího úspěchu v životě. Pán Samotný to potvrzuje v Bhagavad-gītě (9.32): striyo vaiśyās tathā śūdrās te 'pi yānti parāṁ gatim. Nezáleží na tom, čím člověk je; zda brāhmaṇou, kṣatriyou, vaiśyou, śūdrou či pokleslou ženou. Pokud se za použití těla, mysli a inteligence s vážností zaměstná oddanou službou, jistě se úspěšně vrátí domů, zpátky k Bohu. Lotosové nohy Pána jsou zde popsány slovy kāma-dughāṅghri-paṅkajam, protože mají veškerou moc plnit touhy všech. Oddaný je šťastný již v tomto životě, neboť i když máme v hmotném světě mnoho potřeb, všechny jeho hmotné potřeby jsou uspokojeny, a poté, co opustí své tělo, se nepochybně vrátí domů, zpátky k Bohu.

4.21.34

Verš

asāv ihāneka-guṇo ’guṇo ’dhvaraḥ
pṛthag-vidha-dravya-guṇa-kriyoktibhiḥ
sampadyate ’rthāśaya-liṅga-nāmabhir
viśuddha-vijñāna-ghanaḥ svarūpataḥ

Synonyma

asau — Nejvyšší Osobnost Božství; iha — v tomto hmotném světě; aneka — různé; guṇaḥ — vlastnosti; aguṇaḥ — transcendentální; adhvaraḥ — yajña; pṛthak-vidha — rozmanité druhy; dravya — hmotné prvky; guṇa — složky; kriyā — vykonávání obřadů; uktibhiḥ — zpíváním různých manter; sampadyate — je uctíván; artha — zájem; āśaya — cíl; liṅga — podoba; nāmabhiḥ — jméno; viśuddha — neznečištěná; vijñāna — věda; ghanaḥ — soustředěná; sva-rūpataḥ — ve Své vlastní podobě.

Překlad

Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, je transcendentální a neznečištěný tímto hmotným světem. Je soustředěnou duší bez hmotné rozmanitosti, ale přesto pro dobro podmíněné duše přijímá různé druhy obětí vykonávané za pomoci různých hmotných prvků, obřadů a manter a nabízené polobohům pod různými jmény podle zájmu a cíle vykonavatelů.

Význam

Pro hmotný blahobyt Vedy doporučují různé druhy yajñi (oběti). Bhagavad-gītā (3.10) potvrzuje, že Pán Brahmā stvořil všechny živé bytosti včetně lidí a polobohů a poradil jim, aby vykonávali yajñu podle svých hmotných přání (saha-yajñāḥ prajāḥ sṛṣṭvā). Tyto obřady se nazývají yajñi, protože jejich konečným cílem je uspokojit Nejvyšší Osobnost Božství, Viṣṇua. Smyslem vykonávání yajñí je získat hmotný prospěch, ale jelikož mají zároveň uspokojit Nejvyššího Pána, jsou doporučeny ve Vedách. Patří samozřejmě mezi hmotné činnosti, které se nazývají karma-kāṇḍa, a všechny hmotné činnosti jsou znečištěné třemi kvalitami hmotné přírody. Obřady karma-kāṇḍy se obvykle vykonávají v kvalitě vášně, ale podmíněné duše — jak lidé, tak i polobozi — přesto musí tyto yajñi provádět, neboť bez nich nelze být v žádném případě šťastný.

Śrīla Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura dodává, že i když jsou tyto obřady karma-kāṇḍy znečištěné, obsahují stopy oddané služby, protože při každém vykonávání yajñi zaujímá ústřední postavení Pán Viṣṇu. To je velmi důležité, neboť i malá snaha potěšit Pána Viṣṇua je bhakti a má velkou hodnotu. Příměs bhakti očišťuje hmotnou povahu obřadů, které se díky oddané službě postupně dostanou na transcendentální úroveň. I když se tedy tyto yajñi navenek jeví jako hmotné činnosti, jejich výsledky jsou transcendentální. Yajñi, jako je Sūrya-yajña, Indra-yajña a Candra-yajña, se vykonávají ve jménu polobohů, ale tito polobozi jsou částmi těla Nejvyšší Osobnosti Božství. Nemohou přijímat obětiny pro sebe samotné, ale mohou je přijímat pro Nejvyšší Osobnost Božství, stejně jako vládní výběrčí daní nemůže daně vybírat a ukládat na své vlastní konto, ale může je získávat pro vládu. Každou yajñu vykonávanou s tímto úplným poznáním a pochopením popisuje Bhagavad-gītā jako brahmārpaṇam, což znamená oběť nabízená Nejvyšší Osobnosti Božství. Jelikož výsledky oběti může přijímat jedině Nejvyšší Osobnost Božství, Pán říká, že je skutečným příjemcem všech obětí (bhoktāraṁ yajña--tapasāṁ sarva-loka-maheśvaram). Oběti je třeba vykonávat s tímto pochopením. Bhagavad-gītā (4.24) uvádí:

brahmārpaṇaṁ brahma havir
brahmāgnau brahmaṇā hutam
brahmaiva tena gantavyaṁ
brahma-karma-samādhinā

“Ten, kdo je plně pohroužen ve vědomí Kṛṣṇy, jistě dosáhne duchovního království, neboť se plně podílí na duchovních činnostech, při nichž jsou obětiny absolutně přijímány a to, co je nabízeno, je stejné duchovní povahy.” Vykonavatel obětí musí mít vždy na zřeteli, že oběti uvedené ve Vedách mají uspokojit Nejvyšší Osobnost Božství. Viṣṇur ārādhyate panthāḥ (Viṣṇu Purāṇa 3.8.9). Vše hmotné či duchovní, co je vykonáno pro uspokojení Nejvyšší Osobnosti Božství, je považováno za skutečnou yajñu a vykonáváním takových yajñí získá člověk osvobození z hmotného otroctví. Přímou metodou, jak toto osvobození získat, je oddaná služba, která se skládá z těchto devíti činností:

śravaṇaṁ kīrtanaṁ viṣṇoḥ
smaraṇaṁ pāda-sevanam
arcanaṁ vandanaṁ dāsyaṁ
sakhyam ātma-nivedanam

(Bhāg. 7.5.23)

Tento devítistupňový proces je zde označen jako viśuddha-vijñāna-ghanaḥ, přímé uspokojování Nejvyššího Pána, Viṣṇua, prostřednictvím transcendentálního poznání soustředěného na Jeho podobu. To je nejlepší metoda pro uspokojení Nejvyšší Osobnosti Božství. Nemůže-li však někdo následovat tento přímý proces, měl by přijmout nepřímý proces vykonávání yajñí pro uspokojení Viṣṇua, Yajñi. Viṣṇu se proto nazývá yajña-pati. Śriyaḥ-patiṁ yajña-patiṁ jagat-patim (Bhāg. 2.9.15).

Hluboké vědecké poznání Nejvyšší Osobnosti Božství se soustřeďuje na nejvyšší bod. Například lékařská věda má určité povrchní poznání, ale co přesně se v těle odehrává, lékaři nevědí. Pán Kṛṣṇa však zná všechny podrobnosti. Jeho poznání je tedy vijñāna-ghana, jelikož neobsahuje žádné nedostatky materialistické vědy. Nejvyšší Osobnost Božství je viśuddha-vijñāna-ghana, soustředěné transcendentální poznání — proto navzdory tomu, že přijímá karma-kāṇḍské materialistické yajñi, setrvává neustále v transcendentálním postavení. Výraz aneka-guṇa se tedy týká mnoha transcendentálních vlastností Nejvyšší Osobnosti Božství, neboť hmotné vlastnosti Pána neovlivňují. Rovněž různé druhy hmotného příslušenství a hmotné prvky začínají být postupně chápány jako duchovní, protože mezi hmotnými a duchovními vlastnostmi není z konečného hlediska žádný rozdíl — vše pochází z Nejvyšší Duše. K tomu vede postupný proces realizace a očištění. Názorným příkladem je Dhruva Mahārāja, který podstoupil meditaci v lese, aby získal hmotný prospěch, ale nakonec udělal takový duchovní pokrok, že si nepřál žádný hmotný zisk. Uspokojila ho samotná společnost Nejvyššího Pána. Āśaya znamená “odhodlání”. Podmíněná duše je obvykle odhodlaná získat hmotný prospěch, ale když vykonáváním yajñi tyto touhy uspokojí, postupně dosáhne duchovní úrovně. Pak bude její život dokonalý. Śrīmad-Bhāgavatam (2.3.10) proto doporučuje:

akāmaḥ sarva-kāmo vā
mokṣa-kāma udāra-dhīḥ
tīvreṇa bhakti-yogena
yajeta puruṣaṁ param

Nechť každý — ať akāma (oddaný), sarva-kāma (karmī) či mokṣa-kāma (jñānī nebo yogī) — uctívá Nejvyšší Osobnost Božství přímou metodou oddané služby. Tak může získat hmotný i duchovní prospěch zároveň.

4.21.35

Verš

pradhāna-kālāśaya-dharma-saṅgrahe
śarīra eṣa pratipadya cetanām
kriyā-phalatvena vibhur vibhāvyate
yathānalo dāruṣu tad-guṇātmakaḥ

Synonyma

pradhāna — hmotná příroda; kāla — čas; āśaya — touha; dharma — povinnosti v zaměstnání; saṅgrahe — souhrn; śarīre — tělo; eṣaḥ — toto; pratipadya — přijímá; cetanām — vědomí; kriyā — činnosti; phalatvena — jejich výsledkem; vibhuḥ — Nejvyšší Osobnost Božství; vibhāvyate — projevuje se; yathā — jako; analaḥ — oheň; dāruṣu — ve dřevě; tat-guṇa-ātmakaḥ — podle tvaru a kvality.

Překlad

Nejvyšší Pán prostupuje vším, ale zároveň je projevený v různých druzích těl, které vznikají kombinací hmotné přírody, času, tužeb a předepsaných povinností. Tímto způsobem se vyvíjejí různé druhy vědomí, tak jako oheň, který je v podstatě vždy stejný, hoří různě podle tvaru a rozměrů palivového dřeva.

Význam

Nejvyšší Osobnost Božství neustále žije s individuální duší jako Paramātmā. Individuální duše má vědomí odpovídající jejímu hmotnému tělu, které získává od prakṛti, hmotné přírody. Hmotné složky jsou uvedeny do činnosti působením času, a tak se projevují tři kvality hmotné přírody. Živá bytost vyvíjí určitý druh těla podle toho, s jakými kvalitami přírody je ve styku. V životě zvířat natolik převládá kvalita nevědomosti, že naděje realizovat Paramātmu, která se nachází i v srdci zvířete, je velice malá. V lidské životní podobě se však živá bytost může díky vyvinutému vědomí (cetanām) přemístit prostřednictvím výsledků svých činností (kriyā-phalatvena) z nevědomosti a vášně do kvality dobra. Člověku se proto doporučuje stýkat se s duchovně pokročilými osobnostmi. Vedy (Muṇḍaka Up. 1.2.12) učí: tad-vijñānārthaṁ sa gurum evābhigacchet—aby člověk dosáhl dokonalosti života, kterou je pochopení skutečného přirozeného postavení živé bytosti, musí vyhledat duchovního mistra. Gurum evābhigacchet — musí; není to dobrovolné. Vyhledat duchovního mistra je příkaz, neboť díky takové společnosti člověk úměrně povznáší své vědomí směrem k Nejvyšší Osobnosti Božství. Nejvyšší dokonalost takového vědomí se nazývá vědomí Kṛṣṇy. Vědomí odpovídá tělu, které nám dala prakṛti, příroda; rozvoji vědomí odpovídají činnosti, které vykonáváme, a úměrně čistotě těchto činností realizujeme Nejvyšší Osobnost Božství, Pána, který je přítomný v srdci všech. Příklad v tomto verši je velice výstižný. Oheň je vždy stejný, ale podle velikosti paliva či hořícího dřeva vypadá jako malý či velký, někdy se jeho plameny kroutí a někdy ne atd.

Rozvoj vědomí přináší realizaci Boha. V lidské životní podobě se proto doporučuje praktikovat různé metody popsané v Bhagavad-gītě (karma-yoga, jñāna-yoga, dhyāna-yoga a bhakti-yoga). Yoga má stejně jako schodiště různé stupně sloužící k dosažení nejvyššího patra a její jednotlivé druhy představují různá postavení na tomto schodišti. Bhakti-yoga je posledním schodem schodiště realizace Nejvyšší Osobnosti Božství. Člověk tedy realizuje svou duchovní totožnost úměrně rozvoji svého vědomí, a když je plně očištěn, dosahuje brahmānandy, která je z konečného hlediska neomezená. Saṅkīrtanové hnutí, dar Nejvyšší Osobnosti Božství v podobě Pána Caitanyi, je tedy přímým a nejsnadnějším procesem k dosažení nejčistší formy vědomí — vědomí Kṛṣṇy. Na této úrovni je plně realizována Nejvyšší Osobnost. Pokyny pro vykonávání různých druhů yajñí jsou uspořádány tak, aby umožnily dosáhnout nejvyšší realizace Svrchovaného Pána. To potvrzuje v Bhagavad-gītě Pán Samotný. Ye yathā māṁ prapadyante tāṁs tathaiva bhajāmy aham (Bg. 4.11). Nejvyšší Osobnost Božství je realizována úměrně odevzdání se. Plně se však člověk odevzdá tehdy, když dosáhne dokonalého poznání. Bahūnāṁ janmanām ante jñānavān māṁ prapadyate (Bg. 7.19).

4.21.36

Verš

aho mamāmī vitaranty anugrahaṁ
hariṁ guruṁ yajña-bhujām adhīśvaram
sva-dharma-yogena yajanti māmakā
nirantaraṁ kṣoṇi-tale dṛḍha-vratāḥ

Synonyma

aho — ó vy všichni; mama — mně; amī — oni všichni; vitaranti — dávají; anugraham — milost; harim — Nejvyšší Osobnost Božství; gurum — nejvyšší duchovní mistr; yajña-bhujām — všichni polobozi, kteří mohou přijímat obětiny yajñi; adhīśvaram — nejvyšší vládce; sva-dharma — předepsané povinnosti; yogena — prostřednictvím; yajanti — uctívají; māmakāḥ — se vztahem ke mně; nirantaram — bez ustání; kṣoṇi-tale — na povrchu Země; dṛḍha-vratāḥ — s pevným odhodláním.

Překlad

Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, je vládcem a poživatelem výsledků všech obětí a také nejvyšším duchovním mistrem. Vy všichni občané Země, kteří se mnou máte vztah a uctíváte Ho prostřednictvím svých předepsaných povinností, mi dáváte svou milost. Velice vám proto děkuji.

Význam

Rada Mahārāje Pṛthua jeho občanům, aby začali praktikovat oddanou službu, nyní vede ke dvěma závěrům. Začátečníkům Mahārāja Pṛthu znovu a znovu radí, aby se zapojili do oddané služby podle svých schopností v rámci různých kategorií společenského a duchovního života, ale zde zvláště děkuje těm, kteří již Nejvyššímu Pánu — skutečnému poživateli všech obětních obřadů a zároveň nejvyššímu učiteli v podobě antaryāmī (Paramātmy) — oddaně slouží. Zvláště se zde uvádí slovo gurum, které poukazuje na Nejvyšší Osobnost jako na caitya-gurua. Nejvyšší Bůh ve Svém rysu Paramātmy sídlí v srdci každého a neustále se snaží přivést individuální duši k tomu, aby se Mu odevzdala a začala vykonávat oddanou službu; je tedy původním duchovním mistrem. Projevuje se jako duchovní mistr uvnitř i vně, aby podmíněné duši pomáhal oběma způsoby, a proto je zde označen slovem gurum. Ukazuje se však, že v době, kdy Mahārāja Pṛthu vládl, byli všichni lidé na Zemi jeho poddanými a většina z nich — vlastně téměř všichni — byli zapojeni do oddané služby. Proto jim za jejich oddanou službu, jejímž prostřednictvím mu projevovali svoji milost, pokorně poděkoval. Když občané i hlava státu oddaně slouží Nejvyšší Osobnosti Božství, navzájem si pomáhají a jejich prospěch je oboustranný.

4.21.37

Verš

mā jātu tejaḥ prabhaven maharddhibhis
titikṣayā tapasā vidyayā ca
dedīpyamāne ’jita-devatānāṁ
kule svayaṁ rāja-kulād dvijānām

Synonyma

mā — nikdy ne; jātu — kdykoliv; tejaḥ — svrchovaná moc; prabhavet — projevovat; mahā — velkým; ṛddhibhiḥ — bohatstvím; titikṣayā — snášenlivostí; tapasā — askezí; vidyayā — vzděláním; ca — také; dedīpyamāne — vůči těm, kteří jsou již slavní; ajita-devatānām — vaiṣṇavové, oddaní Nejvyšší Osobnosti Božství; kule — ve společnosti; svayam — osobně; rāja-kulāt — větší než královská rodina; dvijānām — brāhmaṇů.

Překlad

Brāhmaṇové a vaiṣṇavové jsou slavní svými charakteristickými vlastnostmi — snášenlivostí, askezí, poznáním a vzděláním. Díky všem těmto duchovním přednostem jsou vaiṣṇavové mocnější než členové královského rodu. Proto se doporučuje, aby vládci před těmito dvěma společenstvími nedávali najevo svou hmotnou sílu a vyhýbali se přestupkům vůči nim.

Význam

V minulém verši Pṛthu Mahārāja vysvětlil důležitost oddané služby pro vládce i občany státu a nyní vysvětluje, jak je možné se v ní pevně ustálit. Když Śrī Caitanya Mahāprabhu poučoval Śrīlu Rūpu Gosvāmīho, přirovnal oddanou službu Pánu k popínavé rostlině se slabým stonkem, která ke svému růstu potřebuje oporu stromu a také dostatečnou ochranu, aby vydržela. Při popisování způsobu ochrany rostlinky oddané služby Śrī Caitanya Mahāprabhu zvláště zdůraznil ochranu před přestupky vůči lotosovým nohám vaiṣṇavů. Takové přestupky se nazývají vaiṣṇava-aparādha. Aparādha znamená “přestupek”. Pokud se někdo opakovaně dopouští vaiṣṇava-aparādhy, všechen jeho pokrok v oddané službě se zastaví. I ten, kdo je v oddané službě velmi pokročilý, zničí pácháním přestupků u nohou vaiṣṇavy všechen svůj pokrok. V śāstrách stojí, že velký yogī Durvāsā Muni se dopustil vaiṣṇava-aparādhy, a musel proto rok cestovat po celém vesmíru — dokonce až na Vaikuṇṭhaloku — aby se bránil jejím důsledkům. Když se nakonec obrátil na Nejvyšší Osobnost Božství na Vaikuṇṭě, dokonce i Pán mu odmítl poskytnout ochranu. Na přestupky u nohou vaiṣṇavy si proto musíme dávat bedlivý pozor. Nejvážnější druh vaiṣṇava-aparādhy se nazývá gurv-aparādha, přestupky u lotosových nohou duchovního mistra. Tato gurv-aparādha je považována za nejvážnější přestupek při zpívání svatého jména Nejvyšší Osobnosti Božství. Guror avajñā śruti-śāstra-nindanam (Padma Purāṇa). Neposlušnost vůči duchovnímu mistru a pomlouvání védské literatury patří k prvním z deseti přestupků, kterých je třeba se při zpívání svatého jména Pána vyvarovat.

Jednoduchou definici vaiṣṇavy podal Śrī Caitanya Mahāprabhu: vaiṣṇava je ten, kdo člověku ihned připomene Nejvyšší Osobnost Božství, Kṛṣṇu. V tomto verši jsou zmíněni vaiṣṇavové i brāhmaṇové. Vaiṣṇava je učený brāhmaṇa, a proto se označuje jako brāhmaṇa-vaiṣṇava, brāhmaṇa-paṇḍita nebo jako vaiṣṇava a brāhmaṇa. U vaiṣṇavy se tedy předpokládá, že již je brāhmaṇou, ale pokud je někdo brāhmaṇa, ještě to nemusí znamenat, že se jedná o ryzího vaiṣṇavu. Brāhmaṇou se stává ten, kdo pochopí svou čistou totožnost (brahma jānāti). Jeho pochopení Absolutní Pravdy se zakládá hlavně na neosobním pohledu. Když se ovšem brāhmaṇa povznese na úroveň osobního pochopení Nejvyššího Boha, stane se vaiṣṇavou a převýší dokonce i brāhmaṇu. Z hmotného hlediska je postavení brāhmaṇy v lidské společnosti nejvyšší, ale vaiṣṇava je transcendentální dokonce i brāhmaṇovi. Jak brāhmaṇa, tak vaiṣṇava jsou duchovně pokročilí. Kvalifikacemi brāhmaṇy jsou podle Bhagavad-gīty pravdomluvnost, mentální vyrovnanost, ovládání smyslů, snášenlivost, jednoduchost, poznání Absolutní Pravdy, pevná víra v písma a praktické uplatňování bráhmanských vlastností v životě. Pokud se někdo se všemi těmito vlastnostmi ještě navíc plně zaměstná transcendentální láskyplnou službou Pánu, stává se vaiṣṇavou. Pṛthu Mahārāja varuje své občany, kteří skutečně oddaně slouží Pánu, aby se měli na pozoru před přestupky vůči brāhmaṇům a vaiṣṇavům. Přestupky u jejich lotosových nohou jsou tak zhoubné, že způsobily zkázu i potomkům Yadua, kteří se narodili v rodině Pána Kṛṣṇy. Nejvyšší Osobnost Božství nestrpí žádný přestupek u lotosových nohou brāhmaṇů a vaiṣṇavů. Vládci a vládní služebníci někdy vlivem svého postavení brāhmaṇy a vaiṣṇavy zanedbávají, aniž by věděli, že takový přestupek bude příčinou jejich zkázy.

4.21.38

Verš

brahmaṇya-devaḥ puruṣaḥ purātano
nityaṁ harir yac-caraṇābhivandanāt
avāpa lakṣmīm anapāyinīṁ yaśo
jagat-pavitraṁ ca mahattamāgraṇīḥ

Synonyma

brahmaṇya-devaḥ — vládce bráhmanské kultury; puruṣaḥ — Nejvyšší Osobnost; purātanaḥ — nejstarší; nityam — věčný; hariḥ — Osobnost Božství; yat — jejichž; caraṇa — lotosové nohy; abhivandanāt — pomocí uctívání; avāpa — získal; lakṣmīm — bohatství; anapāyinīm — trvale; yaśaḥ — sláva; jagat — vesmírná; pavitram — očištěný; ca — také; mahat — velký; tama — nejvyšší; agraṇīḥ — nejpřednější.

Překlad

Nejvyšší Osobnost Božství, nejstarší, věčný Bůh, nejpřednější ze všech velkých osobností, získal výsadu Své nehynoucí slávy, která očišťuje celý vesmír, uctíváním lotosových nohou těchto brāhmaṇů a vaiṣṇavů.

Význam

Nejvyšší Pán je zde popisován slovy brahmaṇya-deva. Brahmaṇya se vztahuje na brāhmaṇy, vaiṣṇavy nebo bráhmanskou kulturu a deva znamená “Pán hodný uctívání”. Člověk tedy nemůže ocenit Nejvyšší Osobnost Božství, dokud není na transcendentální úrovni vaiṣṇavy nebo na nejvyšší úrovni hmotného dobra (jakožto brāhmaṇa). Ocenit či pochopit Nejvyššího Pána na nižších úrovních nevědomosti a vášně je velmi těžké. Proto je zde Pán označen jako uctívané Božstvo představitelů bráhmanské a vaiṣṇavské kultury.

namo brahmaṇya-devāya
go-brāhmaṇa-hitāya ca
jagad-dhitāya kṛṣṇāya
govindāya namo namaḥ

(Viṣṇu Purāṇa 1.19.65)

Pán Kṛṣṇa, Nejvyšší Osobnost Božství, je hlavní ochránce bráhmanské kultury a krav. Kdo nezná jejich význam a nectí je, nemůže pochopit vědu o Bohu, a bez tohoto poznání nemůže být úspěšná žádná dobročinnost či humanitární propaganda. Pán je puruṣa neboli nejvyšší poživatel. Je poživatelem nejen tehdy, když se zjeví jako projevená inkarnace, ale od nepaměti; od samotného počátku (purātaṇaḥ) a věčně (nityam). Yac-caraṇābhivandanāt — Pṛthu Mahārāja řekl, že Nejvyšší Pán získal Svou výsadu věčné slávy pouhým uctíváním lotosových nohou brāhmaṇů. V Bhagavad-gītě stojí, že Pán nemusí pro dosažení hmotného zisku pracovat. Jelikož je neustále svrchovaně dokonalý, nepotřebuje nic získávat, ale přesto je řečeno, že Své bohatství získal uctíváním lotosových nohou brāhmaṇů. Takové je Jeho příkladné jednání. Když byl Pán Śrī Kṛṣṇa ve Dvārace, poklonil se na znamení úcty u lotosových nohou Nārady. Když do Jeho domu přišel Sudāmā Vipra, Kṛṣṇa mu Osobně umyl nohy a posadil ho na Svou vlastní postel. Přestože je Pán Śrī Kṛṣṇa Nejvyšší Osobností Božství, projevoval Svou úctu Mahārājovi Yudhiṣṭhirovi a Kuntī. Takovýmto příkladným způsobem jedná pro naše poučení. Z Jeho osobního chování bychom si měli vzít příklad, jak chránit krávy, jak rozvíjet bráhmanské vlastnosti a jak ctít brāhmaṇy a vaiṣṇavy. Pán říká v Bhagavad-gītě (3.21): yad yad ācarati śreṣṭhas tad tad evetaro janaḥ—“Když se vůdčí osobnosti chovají určitým způsobem, ostatní je automaticky následují.” Kdo může být větší vůdčí osobností než Osobnost Božství, Nejvyšší Pán, a čí chování by mohlo být příkladnější než Jeho? Pán nemusí všechny tyto věci dělat pro hmotný zisk; jedná tak jen proto, aby nás učil, jak se máme v tomto hmotném světě chovat.

Nejvyššího Pána zde popisují slova mahat-tama-agraṇīḥ. Mahattamy, velkými osobnostmi v tomto hmotném světě, jsou Brahmā a Śiva, ale Pán převyšuje i je. Nārāyaṇaḥ paro 'vyaktāt — Nejvyšší Pán je v transcendentálním postavení, nad vším stvořeným v tomto hmotném světě. Všechny Jeho vznešené vlastnosti — Jeho bohatství, krása, moudrost, poznání, odříkání a sláva — jsou jagat-pavitram, očistné pro celý vesmír. Čím více o Jeho vznešených vlastnostech hovoříme, tím více se vesmír očišťuje. Výsady hmotné osoby v hmotném světě nejsou nikdy trvalé. Dnes může být člověk velkým boháčem, ale již zítra z něho může být chudák; dnes může být velice slavný, ale zítra jím budou lidé opovrhovat. Hmotně nabyté výsady nejsou nikdy stálé, ale Nejvyšší Osobnost Božství má všech šest vznešených vlastností neustále; nejen v duchovním, ale i v tomto hmotném světě. Sláva Pána Kṛṣṇy je nepomíjivá a Jeho kniha moudrosti, Bhagavad-gītā, je ctěná dodnes. Vše, co se týká Nejvyšší Osobnosti Božství, existuje věčně.

4.21.39

Verš

yat-sevayāśeṣa-guhāśayaḥ sva-rāḍ
vipra-priyas tuṣyati kāmam īśvaraḥ
tad eva tad-dharma-parair vinītaiḥ
sarvātmanā brahma-kulaṁ niṣevyatām

Synonyma

yat — jejichž; sevayā — službou; aśeṣa — neomezený; guhā-āśayaḥ — který sídlí v srdci každého; sva-rāṭ — ale je přesto plně nezávislý; vipra-priyaḥ — velice drahý brāhmaṇům a vaiṣṇavům; tuṣyati — je uspokojen; kāmam — tužeb; īśvaraḥ — Nejvyšší Osobnost Božství; tat — to; eva — jistě; tat-dharma-paraiḥ — kráčením ve stopách Pána; vinītaiḥ — pokorou; sarva-ātmanā — v každém ohledu; brahma-kulam — potomci brāhmaṇů a vaiṣṇavů; niṣevyatām — vždy zaměstnaný v jejich službě.

Překlad

Nejvyššího Pána, který je věčně nezávislý a sídlí v srdci každého, velice těší ti, kdo kráčejí v Jeho stopách a bezvýhradně slouží potomkům brāhmaṇů a vaiṣṇavů, neboť Pán je brāhmaṇům a vaiṣṇavům vždy drahý a oni jsou vždy drazí Jemu.

Význam

Je řečeno, že Pána nejvíce těší, když vidí někoho sloužit Jeho oddanému. Pán je úplný a nepotřebuje službu od nikoho, ale je v našem vlastním zájmu nabízet Mu všechny druhy služeb. Tyto služby nemůžeme nabízet Nejvyšší Osobě přímo, ale prostřednictvím služby brāhmaṇům a vaiṣṇavům. Śrīla Narottama dāsa Ṭhākura zpívá: chāḍiyā vaiṣṇava-sevā nistāra pāyeche kebā, což znamená, že bez služby vaiṣṇavům a brāhmaṇům nemůže nikdo získat vysvobození z hmotného zajetí. Také Śrīla Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura říká: yasya prasādād bhagavat-prasādaḥ—uspokojením smyslů duchovního mistra lze uspokojit smysly Nejvyšší Osobnosti Božství. Nejenže toto chování uvádějí písma, ale také ho dodržují ācāryové. Pṛthu Mahārāja radil svým občanům, aby následovali příkladné chování Samotného Pána a sloužili brāhmaṇům a vaiṣṇavům.

4.21.40

Verš

pumāḻ labhetānativelam ātmanaḥ
prasīdato ’tyanta-śamaṁ svataḥ svayam
yan-nitya-sambandha-niṣevayā tataḥ
paraṁ kim atrāsti mukhaṁ havir-bhujām

Synonyma

pumān — osoba; labheta — může dosáhnout; anati-velam — neprodleně; ātmanaḥ — její duše; prasīdataḥ — spokojená; atyanta — nejvyšší; śamam — mír; svataḥ — automaticky; svayam — osobně; yat — jejichž; nitya — pravidelný; sambandha — vztah; niṣevayā — prostřednictvím služby; tataḥ — poté; param — vyšší; kim — co; atra — zde; asti — je; mukham — štěstí; haviḥ — přečištěné máslo; bhujām — ti, kteří pijí.

Překlad

Pravidelnou službou brāhmaṇům a vaiṣṇavům lze očistit své srdce. Tak může člověk prožívat nejvyšší mír a osvobození od připoutanosti ke hmotě a být spokojený. V tomto světě neexistuje vyšší plodonosná činnost, než je služba brāhmaṇům, neboť tou lze potěšit polobohy, jimž je určeno mnoho obětí.

Význam

V Bhagavad-gītě (2.65) je řečeno: prasāde sarva-duḥkhānāṁ hānir asyopajāyate. Dokud živá bytost není spokojená sama v sobě, nemůže být osvobozena od strastiplných podmínek hmotné existence. Pro dosažení dokonalé vnitřní spokojenosti je tedy nezbytné sloužit brāhmaṇům a vaiṣṇavům. Śrīla Narottama dāsa Ṭhākura říká:

tāṅdera caraṇa sevi bhakta-sane vāsa
janame janame haya, ei abhilāṣa

“Zrození za zrozením si přeji sloužit lotosovým nohám ācāryů a žít ve společnosti oddaných.” Duchovní atmosféru lze udržet jedině životem ve společnosti oddaných a službou pokynům, které dávají ācāryové. Duchovní mistr je nejlepší brāhmaṇa. Sloužit brāhmaṇa-kule, třídě brāhmaṇů, je v současném věku Kali velice těžké. Podle Varāha Purāṇy je problém v tom, že démoni využívají Kali-yugy a rodí se v rodinách brāhmaṇů: rākṣasāḥ kalim āśritya jāyante brahma-yoniṣu. Jinými slovy, v tomto věku existuje mnoho takzvaných kastovních brāhmaṇů a kastovních Gosvāmīch, kteří využívají śāster a nevinnosti obyčejných lidí a prohlašují se za brāhmaṇy a vaiṣṇavy na základě dědičného práva. Službou takovým falešným brāhmaṇa-kulám nezíská člověk žádný prospěch. Proto je třeba přijmout útočiště u pravého duchovního mistra a jeho společníků a sloužit jim, neboť taková činnost začátečníkovi velice pomůže k dosažení plné spokojenosti. To jasně vysvětluje Śrīla Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura ve svém výkladu verše vyavasāyātmikā buddhir ekeha kuru-nandana (Bg. 2.41). Skutečným dodržováním usměrňujících zásad bhakti-yogy, jež doporučuje Śrīla Narottama dāsa Ṭhākura, lze velice rychle dosáhnout transcendentální úrovně osvobození, jak je vysvětleno v tomto verši (atyanta-śamam).

Použití slova anativelam (“neprodleně”) je velmi důležité, jelikož pouhou službou brāhmaṇům a vaiṣṇavům lze získat osvobození. Není třeba podstupovat přísnou askezi. Názorným příkladem je samotný Nārada Muni. Ve svém minulém životě byl synem služebné, ale dostal příležitost sloužit vznešeným brāhmaṇům a vaiṣṇavům, a tak nejenže získal v dalším životě osvobození, ale navíc se proslavil jako nejvyšší duchovní mistr celé vaiṣṇavské učednické posloupnosti. Podle védského systému se proto po vykonání každého obřadu tradičně doporučuje nasytit brāhmaṇy.

4.21.41

Verš

aśnāty anantaḥ khalu tattva-kovidaiḥ
śraddhā-hutaṁ yan-mukha ijya-nāmabhiḥ
na vai tathā cetanayā bahiṣ-kṛte
hutāśane pāramahaṁsya-paryaguḥ

Synonyma

aśnāti — jí; anantaḥ — Nejvyšší Osobnost Božství; khalu — nicméně; tattva-kovidaiḥ — ti, kdo znají Absolutní Pravdu; śraddhā — víra; hutam — obětování skrze oheň; yat-mukhe — Jehož ústa; ijya-nāmabhiḥ — různými jmény polobohů; na — nikdy; vai — jistě; tathā — tolik; cetanayā — životní síly; bahiḥ-kṛte — zbavený; huta-aśane — v ohňové oběti; pāramahaṁsya — co se týče oddaných; paryaguḥ — nikdy neodchází.

Překlad

Přestože Nejvyšší Osobnost Božství Ananta jí prostřednictvím ohňových obětí nabízených ve jménu různých polobohů, nenachází v přijímání potravy skrze oheň takové potěšení, jako když přijímá obětiny prostřednictvím úst oddaných a učených mudrců, neboť tehdy neopouští společnost oddaných.

Význam

Ohňová oběť se podle védských příkazů pořádá za účelem nabízení potravy Nejvyšší Osobnosti Božství ve jménu polobohů. Při vykonávání ohňové oběti se pronáší slovo svāhā v různých mantrách, jako je indrāya svāhā a ādityāya svāhā. Tyto mantry jsou pronášeny pro uspokojení Nejvyšší Osobnosti Božství prostřednictvím polobohů, jako je Indra a Āditya, neboť Nejvyšší Pán říká:

nāhaṁ tiṣṭhāmi vaikuṇṭhe
yogināṁ hṛdayeṣu vā
tatra tiṣṭhāmi nārada
yatra gāyanti mad-bhaktāḥ

“Nejsem na Vaikuṇṭě ani v srdcích yogīnů. Pobývám tam, kde Moji oddaní oslavují Mé činnosti.” Z toho plyne, že Nejvyšší Osobnost Božství neopouští společnost Svých oddaných.

Oheň není živý, ale oddaní a brāhmaṇové jsou žijícími zástupci Nejvyššího Pána. Sytit brāhmaṇy a vaiṣṇavy proto znamená sytit přímo Nejvyšší Osobnost Božství. Z toho můžeme vyvodit, že místo pořádání ohňových obětí bychom měli nabízet potravu brāhmaṇům a vaiṣṇavům, neboť to je účinnější než ohňová yajña. Názorný příklad uplatnění této zásady ukázal Advaita Prabhu. Když vykonal obřad śrāddha pro Svého otce, zavolal nejprve Haridāse Ṭhākura a nabídl mu potravu. Po ukončení obřadu śrāddha se má nabídnout potrava vznešenému brāhmaṇovi; Advaita Prabhu ji však nejprve nabídl Haridāsovi Ṭhākurovi, který se narodil v muslimské rodině. Haridāsa Ṭhākura se ho proto ptal, proč dělá něco, co by mohlo ohrozit Jeho postavení v bráhmanské společnosti. Advaita Prabhu odpověděl, že nabídnutím potravy Haridāsovi Ṭhākurovi nasytil milióny prvotřídních brāhmaṇů. Byl na toto téma připraven hovořit s kterýmkoliv učeným brāhmaṇou a nezvratně dokázat, že nabídnutím potravy čistému oddanému, jako je Haridāsa Ṭhākura, získal stejné požehnání, jako kdyby ji nabídl tisícům učených brāhmaṇů. Při vykonávání obětí se obětiny nabízejí do obětního ohně, ale když se nabídnou vaiṣṇavům, bude účinek nepochybně vyšší.

4.21.42

Verš

yad brahma nityaṁ virajaṁ sanātanaṁ
śraddhā-tapo-maṅgala-mauna-saṁyamaiḥ
samādhinā bibhrati hārtha-dṛṣṭaye
yatredam ādarśa ivāvabhāsate

Synonyma

yat — to, co; brahma — bráhmanská kultura; nityam — věčně; virajam — bez znečištění; sanātanam — bez počátku; śraddhā — víra; tapaḥ — askeze; maṅgala — příznivé; mauna — mlčení; saṁyamaiḥ — ovládání mysli a smyslů; samādhinā — s naprostým soustředěním; bibhrati — osvětluje; ha — jak učinil; artha — skutečný smysl Ved; dṛṣṭaye — pro nalezení; yatra — kde; idam — to vše; ādarśe — v zrcadle; iva — jako; avabhāsate — projevuje se.

Překlad

V bráhmanské kultuře je věčně zachováno transcendentální postavení brāhmaṇy, neboť příkazy Ved jsou přijímány s vírou, askezí, naprostým ovládáním smyslů a mysli, meditací a podle závěrů písem. Takto je osvětlen skutečný cíl života, stejně jako se tvář dokonale odráží v čistém zrcadle.

Význam

V minulém verši je vysvětleno, že nasytit žijícího brāhmaṇu je účinnější než obětovat v ohňové oběti, a nyní je proto jasně popsáno, co je to bráhmanismus a kdo je brāhmaṇa. Skutečnosti, že nasycením brāhmaṇy lze dosáhnout lepších výsledků než vykonáváním obětí, využívá ve věku Kali určitá třída lidí, kteří nemají žádné bráhmanské kvalifikace, a dělá si nároky na výsadní přijímání potravy (brāhmaṇa-bhojana) pouze na základě svého zrození v bráhmanských rodinách. Pro odlišení těchto lidí od skutečných brāhmaṇů podává Mahārāja Pṛthu přesný popis brāhmaṇy a bráhmanské kultury. Nikdo by neměl využívat svého postavení k tomu, aby jen žil jako oheň bez světla. Brāhmaṇa musí být dokonale obeznámený se závěrem Ved, který popisuje Bhagavad-gītā. Vedaiś ca sarvair aham eva vedyaḥ (Bg. 15.15). Závěrem Ved — konečným pochopením neboli Vedāntou — je poznání Kṛṣṇy. To je skutečnost, neboť když člověk pochopí Kṛṣṇu takového, jaký je — jak Ho popisuje Bhagavad-gītā (janma karma ca me divyam evaṁ yo vetti tattvataḥ) — stane se dokonalým brāhmaṇou. Brāhmaṇa, který dokonale zná Kṛṣṇu, setrvává v transcendentálním postavení. To rovněž potvrzuje Bhagavad-gītā (14.26):

māṁ ca yo 'vyabhicāreṇa
bhakti-yogena sevate
sa guṇān samatītyaitān
brahma-bhūyāya kalpate

“Ten, kdo se plně zaměstnává oddanou službou a za žádných okolností nepoklesne, okamžitě překonává kvality hmotné přírody, a tak dosahuje úrovně Brahmanu.”

Proto je oddaný Pána Kṛṣṇy skutečně dokonalým brāhmaṇou. Jeho postavení je transcendentální, neboť je oproštěn od čtyř nedostatků podmíněného života — nedokonalých smyslů a sklonu dopouštět se chyb, podléhat iluzi a podvádět. Dokonalý vaiṣṇava, osoba vědomá si Kṛṣṇy, je neustále v transcendentálním postavení, jelikož hovoří ve shodě s Kṛṣṇou a Jeho zástupcem. Vaiṣṇavové hovoří v dokonalé shodě s Kṛṣṇou, a proto je vše, co říkají, mimo vliv těchto čtyř nedostatků. Kṛṣṇa například v Bhagavad-gītě říká, že na Něho má každý neustále myslet, stát se Jeho oddaným, klanět se Mu, uctívat Ho a nakonec se Mu odevzdat. Tyto oddané činnosti jsou transcendentální — prosté chyb, iluze, podvádění a nedokonalosti. Proto každý, kdo je upřímným oddaným Pána Kṛṣṇy a kdo káže tuto oddanost, přičemž hovoří pouze na základě Kṛṣṇových pokynů, je virajam, prostý nedostatků způsobených hmotným znečištěním. Ryzí brāhmaṇa či vaiṣṇava proto věčně závisí na závěru Ved, na védských tvrzeních pocházejících od Samotné Nejvyšší Osobnosti Božství. Jedině z Ved můžeme pochopit skutečné postavení Absolutní Pravdy, která — jak je popsáno ve Śrīmad-Bhāgavatamu — se projevuje ve třech rysech: jako neosobní Brahman, lokalizovaná Paramātmā a nakonec jako Nejvyšší Osobnost Božství. Toto poznání je dokonalé již od nepaměti a bráhmanská či vaiṣṇavská kultura na tomto principu věčně závisí. Člověk by proto měl Vedy studovat s vírou; nejen aby sám získal poznání, ale aby toto poznání a tyto činnosti šířil se skutečnou vírou ve slova Nejvyšší Osobnosti Božství a Ved.

Důležitým slovem v tomto verši je maṅgala (“příznivé”). Śrīla Śrīdhara Svāmī uvádí, že maṅgala neboli příznivé je dělat to, co je dobré, a odmítat to, co dobré není. Dělat co je dobré znamená přijímat vše prospěšné pro vykonávání oddané služby a odmítat co není dobré znamená odmítat vše neprospěšné. V našem hnutí pro vědomí Kṛṣṇy následujeme tuto zásadu odmítáním čtyř zakázaných věcí — nedovoleného sexu, požívání omamných látek, hazardování a pojídání masa — a přijímáme zpívání nejméně šestnácti kol Hare Kṛṣṇa mahā-mantry každý den a pravidelnou meditaci opakováním Gāyatrī mantry třikrát denně. Takto lze udržet svou bráhmanskou kulturu a duchovní sílu v nedotčeném stavu. Ten, kdo přísně dodržuje tyto zásady oddané služby a dvacet čtyři hodin denně zpívá mahā-mantru — Hare Kṛṣṇa, Hare Kṛṣṇa, Kṛṣṇa Kṛṣṇa, Hare Hare / Hare Rāma, Hare Rāma, Rāma Rāma, Hare Hare — dělá pokrok v duchovním životě a nakonec bude zcela způsobilý vidět Nejvyšší Osobnost Božství tváří v tvář. Jelikož konečným cílem studia a pochopení védského poznání je nalézt Kṛṣṇu, může ten, kdo dodržuje výše uvedené védské zásady, od samého počátku velmi zřetelně vidět všechny rysy Pána Kṛṣṇy, Absolutní Pravdy, stejně jako v čistém zrcadle můžeme vidět úplný odraz svého obličeje. Závěr tedy zní, že brāhmaṇa se nestává brāhmaṇou pouze tím, že je živou bytostí narozenou v bráhmanské rodině; musí mít všechny vlastnosti uvedené v śāstrách a řídit se bráhmanskými zásadami ve svém životě. Tak se nakonec může stát osobou plně si vědomou Kṛṣṇy a pochopit, kdo Kṛṣṇa je. To, jak oddaný neustále vidí Kṛṣṇu tváří v tvář ve svém srdci, popisuje Brahma-saṁhitā (5.38):

premāñjana-cchurita-bhakti-vilocanena
santaḥ sadaiva hṛdayeṣu vilokayanti
yaṁ śyāmasundaram acintya-guṇa-svarūpaṁ
govindam ādi-puruṣaṁ tam ahaṁ bhajāmi

Oddaný díky rozvoji čisté lásky ke Kṛṣṇovi neustále vidí ve svém srdci Nejvyšší Osobnost Božství, Svrchovaného Pána známého jako Śyāmasundara. To je dokonalé stádium bráhmanské kultury.

4.21.43

Verš

teṣām ahaṁ pāda-saroja-reṇum
āryā vaheyādhi-kirīṭam āyuḥ
yaṁ nityadā bibhrata āśu pāpaṁ
naśyaty amuṁ sarva-guṇā bhajanti

Synonyma

teṣām — jich všech; aham — já; pāda — nohy; saroja — lotosové; reṇum — prach; āryāḥ — ó ctihodní; vaheya — budu nosit; adhi — na; kirīṭam — helmici; āyuḥ — až do konce života; yam — který; nityadā — vždy; bibhrataḥ — nosící; āśu — velmi brzy; pāpam — hříšné činnosti; naśyati — jsou zničeny; amum — ty všechny; sarva-guṇāḥ — plně kvalifikovaní; bhajanti — uctívají.

Překlad

Ó ctihodné shromážděné osobnosti, prosím vás všechny o požehnání, abych až do konce svého života mohl na své koruně neustále nosit prach z lotosových nohou takových brāhmaṇů a vaiṣṇavů. Ten, kdo nosí takový prach na své hlavě, se rychle zbaví všech reakcí vzešlých z hříšného života a nakonec vyvine všechny dobré a žádoucí vlastnosti.

Význam

Je řečeno, že ten, kdo má neochvějnou víru v Nejvyšší Osobnost Božství — což znamená neochvějnou víru ve vaiṣṇavu neboli čistého oddaného Nejvyššího Pána — vyvine všechny dobré vlastnosti polobohů. Yasyāsti bhaktir bhagavaty akiñcanā / sarvair guṇais tatra samāsate surāḥ (Bhāg. 5.18.12). Prahlāda Mahārāja také řekl: naiṣāṁ matis tāvad urukramāṅghrim (Bhāg. 7.5.32). Dokud člověk nepřijme na svou hlavu prach z lotosových nohou ryzího vaiṣṇavy, nemůže pochopit, kdo je Nejvyšší Osobnost Božství, a dokud nezná Nejvyšší Osobnost Božství, jeho život zůstává nedokonalý. Velká duše, která se plně odevzdala Nejvyššímu Pánovi poté, co Ho plně pochopila a po mnoho a mnoho životů opakovaně podstupovala askezi, je velmi vzácná. Královská koruna je pouze velkým břemenem, pokud na ní král, hlava státu, nenosí prach z lotosových nohou brāhmaṇů a vaiṣṇavů. Jinými slovy, jestliže se velkorysý král, jako je Pṛthu Mahārāja, neřídí pokyny brāhmaṇů a vaiṣṇavů — tedy nenásleduje bráhmanskou kulturu — je pro stát pouze přítěží, protože nemůže občanům nijak prospět. Mahārāja Pṛthu je dokonalým příkladem ideálního představitele nejvyšší moci.

4.21.44

Verš

guṇāyanaṁ śīla-dhanaṁ kṛta-jñaṁ
vṛddhāśrayaṁ saṁvṛṇate ’nu sampadaḥ
prasīdatāṁ brahma-kulaṁ gavāṁ ca
janārdanaḥ sānucaraś ca mahyam

Synonyma

guṇa-ayanam — ten, kdo získal všechny dobré vlastnosti; śīla-dhanam — ten, jehož majetkem je náležité chování; kṛta-jñam — ten, kdo je vděčný; vṛddha-āśrayam — ten, kdo se obrací na učené; saṁvṛṇate — získá; anu — jistě; sampadaḥ — všechna bohatství; prasīdatām — nechť je spokojený; brahma-kulam — s třídou brāhmaṇů; gavām — kravami; ca — a; janārdanaḥ — Nejvyšší Osobnost Božství; sa — s; anucaraḥ — společně se Svým oddaným; ca — a; mahyam — se mnou.

Překlad

Každý, kdo získá bráhmanské kvalifikace — jehož jediným majetkem je náležité chování, jenž je vděčný a přijímá útočiště u zkušených osob—obdrží všechno bohatství světa. Přeji si proto, aby Nejvyšší Pán a Jeho společníci byli spokojeni s třídou brāhmaṇů, s kravami a se mnou.

Význam

Nejvyšší Pán je uctíván s modlitbou namo brahmaṇya-devāya go-brāhmaṇa-hitāya ca. Je tedy jasné, že Nejvyšší Osobnost Božství ctí a chrání brāhmaṇy a bráhmanskou kulturu, jakož i krávy — všude, kde jsou brāhmaṇové a bráhmanská kultura, jsou i krávy a jejich ochrana. Ve společnosti, kde neexistují brāhmaṇové či bráhmanská kultura, se s kravami zachází jako s obyčejnými zvířaty a jsou poráženy na jatkách; tak je obětována lidská civilizace. To, že Pṛthu Mahārāja zvláště uvádí slovo gavām, je důležité, neboť Pán je neustále se Svými kravami a Svými oddanými. Na obrázcích můžeme Pána Kṛṣṇu vždy vidět s Jeho kravami a Jeho společníky, jako jsou pasáčci krav a gopī. Kṛṣṇa, Nejvyšší Osobnost Božství, nemůže být sám. Proto Pṛthu Mahārāja řekl sānucaraś ca, což vyjadřuje, že Nejvyšší Osobnost Božství je neustále ve společnosti Svých stoupenců a oddaných.

Oddaný získává všechny dobré vlastnosti polobohů; je guṇāyanam, zdroj všech dobrých vlastností. Jeho jediným jměním je náležité chování a je vždy vděčný. Vděk za milost Nejvyšší Osobnosti Božství je jednou z vlastností brāhmaṇů a vaiṣṇavů. Každý by měl být Nejvyšší Osobnosti Božství vděčný, protože udržuje všechny živé bytosti a dává jim vše, co potřebují. To je uvedeno ve Vedách (Kaṭha Up. 2.2.13): eko bahūnāṁ yo vidadhāti kāmān — Nejvyšší dodává živým bytostem všechny jejich potřeby. Živá bytost, která je za to Nejvyšší Osobnosti Božství vděčná, je nepochybně obdařena dobrými vlastnostmi.

Velice důležité je slovo vṛddhāśrayam. Vṛddha označuje toho, kdo je pokročilý v poznání. Existují dva druhy starých lidí — lidé pokročilí věkem a lidé zkušení co se týče poznání. Člověk pokročilý v poznání je skutečný vṛddha (jñāna-vṛddha); nestane se jím pouhým stárnutím. Vṛddhāśrayam neboli ten, kdo přijímá útočiště u nadřízené osoby s pokročilým poznáním, může získat všechny dobré vlastnosti brāhmaṇy a naučit se náležitému chování. Když člověk skutečně získá dobré vlastnosti a když je vděčný za milost Nejvyšší Osobnosti Božství a přijme útočiště u pravého duchovního mistra, pak bude obdařen veškerým bohatstvím. Taková osoba je brāhmaṇa nebo vaiṣṇava. Pṛthu Mahārāja proto vzývá požehnání a milost Nejvyššího Pána, Osobnosti Božství, s Jeho společníky, oddanými, vaiṣṇavy, brāhmaṇy a kravami.

4.21.45

Verš

maitreya uvāca
iti bruvāṇaṁ nṛpatiṁ
pitṛ-deva-dvijātayaḥ
tuṣṭuvur hṛṣṭa-manasaḥ
sādhu-vādena sādhavaḥ

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — velký mudrc Maitreya pokračoval; iti — takto; bruvāṇam — když hovořil; nṛ-patim — král; pitṛ — obyvatelé Pitṛloky; deva — polobozi; dvi-jātayaḥ — a dvojzrození (brāhmaṇové a vaiṣṇavové); tuṣṭuvuḥ — uspokojeni; hṛṣṭa-manasaḥ — se zcela uklidněnou myslí; sādhu-vādena — vyjádřením přízně; sādhavaḥ — všichni přítomní světci.

Překlad

Velký mudrc Maitreya řekl: Když všichni polobozi, obyvatelé Pitṛloky, brāhmaṇové a světci přítomní na setkání slyšeli krále Pṛthua tak pěkně hovořit, pochválili ho vyjádřením své přízně.

Význam

Když někdo pěkně promluví na nějakém setkání, obecenstvo ho pochválí a vyjádří mu svou přízeň slovy sādhu, sādhu. Tomu se říká sādhu-vāda. Světci, Pitové (obyvatelé Pitṛloky) a polobozi, kteří byli přítomní na setkání a vyslechli Pṛthua Mahārāje, mu vyjádřili svou přízeň slovy sādhu, sādhu. Všichni uznali jeho vznešené poslání a byli zcela spokojeni.

4.21.46

Verš

putreṇa jayate lokān
iti satyavatī śrutiḥ
brahma-daṇḍa-hataḥ pāpo
yad veno ’tyatarat tamaḥ

Synonyma

putreṇa — díky synovi; jayate — člověk vyhrává; lokān — všechny nebeské planety; iti — takto; satya-vatī — stává se pravdou; śrutiḥ — Vedy; brahma-daṇḍa — kletbou brāhmaṇů; hataḥ — zabitý; pāpaḥ — nejhříšnější; yat — jako; venaḥ — otec Mahārāje Pṛthua; ati — velké; atarat — byl osvobozen; tamaḥ — z temnoty pekla.

Překlad

Všichni prohlásili, že se potvrdil závěr Ved o tom, že jednáním putry neboli syna může člověk dobýt nebeské planety, neboť nejhříšnějšího Venu, zabitého kletbou brāhmaṇů, nyní jeho syn Mahārāja Pṛthu vysvobodil z nejtemnějšího pekla.

Význam

Podle védských údajů existuje pekelná planeta zvaná Put a ten, kdo odtamtud osvobozuje, se nazývá putra. Smyslem manželství je tedy mít putru neboli syna, který dokáže svého otce osvobodit i v případě, že otec poklesne do pekelných podmínek planety Put. Vena, otec Mahārāje Pṛthua, byl velice hříšnou osobou, a brāhmaṇové ho proto prokleli, aby zemřel. Když nyní velcí světci, mudrci a brāhmaṇové přítomní na setkání slyšeli Mahārāje Pṛthua hovořit o jeho velkém životním poslání, všichni nabyli přesvědčení, že se plně potvrdil výrok Ved. Smyslem přijetí manželky v náboženském sňatku schváleném ve Vedách je mít putru—syna, který bude schopen vysvobodit svého otce z nejtemnějšího pekla. Manželství není určené pro smyslový požitek, ale pro získání syna plně kvalifikovaného osvobodit svého otce. Je-li však syn vychováván v nekvalifikovaného démona, jak může svého otce vysvobodit z pekla? Proto je povinností otce stát se vaiṣṇavou a vychovávat také své děti ve vaiṣṇavy. I když potom otec náhodou v příštím životě poklesne do pekla, takový syn ho může vysvobodit, stejně jako Mahārāja Pṛthu vysvobodil svého otce.

4.21.47

Verš

hiraṇyakaśipuś cāpi
bhagavan-nindayā tamaḥ
vivikṣur atyagāt sūnoḥ
prahlādasyānubhāvataḥ

Synonyma

hiraṇyakaśipuḥ — otec Prahlāda Mahārāje; ca — také; api — opět; bhagavat — Nejvyšší Osobnosti Božství; nindayā — kvůli urážkám; tamaḥ — do nejtemnějšího pekla; vivikṣuḥ — vstoupil; atyagāt — byl osvobozen; sūnoḥ — svého syna; prahlādasya — Mahārāje Prahlāda; anubhāvataḥ — vlivem.

Překlad

Také Hiraṇyakaśipu, který svými hříšnými činnostmi neustále popíral svrchovanost Nejvyšší Osobnosti Božství, vstoupil do nejtemnějšího pekla, ale milostí svého velkého syna Prahlāda Mahārāje byl rovněž osvobozen a vrátil se domů, zpátky k Bohu.

Význam

Když Nṛsiṁhadeva nabídl Prahlādovi Mahārājovi požehnání, Prahlāda ze své velké oddanosti a snášenlivosti odmítl od Pána jakékoliv požehnání přijmout, neboť to nepovažoval za hodné upřímného oddaného. Službu Nejvyšší Osobnosti Božství s očekáváním dobré odměny odsoudil jako obchodnické jednání. Jelikož byl vaiṣṇava, nežádal požehnání pro sebe, ale měl velký soucit se svým otcem. Přestože ho otec mučil a býval by ho i zabil, kdyby Nejvyšší Pán nezabil jeho, Prahlāda Mahārāja prosil Pána, aby mu odpustil. Pán mu toto přání okamžitě splnil—Hiraṇyakaśipu byl vysvobozen z nejtemnějšího pekla a milostí svého syna se vrátil domů, zpátky k Bohu. Prahlāda Mahārāja je nejlepším příkladem vaiṣṇavy, který má vždy soucit s hříšnými osobami, trpícími pekelným životem v tomto hmotném světě. Vaiṣṇava je proto známý jako para-duḥkha-duḥkhī kṛpāmbudhiḥ neboli ten, kdo je soucitný k utrpení druhých a je oceánem milosti. Všichni čistí oddaní Pána přicházejí do tohoto hmotného světa s nejvyšším soucitem a touhou osvobodit hříšné, stejně jako to udělal Prahlāda Mahārāja. Podstupují utrpení všeho druhu a snášejí je s trpělivostí jim vlastní, neboť to je další kvalifikace vaiṣṇavy, který se snaží osvobodit všechny hříšníky z pekelných podmínek hmotné existence. Vaiṣṇavům je proto věnována následující modlitba:

vāñchā-kalpatarubhyaś ca
kṛpā-sindhubhya eva ca
patitānāṁ pāvanebhyo
vaiṣṇavebhyo namo namaḥ

Hlavním zájmem vaiṣṇavy je osvobozovat pokleslé duše.

4.21.48

Verš

vīra-varya pitaḥ pṛthvyāḥ
samāḥ sañjīva śāśvatīḥ
yasyedṛśy acyute bhaktiḥ
sarva-lokaika-bhartari

Synonyma

vīra-varya — nejlepší z válečníků; pitaḥ — otec; pṛthvyāḥ — Země; samāḥ — stejný co se týče let; sañjīva — žij; śāśvatīḥ — věčně; yasya — jehož; īdṛśī — takto; acyute — Nejvyššímu; bhaktiḥ — oddanost; sarva — všechny; loka — planety; eka — jeden; bhartari — udržovatel.

Překlad

Všichni svatí brāhmaṇové oslovili Pṛthua Mahārāje: Ó nejlepší z válečníků, ó otče této planety, budiž požehnán dlouhým životem, neboť jsi velice oddán neomylnému Nejvyššímu Pánovi, který je vládcem celého vesmíru.

Význam

Světci přítomní na setkání požehnali Pṛthua Mahārāje dlouhým životem pro jeho neochvějnou víru a oddanost Nejvyšší Osobnosti Božství. Délka našeho života je omezena roky, ale staneme-li se shodou okolností oddanými, pak tuto předurčenou dobu překonáme; yogīni někdy umírají tehdy, když si to přejí, a nikoliv podle zákonů hmotné přírody. Dalším znakem oddaného je, že díky své neochvějné oddanosti Pánovi žije věčně. Kīrtir yasya sa jīvati — “Ten, kdo po sobě zanechá dobrou pověst, žije navěky.” Zvláště ten, kdo je slavný jako oddaný Pána, žije bezpochyby věčně. Když Pán Caitanya Mahāprabhu hovořil s Rāmānandou Rāyem, zeptal se ho: “Jaké jednání je nejslavnější?” Rāmananda Rāya odpověděl, že nejslavnější je ten, kdo je proslulý jako velký oddaný, neboť žije věčně nejen na vaikuṇṭhských planetách, ale prostřednictvím své slávy i v tomto hmotném světě.

4.21.49

Verš

aho vayaṁ hy adya pavitra-kīrte
tvayaiva nāthena mukunda-nāthāḥ
ya uttamaślokatamasya viṣṇor
brahmaṇya-devasya kathāṁ vyanakti

Synonyma

aho — ó Bože; vayam — my; hi — zajisté; adya — dnes; pavitra-kīrte — ó nejčistší; tvayā — tebou; eva — jistě; nāthena — Pánem; mukunda — Nejvyšší Osobnost Božství; nāthāḥ — jako poddaní Nejvyššího; ye — ten, kdo; uttama-śloka-tamasya — Nejvyšší Osobnosti Božství, velebené nejkrásnějšími verši; viṣṇoḥ — Viṣṇua; brahmaṇya-devasya — uctívaného Pána brāhmaṇů; kathām — slova; vyanakti — vyjádřil.

Překlad

Přítomní pokračovali: Milý králi Pṛthu, tvá pověst je nejčistší ze všech, neboť kážeš slávu toho, kdo je ze všech nejslavnější — Nejvyšší Osobnosti Božství, Pána brāhmaṇů. Jelikož nás potkalo velké štěstí mít tě za svého vládce, máme za to, že žijeme pod přímou vládou Pána.

Význam

Občané prohlásili, že jelikož je chránil Mahārāja Pṛthu, byli přímo pod ochranou Nejvyšší Osobnosti Božství. Toto pochopení je správným vyjádřením společenské stability v hmotném světě. Vedy praví, že Nejvyšší Pán je udržovatelem a vůdcem všech živých bytostí, a proto musí být král nebo výkonná hlava státu Jeho zástupcem. Potom si může nárokovat stejnou úctu jako Pán. To, jak se může král nebo vůdce společnosti stát zástupcem Nejvyšší Osobnosti Božství, je naznačeno výrokem, že Pṛthu Mahārāja byl pravým zástupcem Pána, protože kázal svrchovanost a slávu Nejvyšší Osobnosti Božství, Viṣṇua. Být pod ochranou takového krále či vůdce je dokonalostí lidské společnosti. Prvořadou zodpovědností takového krále či vůdce je chránit ve svém státě bráhmanskou kulturu a krávy.

4.21.50

Verš

nātyadbhutam idaṁ nātha
tavājīvyānuśāsanam
prajānurāgo mahatāṁ
prakṛtiḥ karuṇātmanām

Synonyma

na — ne; ati — veliký; adbhutam — úžasný; idam — tento; nātha — ó pane; tava — tvůj; ājīvya — zdroj příjmu; anuśāsanam — vláda nad občany; prajā — občané; anurāgaḥ — náklonnost; mahatām — velkých; prakṛtiḥ — povaha; karuṇa — milostivá; ātmanām — živých bytostí.

Překlad

Náš drahý pane, vládnout občanům je tvou předepsanou povinností. Není to nic úžasného v případě osobnosti, jako jsi ty, který s takovou náklonností pečuješ o zájmy občanů, jelikož jsi plný milosti. Taková je vznešenost tvé povahy.

Význam

Povinností krále je chránit občany a vybírat daně pro své živobytí. Védská společnost se dělí na čtyři třídy lidí (brāhmaṇy, kṣatriye, vaiśyi a śūdry) a jejich způsoby obživy jsou rovněž uvedeny v písmech. Život brāhmaṇů má být naplněn šířením poznání, a z toho důvodu mají přijímat příspěvky od svých žáků. Král má zase chránit občany, a umožnit jim tak dosáhnout nejvyšší životní úrovně; proto od nich může vybírat daně. Obchodníci zajišťují potravu pro celou společnost, a tudíž si z ní mohou nechat něco pro sebe, zatímco śūdrové, kteří nedokáží pracovat jako brāhmaṇové, kṣatriyové či vaiśyové, mají sloužit vyšším společenským třídám a dostávat od nich vše, co potřebují k životu.

Zde je také uveden příznak kvalifikovaného krále či politického vůdce: musí být k lidem velice milostivý a soucitný a starat se o jejich prvořadý zájem — stát se vznešenými oddanými Nejvyšší Osobnosti Božství. Velké duše mají přirozený sklon jednat pro dobro druhých, a zvláště vaiṣṇava je nejsoucitnější a nejmilostivější osobností ve společnosti. Proto vaiṣṇavskému vůdci projevujeme úctu tímto způsobem:

vāñchā-kalpatarubhyaś ca
kṛpā-sindhubhya eva ca
patitānāṁ pāvanebhyo
vaiṣṇavebhyo namo namaḥ

Jedině vaiṣṇavský vůdce dokáže splnit všechny touhy lidí (vāñchā-kalpataru) a je soucitný, protože lidské společnosti přináší ten největší prospěch. Je patita-pāvana, osvoboditel všech pokleslých duší — když bude král či hlavní představitel společnosti kráčet ve stopách brāhmaṇů a vaiṣṇavů, kteří jsou přirozenými představiteli misionářských činností, půjdou v jejich stopách i vaiśyové, a śūdrové jim budou sloužit. Tak se celá lidská společnost stane ideálním zřízením umožňujícím společný pokrok k nejvyšší dokonalosti života.

4.21.51

Verš

adya nas tamasaḥ pāras
tvayopāsāditaḥ prabho
bhrāmyatāṁ naṣṭa-dṛṣṭīnāṁ
karmabhir daiva-saṁjñitaiḥ

Synonyma

adya — dnes; naḥ — nás; tamasaḥ — temnoty hmotné existence; pāraḥ — druhá strana; tvayā — tebou; upāsāditaḥ — zvětšená; prabho — ó pane; bhrāmyatām — kteří bloudí; naṣṭa-dṛṣṭīnām — kteří ztratili cíl svého života; karmabhiḥ — na základě minulých činů; daiva-saṁjñitaiḥ — řízením vyšší moci.

Překlad

Občané pokračovali: Dnes jsi nám otevřel oči a ukázal, jak dospět na druhou stranu oceánu temnoty. Na základě svých minulých činů a řízením vyšší moci jsme zapleteni v síti plodonosných činností a ztratili jsme z dohledu životní cíl. Proto bloudíme vesmírem.

Význam

Slova karmabhir daiva-saṁjñitaiḥ jsou velmi důležitá. Kvůli povaze našich činů přicházíme do styku s kvalitami hmotné přírody a vyšším řízením dostáváme příležitost užívat si výsledků svých plodonosných činností v různých druzích těl. Všechny živé bytosti, které ztratily z dohledu svůj životní cíl, cestují v různých životních druzích po celém vesmíru — někdy se rodí v nižších druzích a někdy na vyšších planetárních soustavách. Tak všichni bloudíme již od nepaměti. Jedině milostí duchovního mistra a Nejvyšší Osobnosti Božství dostáváme klíč v podobě oddané služby, a tak začíná úspěch našeho života. To zde připouštějí poddaní Mahārāje Pṛthua — s plným vědomím uznávají prospěch, který získávají z králových činností.

4.21.52

Verš

namo vivṛddha-sattvāya
puruṣāya mahīyase
yo brahma kṣatram āviśya
bibhartīdaṁ sva-tejasā

Synonyma

namaḥ — všechny poklony; vivṛddha — vysoce vznešené; sattvāya — existenci; puruṣāya — osobě; mahīyase — tomu, který je takto oslavován; yaḥ — kdo; brahma — bráhmanská kultura; kṣatram — vládní povinnost; āviśya — vstupuje; bibharti — udržuje; idam — toto; sva-tejasā — svou vlastní mocí.

Překlad

Drahý pane, nacházíš se na úrovni čistého dobra, a proto jsi dokonalým zástupcem Nejvyššího Pána. Jsi oslavován svou vlastní mocí a celý svět udržuješ tak, že zavádíš bráhmanskou kulturu a v rámci svých kšatrijských povinností poskytuješ ochranu všem.

Význam

Bez šíření bráhmanské kultury a bez řádné vládní ochrany nelze náležitě udržet žádnou společenskou úroveň. To zde uznávají poddaní Mahārāje Pṛthua, který dokázal udržet úžasnou úroveň své vlády díky svému postavení v kvalitě čistého dobra. Slovo vivṛddha-sattvāya je významné. V hmotném světě existují tři kvality — dobro, vášeň a nevědomost. Člověk se musí oddanou službou povznést z úrovně nevědomosti na úroveň dobra. Neexistuje jiný prostředek, jak se z nejnižšího životního stádia povýšit do nejvyššího, než vykonávání oddané služby. Předchozí kapitoly Śrīmad-Bhāgavatamu sdělují, že z nejnižšího postavení do nejvyššího se lze povznést pouhým stykem s oddanými a pravidelným nasloucháním Śrīmad-Bhāgavatamu z jejich úst.

śṛṇvatāṁ sva-kathāḥ kṛṣṇaḥ
puṇya-śravaṇa-kīrtanaḥ
hṛdy antaḥ-stho hy abhadrāṇi
vidhunoti suhṛt satām

“Když se oddaný zaměstná oddanou službou na prvních úrovních naslouchání a opěvování, pak mu Pán, který sídlí v srdci každého, pomůže očistit jeho srdce.” (Bhāg. 1.2.17) Postupnou očistou se člověk zbaví vlivu vášně a nevědomosti a dostane se na úroveň dobra. Výsledkem styku s kvalitami vášně a nevědomosti je chtíč a chamtivost. Když se však člověk povznese na úroveň dobra, je spokojený v jakýchkoliv životních podmínkách a chtíč ani chamtivost ho neovlivňují. Taková mentalita je známkou dosažení úrovně dobra. Dále je třeba toto dobro transcendovat a povznést se do čistého dobra, zvaného vivṛddha-sattva neboli “pokročilé stádium dobra”. V tomto stádiu lze vyvinout vědomí Kṛṣṇy. Proto je Mahārāja Pṛthu osloven jako vivṛddha-sattva neboli ten, kdo je v transcendentálním postavení. Přesto však pro dobro lidské společnosti sestoupil z transcendentálního postavení čistého oddaného do postavení brāhmaṇy a kṣatriyi, a tak svou osobní mocí chránil celý svět. Ačkoliv byl králem, kṣatriyou, jakožto vaiṣṇava byl také brāhmaṇou. Jako brāhmaṇa mohl občany náležitě poučit a jako kṣatriya jim byl schopen poskytnout náležitou ochranu. Poddané Mahārāje Pṛthua tak v každém ohledu chránil dokonalý král.

Takto končí Bhaktivedantovy výklady k dvacáté první kapitole čtvrtého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Pokyny Mahārāje Pṛthua”.

KAPITOLA DVACÁTÁ DRUHÁ

Setkání Mahārāje Pṛthua se čtyřmi Kumāry

4.22.1

Verš

maitreya uvāca
janeṣu pragṛṇatsv evaṁ
pṛthuṁ pṛthula-vikramam
tatropajagmur munayaś
catvāraḥ sūrya-varcasaḥ

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — velký mudrc Maitreya pokračoval; janeṣu — občané; pragṛṇatsu — když se modlili; evam — takto; pṛthum — k Mahārājovi Pṛthuovi; pṛthula — velice; vikramam — mocnému; tatra — tam; upajagmuḥ — dospěli; munayaḥ — Kumārové; catvāraḥ — čtyři; sūrya — jako slunce; varcasaḥ — zářící.

Překlad

Velký mudrc Maitreya pravil: Když se takto občané modlili k mocnému králi Pṛthuovi, dospěli na to místo čtyři Kumārové, zářící jako slunce.

4.22.2

Verš

tāṁs tu siddheśvarān rājā
vyomno ’vatarato ’rciṣā
lokān apāpān kurvāṇān
sānugo ’caṣṭa lakṣitān

Synonyma

tān — je; tu — ale; siddha-īśvarān — vládce všech mystických sil; rājā — král; vyomnaḥ — z nebe; avatarataḥ — když sestupovali; arciṣā — podle jejich oslnivé záře; lokān — všechny planety; apāpān — bezhříšné; kurvāṇān — takto činili; sa-anugaḥ — se svými společníky; acaṣṭa — poznal; lakṣitān — když je viděl.

Překlad

Král a jeho společníci rozpoznali čtyři Kumāry, vládce všech mystických sil, podle jejich oslnivé záře, kterou bylo vidět, když sestupovali z nebe.

Význam

Čtyři Kumārové jsou zde označeni slovem siddheśvarān, které znamená “vládci všech mystických sil”. Ten, kdo dosáhl dokonalosti v yoze, okamžitě ovládne osm mystických schopností — stát se menším než nejmenší, lehčím než nejlehčí nebo větším než největší, získat vše, po čem touží, ovládat vše a podobně. Tito čtyři Kumārové dosáhli jakožto siddheśvarové všech jógových dokonalostí, a mohli tedy cestovat vesmírem bez pomoci strojů. Když přišli z jiných planet, aby navštívili Mahārāje Pṛthua, nepřiletěli letadlem, ale osobně. Byli tedy rovněž astronauty schopnými cestovat meziplanetárním prostorem bez pomoci strojů. Obyvatelé planety zvané Siddhaloka dokáží cestovat z jedné planety na druhou bez dopravních prostředků. Zde je ovšem uvedena zvláštní vlastnost Kumārů—jakékoliv místo, které navštívili, se okamžitě očistilo od hříchů. Během vlády Mahārāje Pṛthua neexistovaly na povrchu Země hříchy, a proto se mudrci rozhodli krále navštívit. Planety, které jsou hříšné, Kumárové obvykle nenavštěvují.

4.22.3

Verš

tad-darśanodgatān prāṇān
pratyāditsur ivotthitaḥ
sa-sadasyānugo vainya
indriyeśo guṇān iva

Synonyma

tat — jeho; darśana — když viděl; udgatān — vytoužený; prāṇān — život; pratyāditsuḥ — pokojně jít; iva — jako; utthitaḥ — vstal; sa — s; sadasya — se společníky a stoupenci; anugaḥ — vládní úředníci; vainyaḥ — král Pṛthu; indriya-īśaḥ — živá bytost; guṇān iva — jako ovlivněná kvalitami hmotné přírody.

Překlad

Když Mahārāja Pṛthu uviděl čtyři Kumāry, velice si je přál přivítat. Rychle proto vstal se všemi svými vládními úředníky — tak dychtivě jako podmíněná duše, jejíž smysly jsou okamžitě upoutány kvalitami hmotné přírody.

Význam

V Bhagavad-gītě (3.27) je řečeno:

prakṛteḥ kriyamāṇāni
guṇaiḥ karmāṇi sarvaśaḥ
ahaṅkāra-vimūḍhātmā
kartāham iti manyate

Každá podmíněná duše je ovlivněna určitou směsí kvalit hmotné přírody, a proto je přitahována k jistým činnostem, které je nucena vykonávat, jelikož zcela podléhá hmotné přírodě. Pṛthu Mahārāja je zde přirovnán k takové podmíněné duši — nikoliv proto, že by jí byl, ale jelikož tolik dychtil přivítat Kumāry, že to vypadalo, jako by bez nich nemohl žít. Podmíněnou duši přitahují předměty smyslového požitku: oči chtějí vidět krásné věci, uši chtějí slyšet pěknou hudbu, nos se chce těšit vůněmi krásné květiny a jazyk chce ochutnávat dobré jídlo. Stejně tak i další smysly—ruce, nohy, žaludek, genitálie či mysl — jsou natolik přitahovány předměty smyslového požitku, že se podmíněná duše nedokáže ovládat. Pṛthu Mahārāja se také nedokázal udržet, aby nepřivítal čtyři Kumāry, kteří zářili díky své duchovní pokročilosti. Vítal je nejen on sám, ale i všichni jeho úředníci a společníci. Říká se “vrána k vráně sedá, rovný rovného si hledá”. Každého v tomto světě přitahují osoby stejného druhu — opilce přitahují opilci a světce zase světci. Pṛthu Mahārāja dosáhl nejvyšší duchovní pokročilosti, a tím pádem ho přitahovali Kumārové, kteří patřili do téže kategorie. Proto se říká, že se člověk pozná podle své společnosti.

4.22.4

Verš

gauravād yantritaḥ sabhyaḥ
praśrayānata-kandharaḥ
vidhivat pūjayāṁ cakre
gṛhītādhyarhaṇāsanān

Synonyma

gauravāt — sláva; yantritaḥ — zcela; sabhyaḥ — nejcivilizovanější; praśraya — pokorou; ānata-kandharaḥ — sklonil se; vidhi-vat — podle pokynů śāster; pūjayām — uctíváním; cakre — vykonané; gṛhīta — přijali; adhi — včetně; arhaṇa — předměty pro uvítání; āsanān — místa k sezení.

Překlad

Velcí mudrci přijali uvítání podle pokynů śāster a nakonec usedli na místa, která jim král nabídl. Pṛthu Mahārāja se pod vlivem jejich slávy okamžitě poklonil, a tak je uctil.

Význam

Čtyři Kumārové jsou duchovními mistry parampary vaiṣṇavské sampradāye. Učednická posloupnost duchovních mistrů a žáků známá jako Kumāra-sampradāya pochází od čtyř Kumārů a patří mezi čtyři sampradāyi, jimiž jsou Brahma-sampradāya, Śrī-sampradāya, Kumāra-sampradāya a Rudra-sampradāya. Pṛthu Mahārāja byl tedy k sampradāya-ācāryům velice uctivý. Śrīla Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura říká: sākṣād-dharitvena samasta-śāstraiḥ — duchovní mistr, paramparā-ācārya, má být ctěn stejně jako Nejvyšší Osobnost Božství. Významné je slovo vidhivat, které znamená, že Pṛthu Mahārāja také přísně následoval příkazy śāster pro uvítání duchovního mistra neboli ācāryi transcendentální učednické posloupnosti. Kdykoliv spatříme ācāryu, máme se mu okamžitě poklonit. Pṛthu Mahārāja to řádně učinil; proto jsou zde použita slova praśrayānata-kandharaḥ. Z pokory se Kumārům hluboce poklonil.

4.22.5

Verš

tat-pāda-śauca-salilair
mārjitālaka-bandhanaḥ
tatra śīlavatāṁ vṛttam
ācaran mānayann iva

Synonyma

tat-pāda — jejich lotosové nohy; śauca — umyla; salilaiḥ — voda; mārjita — pokropil; alaka — vlasy; bandhanaḥ — chomáč; tatra — tam; śīlavatām — ctihodných osob; vṛttam — chování; ācaran — choval se; mānayan — praktikoval; iva — jako.

Překlad

Král poté vzal vodu, která omyla lotosové nohy Kumārů, a pokropil si s ní vlasy. Jako příkladná osoba tímto uctivým jednáním ukázal, jak přijímat duchovně pokročilé osobnosti.

Význam

Śrī Caitanya Mahāprabhu řekl: āpani ācari prabhu jīvere śikhāya. Je dobře známo, že vše, co Śrī Caitanya Mahāprabhu ve Svém životě jako ācārya učil, také Sám praktikoval. Když kázal jako oddaný, nikdy se nenechal oslovovat jako inkarnace, přestože v Něm několik velkých osobností poznalo inkarnaci Kṛṣṇy. I když někdo může být inkarnací Kṛṣṇy nebo být Kṛṣṇou zvláště zmocněný, nemá o sobě rozhlašovat, že je inkarnace. Lidé skutečnou pravdu časem přijmou automaticky. Pṛthu Mahārāja byl ideální vaiṣṇavský král, a proto svým osobním chováním učil ostatní, jak přivítat a uctít svaté osoby, jako jsou Kumārové. Když do domu přijde světec, je védským zvykem mu nejprve umýt nohy vodou a potom si s touto vodou pokropit hlavu a hlavy členů své rodiny. Pṛthu Mahārāja tak jednal, neboť byl příkladným učitelem všech lidí.

4.22.6

Verš

hāṭakāsana āsīnān
sva-dhiṣṇyeṣv iva pāvakān
śraddhā-saṁyama-saṁyuktaḥ
prītaḥ prāha bhavāgrajān

Synonyma

hāṭaka-āsane — na trůnu ze zlata; āsīnān — když seděli; sva-dhiṣṇyeṣu — na oltáři; iva — jako; pāvakān — oheň; śraddhā — úcta; saṁyama — zdrženlivost; saṁyuktaḥ — jehož zdobily; prītaḥ — potěšený; prāha — řekl; bhava — Pán Śiva; agra-jān — starší bratři.

Překlad

Čtyři velcí mudrci byli starší než Pán Śiva, a když seděli na zlatém trůnu, podobali se ohni planoucímu na oltáři. Mahārāja Pṛthu, který byl velice jemný a měl k nim velkou úctu, začal zdráhavě hovořit.

Význam

Kumārové jsou zde popsáni jako starší bratři Pána Śivy. Když se narodili z těla Pána Brahmy, jejich otec je požádal, aby se oženili a zvýšili počet obyvatelstva. Na počátku stvoření byl velký nedostatek obyvatel; proto Pán Brahmā plodil jednoho syna za druhým a nařizoval jim, aby ho následovali. Když o to však požádal Kumāry, odmítli. Chtěli zůstat po celý život brahmacārīny a plně se věnovat oddané službě Pánu. Kumārové se nazývají naiṣṭhika-brahmacārī, což znamená, že se nikdy neožení. Když se odmítli oženit, Pána Brahmu to tak rozzlobilo, že mu zrudly oči a z místa mezi nimi se zjevil Pán Śiva, Rudra. Nálada hněvu se proto nazývá rudra. Pán Śiva má také sampradāyu—jmenuje se Rudra-sampradāya a její členové jsou rovněž známí jako vaiṣṇavové.

4.22.7

Verš

pṛthur uvāca
aho ācaritaṁ kiṁ me
maṅgalaṁ maṅgalāyanāḥ
yasya vo darśanaṁ hy āsīd
durdarśānāṁ ca yogibhiḥ

Synonyma

pṛthuḥ uvāca — král Pṛthu pravil; aho — ó Pane; ācaritam — jednání; kim — jaké; me — mnou; maṅgalam — štěstí; maṅgala-āyanāḥ — ó zosobněné štěstí; yasya — kterým; vaḥ — vaše; darśanam — audience; hi — jistě; āsīt — byla umožněna; durdarśānām — velice těžko spatřeni; ca — také; yogibhiḥ — velkými mystickými yogīny.

Překlad

Král Pṛthu pravil: Moji drazí velcí mudrci, představujete zosobněné štěstí, a dokonce i pro mystické yogīny je velmi obtížné vás spatřit. Nevím, jaké zbožné činnosti jsem vykonal, že jste mě tak snadno obdařili svou příznivou přítomností.

Význam

Když v rozvoji našeho duchovního života dojde k něčemu mimořádnému, měli bychom vědět, že to způsobily naše zbožné činnosti, o kterých nevíme (ajñāta-sukṛti). Vidět osobně Nejvyššího Pána nebo Jeho čistého oddaného není obyčejná událost. Když se něco takového stane, rozumí se, že je to výsledkem minulých zbožných činností. To potvrzuje Bhagavad-gītā (7.28): yeṣāṁ tv anta-gataṁ pāpaṁ janānāṁ puṇya-karmaṇām. Ten, kdo zcela zanechal jednání, které je výsledkem hříšných činností, a jehož život je naplněn pouze zbožnými činy, se může zapojit do oddané služby. Přestože byl život Mahārāje Pṛthua plný zbožných činností, král se divil, jak došlo k jeho setkání s Kumāry. Nedovedl si představit, jaké zbožné činnosti vykonal. To je známka pokory krále Pṛthua, jehož život byl tak vyplněn zbožnými činnostmi, že ho přišel navštívit Samotný Pán Viṣṇu, který také předpověděl návštěvu čtyř Kumārů.

4.22.8

Verš

kiṁ tasya durlabhataram
iha loke paratra ca
yasya viprāḥ prasīdanti
śivo viṣṇuś ca sānugaḥ

Synonyma

kim — co; tasya — jeho; durlabha-taram — velice vzácné získat; iha — v tomto světě; loke — světě; paratra — po smrti; ca — nebo; yasya — ten, jehož; viprāḥ — brāhmaṇové a vaiṣṇavové; prasīdanti — jsou spokojeni; śivaḥ — nanejvýš příznivý; viṣṇuḥ — Pán Viṣṇu; ca — jakož i; sa-anugaḥ — doprovázející.

Překlad

Každý, kdo uspokojí brāhmaṇy a vaiṣṇavy, může získat vše, co lze v tomto světě i po smrti obdržet jen velice vzácně. A nejen to—získá si také náklonnost příznivého Pána Śivy a Pána Viṣṇua, kteří brāhmaṇy a vaiṣṇavy doprovázejí.

Význam

Brāhmaṇové a vaiṣṇavové jsou těmi, kdo nosí nanejvýš příznivého Pána Viṣṇua. To potvrzuje Brahma-saṁhitā (5.38):

premāñjana-cchurita-bhakti-vilocanena
santaḥ sadaiva hṛdayeṣu vilokayanti
yaṁ śyāmasundaram acintya-guṇa-svarūpaṁ
govindam ādi-puruṣaṁ tam ahaṁ bhajāmi

Oddaní ze své nesmírné lásky ke Govindovi, Nejvyšší Osobnosti Božství, Pána vždy nosí ve svých srdcích. Pán je v srdci každého, ale vaiṣṇavové a brāhmaṇové Ho v extázi skutečně neustále vnímají a vidí. Proto jsou těmi, kdo nosí Viṣṇua; ať jdou kamkoliv, Pán Viṣṇu, Pán Śiva nebo oddaní Pána Viṣṇua jdou s nimi. Čtyři Kumārové jsou brāhmaṇové, a když navštívili Mahārāje Pṛthua, Pán Viṣṇu a Jeho oddaní byli přirozeně také přítomní. Z toho plyne, že jsou-li brāhmaṇové a vaiṣṇavové s někým spokojeni, Pán Viṣṇu je také spokojen. Totéž potvrzuje Śrīla Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura ve svých osmi slokách o duchovním mistrovi: yasya prasādād bhagavat-prasādaḥ. Potěšením duchovního mistra, který je zároveň brāhmaṇou i vaiṣṇavou, člověk těší Nejvyšší Osobnost Božství. Je-li Nejvyšší Pán spokojen, neexistuje v tomto světě ani po smrti nic víc, co by bylo možno získat.

4.22.9

Verš

naiva lakṣayate loko
lokān paryaṭato ’pi yān
yathā sarva-dṛśaṁ sarva
ātmānaṁ ye ’sya hetavaḥ

Synonyma

na — ne; eva — takto; lakṣayate — mohou vidět; lokaḥ — lidé; lokān — všechny planety; paryaṭataḥ — cestující; api — ačkoliv; yān — koho; yathā — stejně jako; sarva-dṛśam — Nadduši; sarve — ve všem; ātmānam — v každém; ye — ty; asya — vesmírného projevu; hetavaḥ — příčiny.

Překlad

Pṛthu Mahārāja pokračoval: Lidé vás nemohou poznat, přestože cestujete po všech planetárních systémech, stejně jako nemohou poznat Nadduši, přestože sídlí v srdci každého jako svědek všeho. Ani Pán Brahmā a Pán Śiva nedokáží Nadduši pochopit.

Význam

Na začátku Śrīmad-Bhāgavatamu je řečeno: muhyanti yat sūrayaḥ. Velcí polobozi, jako je Pán Brahmā, Pán Śiva, Indra a Candra, jsou někdy zmateni, když se snaží pochopit Nejvyšší Osobnost Božství. Stalo se, že i Pán Brahmā a král Indra Kṛṣṇu nepoznali během Jeho přítomnosti na této planetě. A co teprve říci o velkých yogīnech a jñānīch, kteří docházejí k závěru, že Absolutní Pravda, Osobnost Božství, je neosobní? Stejně tak i velké osobnosti a vaiṣṇavové jako čtyři Kumārové jsou pro obyčejné lidi neviditelní, přestože cestují po celém vesmíru po různých planetárních soustavách. Když šel Sanātana Gosvāmī navštívit Pána Śrī Caitanyu Mahāprabhua, Candraśekhara Ācārya ho také nepoznal. Závěr je, že Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, sídlí v srdci každého a Jeho čistí oddaní, vaiṣṇavové, rovněž cestují po celém světě, ale ti, kdo jsou pod vlivem kvalit hmotné přírody, nechápou ani vaiṣṇavy, ani Nejvyšší Osobnost Božství, zdroj tohoto vesmírného projevu. Proto je řečeno, že Nejvyšší Osobnost Božství nebo vaiṣṇavu nelze vidět hmotnýma očima. Člověk musí své smysly očistit a zapojit se do služby Pánu. Pak může postupně realizovat, kdo je Nejvyšší Osobnost Božství a kdo je vaiṣṇava.

4.22.10

Verš

adhanā api te dhanyāḥ
sādhavo gṛha-medhinaḥ
yad-gṛhā hy arha-varyāmbu-
tṛṇa-bhūmīśvarāvarāḥ

Synonyma

adhanāḥ — nepříliš bohatí; api — ačkoliv; te — oni; dhanyāḥ — slavní; sādhavaḥ — světci; gṛha-medhinaḥ — lidé připoutaní k rodinnému životu; yat-gṛhāḥ — jejichž domy; hi — jistě; arha-varya — nejctihodnější; ambu — voda; tṛṇa — tráva; bhūmi — země; īśvara — pán; avarāḥ — služebníci.

Překlad

Člověk, který není příliš bohatý a lpí na rodinném životě, se velice proslaví, jsou-li v jeho domě přítomni světci. Proslaví se dům samotný, pán domu i služebníci, kteří vznešeným hostům nabízejí vodu, místo k sezení a předměty na uvítání.

Význam

Nevlastní-li člověk bohatství, není po hmotné stránce slavný, a je-li příliš připoutaný k rodinnému životu, není slavný ani po duchovní stránce. Světci jsou však připraveni navštívit i domov chudáka nebo člověka, který příliš lpí na hmotném rodinném životě. Když k tomu dojde, majitel domu a jeho služebníci se proslaví, neboť přichystají vodu pro umytí světcových nohou, nabídnou mu místo k sezení a další věci pro jeho uvítání. I bezvýznamný člověk se tedy proslaví požehnáním světce, který přijde do jeho domu. Hospodář proto podle védského zvyku zve světce do svého domu, aby získal jejich požehnání. Tento systém je v Indii běžný dodnes, a proto ať jdou světci kamkoliv, hospodáři je hostí a na oplátku dostávají příležitost získat transcendentální poznání. Sannyāsī je proto povinen cestovat všude ve prospěch hospodářů, kteří obvykle nevědí nic o hodnotách duchovního života.

Lze namítat, že ne všichni hospodáři jsou bohatí a že člověk nemůže uvítat velké světce či kazatele, protože je vždy doprovázejí jejich žáci. Má-li hospodář uvítat nějakého světce, musí uvítat také jeho doprovod. V śāstrách je řečeno, že Durvāsa Muni vždy cestoval v doprovodu šedesáti tisíc žáků, a když došlo v jejich uvítání k malé nesrovnalosti, velice se rozzlobil a někdy svého hostitele proklel. Skutečnost je taková, že každý hospodář může bez ohledu na své postavení či finanční situaci uvítat vznešené hosty alespoň s velkou oddaností a nabídnout jim vodu k pití, neboť ta je dostupná všude. V Indii je zvykem nabídnout sklenici vody (pokud nemůžeme nabídnout jídlo) i obyčejnému člověku, který přijde nenadále na návštěvu. Nemáme-li vodu, můžeme nabídnout místo k sezení; i kdyby to měly být slaměné rohože. A nemáme-li žádnou slaměnou rohož, můžeme rychle vytřít podlahu a požádat hosta, aby se posadil na ni. Předpokládejme, že hospodář nemůže udělat ani to — potom může jednoduše přijmout hosta se sepjatýma rukama a říci: “Vítejte!” A není-li tohoto schopen, měl by velice litovat svého ubohého postavení, ronit slzy a s celou svou rodinou — ženou a dětmi — se alespoň poklonit. Tak může uspokojit každého hosta; i v případě, že se jedná o světce nebo krále.

4.22.11

Verš

vyālālaya-drumā vai teṣv
ariktākhila-sampadaḥ
yad-gṛhās tīrtha-pādīya-
pādatīrtha-vivarjitāḥ

Synonyma

vyāla — jedovatí hadi; ālaya — domov; drumāḥ — strom; vai — jistě; teṣu — v těch domech; arikta — hojně; akhila — všechno; sampadaḥ — bohatství; yat — ty; gṛhāḥ — domy; tīrtha-pādīya — ve vztahu k nohám velkých světců; pāda-tīrtha — voda, která myla jejich nohy; vivarjitāḥ — bez.

Překlad

Naopak dům hospodáře, kam oddaní Pána nemají nikdy dovoleno vstoupit a kde není žádná voda na umytí jejich nohou, je jako strom, ve kterém žijí jedovatí hadi, i když je plný veškerého bohatství a hmotného blahobytu.

Význam

Slovo tīrtha-pādīya označuje oddané Pána Viṣṇua, vaiṣṇavy. Co se týče brāhmaṇů, způsob jejich přijetí byl již popsán v minulém verši. Nyní je kladen zvláštní důraz na vaiṣṇavy. Sannyāsīni, představitelé životního stavu odříkání, obvykle podstupují tu námahu, že přinášejí osvícení hospodářům. Existuje ekadaṇḍī sannyāsī a tridaṇḍī sannyāsī. Ekadaṇḍī sannyāsīni obvykle následují Śaṅkarācāryu a jsou známí jako māyāvādīni, zatímco tridaṇḍī sannyāsīni jsou následovníky vaiṣṇavských ācāryů — Rāmānujācāryi, Madhvācāryi a dalších — a přijímají úděl přinést osvícení hospodářům. Ekadaṇḍī sannyāsīni mohou být na úrovni čistého Brahmanu, protože si jsou vědomi toho, že duše se liší od těla, ale jsou to většinou impersonalisté. Vaiṣṇavové vědí, že Absolutní Pravda je Nejvyšší Osoba a že záře Brahmanu má svůj základ v Nejvyšší Osobnosti Božství, jak potvrzuje Bhagavad-gītā (14.27): brahmaṇo hi pratiṣṭhāham. Z toho plyne, že tīrtha-pādīya se vztahuje na vaiṣṇavy. V Bhāgavatamu (1.13.10) je další odkaz: tīrthī-kurvanti tīrthāni. Vaiṣṇava mění každé místo, na které přijde, okamžitě v tīrthu, poutní místo. Vaiṣṇavští sannyāsīni cestují po celém světě, aby dotekem svých lotosových nohou učinili ze všech míst poutní místa. Zde je uvedeno, že každý dům, který neuvítá vaiṣṇavu tak, jak je vysvětleno v minulém verši, má být považován za sídlo jedovatých hadů. Říká se, že poblíž santálového stromu, který je velice vzácný, bývá jedovatý had. Santálové dřevo je chladivé a jedovaté hady hřejí jejich jedové zuby, a proto vyhledávají santálové stromy, aby se ochladili. Stejně tak najdeme mnoho bohatých lidí, kteří mají hlídací psy nebo vrátné a vyvěšují nápisy: “Nevstupujte”, “Nepovolaným vstup zakázán”, “Pozor pes” a podobně. V západních zemích se někdy stává, že nepovolaného člověka majitel na svém pozemku zastřelí a není to posuzováno jako zločin. Takové je postavení démonských hospodářů. Jejich domy jsou považovány za sídlo jedovatých hadů — členové takových rodin nejsou o nic lepší než hadi, protože hadi jsou velice závistiví. Je-li tato závist navíc nasměrována proti světcům, jejich postavení je ještě nebezpečnější. Cāṇakya Paṇḍita řekl, že existují dvě závistivé živé bytosti — had a závistivý člověk. Závistivý člověk je nebezpečnější než had, protože hada lze zkrotit zaklínacími mantrami nebo určitými bylinami, ale závistivého člověka nelze uklidnit žádnými prostředky.

4.22.12

Verš

svāgataṁ vo dvija-śreṣṭhā
yad-vratāni mumukṣavaḥ
caranti śraddhayā dhīrā
bālā eva bṛhanti ca

Synonyma

su-āgatam — uvítání; vaḥ — vám; dvija-śreṣṭhāḥ — nejlepší z brāhmaṇů; yat — jejichž; vratāni — sliby; mumukṣavaḥ — těch, kdo touží po osvobození; caranti — chovají se; śraddhayā — s velkou vírou; dhīrāḥ — ovládnutí; bālāḥ — chlapci; eva — jako; bṛhanti — dodržují; ca — také.

Překlad

Mahārāja Pṛthu čtyři Kumāry uvítal, přičemž je oslovil jako nejlepší z brāhmaṇů. Vítal je slovy: Od narození přísně dodržujete slib celibátu, a přestože dobře znáte cestu osvobození, ponecháváte si těla malých dětí.

Význam

Zvláštní důležitost Kumārů spočívá v tom, že byli brahmacārīny; od narození žili v celibátu. Ponechávali si těla malých dětí ve věku čtyř nebo pěti let. Když dítě dospívá, smysly jsou občas rozrušeny a celibát začíná být obtížný. Kumārové proto záměrně zůstávali dětmi, neboť dětské smysly sex nikdy nerozruší. Tím je život Kumārů významný, a proto je Mahārāja Pṛthu oslovil jako nejlepší z brāhmaṇů. Nejenže se narodili nejlepšímu brāhmaṇovi (Pánu Brahmovi), ale jsou osloveni jako dvija-śreṣṭhāḥ (“nejlepší z brāhmaṇů”), protože jsou také vaiṣṇavy. Jak jsme již vysvětlili, mají svou vlastní sampradāyu (učednickou posloupnost), která se dochovala až do dnešní doby — je známá jako Nimbārka-sampradāya a je jednou ze čtyř sampradāyí vaiṣṇavských ācāryů. Co se týče Kumārů, Mahārāja Pṛthu zvláště ocenil jejich postavení, protože dodržovali slib brahmacaryi od samotného počátku svého života. Oslovil je jako vaiṣṇava-śreṣṭhāḥ, a tím také vyjádřil své velké ocenění vaiṣṇavismu. Vaiṣṇavovi se má každý poklonit, aniž by se ohlížel na jeho původ. Vaiṣṇave jāti-buddhiḥ. Nikdo nemá hodnotit vaiṣṇavu podle původu. Vaiṣṇava je vždy nejlepším z brāhmaṇů, a proto mu má každý vzdávat veškerou úctu; nejen jako brāhmaṇovi, ale jako nejlepšímu z brāhmaṇů.

4.22.13

Verš

kaccin naḥ kuśalaṁ nāthā
indriyārthārtha-vedinām
vyasanāvāpa etasmin
patitānāṁ sva-karmabhiḥ

Synonyma

kaccit — zdali; naḥ — naše; kuśalam — štěstí; nāthāḥ — ó mistři; indriya-artha — smyslový požitek jako nejvyšší životní cíl; artha-vedinām — ti, kteří chápou jedině smyslový požitek; vyasana — nemoc; āvāpe — dostali; etasmin — v této hmotné existenci; patitānām — ti, kteří poklesli; sva-karmabhiḥ — svým vlastním jednáním.

Překlad

Pṛthu Mahārāja se dotazoval mudrců na osoby, které jsou zapletené v této nebezpečné hmotné existenci kvůli svému minulému jednání: Mohou být tito lidé, jejichž jediným cílem je smyslový požitek, požehnáni nějakým štěstím?

Význam

Mahārāja Pṛthu se Kumārů neptal, jak se daří jim, neboť jejich situace je vždy příznivá díky tomu, že žijí v celibátu. Neustále kráčejí cestou osvobození, a proto jim nemohlo hrozit žádné neštěstí. Brāhmaṇové a vaiṣṇavové, kteří se přísně drží cesty duchovního pokroku, jsou vždy obdařeni štěstím. Pṛthu Mahārāja se ptal kvůli sobě, jelikož byl v postavení gṛhasthy a měl na starosti správu království. Nejenže jsou králové gṛhasthové, kteří obvykle holdují smyslovému požitku, ale navíc někdy jezdí na lov, aby se naučili zabíjet (neboť jinak by těžko mohli bojovat proti svým nepřátelům). Takové věci nejsou příznivé. Kṣatriyům jsou dovoleny čtyři druhy hříšných činností — mít nedovolený pohlavní styk se ženami, jíst maso, požívat omamné látky a hazardovat. Z politických důvodů se někdy k těmto hříšným činnostem musí uchýlit. Kṣatriyové neodmítají hazardní hry. Názorným příkladem jsou Pāṇḍuovci — když je jejich protivníci v čele s Duryodhanou vyzvali ke hře v kostky, při které měli vsadit celé království, nemohli odmítnout, a tak přišli o království a jejich manželka byla zneuctěna. Také nemohou odmítnout výzvu protivníka k boji. Proto se po zvážení všech těchto skutečností Pṛthu Mahārāja zeptal, zda existuje nějaká příznivá cesta. Život gṛhasthy je nepříznivý, protože gṛhastha má vědomí orientované na smyslový požitek a situace toho, kdo se věnuje uspokojování smyslů, je vždy velice nebezpečná. Tento hmotný svět je padaṁ padaṁ yad vipadāṁ na teṣām, nebezpečný na každém kroku (Bhāg. 10.14.58). Každý v něm těžce zápasí o smyslový požitek. Mahārāja Pṛthu na tyto věci jasně poukázal a zeptal se čtyř Kumārů na pokleslé bytosti, které hnijí v hmotném světě kvůli svým minulým hříšným činnostem. Mají nějakou možnost věnovat se duchovnímu životu? V tomto verši je velice důležité slovo indriyārthārtha-vedinām, které se vztahuje na ty, jejichž jediným cílem je uspokojovat své smysly. Rovněž jsou označováni jako patitānām, pokleslí. Za vznešeného lze považovat jedině toho, kdo ukončil všechny činnosti určené k uspokování smyslů. Další významné slovo je sva-karmabhiḥ. Živá bytost poklesne na základě svých minulých hříšných činností. Každý je zodpovědný za své pokleslé postavení, jelikož si ho způsobil vlastním jednáním. Když změní své činnosti v oddanou službu, jeho příznivý život začíná.

4.22.14

Verš

bhavatsu kuśala-praśna
ātmārāmeṣu neṣyate
kuśalākuśalā yatra
na santi mati-vṛttayaḥ

Synonyma

bhavatsu — vám; kuśala — štěstí; praśnaḥ — otázka; ātma-ārāmeṣu — ten, kdo je neustále pohroužen v duchovní blaženosti; na iṣyate — není třeba; kuśala — štěstí; akuśalāḥ — neštěstí; yatra — kde; na — nikdy; santi — existuje; mati-vṛttayaḥ — mentální výmysl.

Překlad

Pṛthu Mahārāja pokračoval: Moji drazí pánové, nemusím se ptát na vaše štěstí a neštěstí, jelikož jste neustále pohrouženi v duchovní blaženosti. Mentální výmysl “příznivého” a “nepříznivého” se vás netýká.

Význam

V Caitanya-caritāmṛtě (Antya 4.176) je řečeno:

’dvaite' bhadrābhadra-jñāna, saba—’manodharma'
’ei bhāla, ei manda,'—ei saba ’bhrama'

Příznivé a nepříznivé věci v hmotném světě jsou pouhé mentální výmysly, protože něco takového existuje jedině ve styku s hmotným světem. To se nazývá iluze, ātma-māyā. Považujeme se za výtvory hmotné přírody, stejně jako si ve snu myslíme, že prožíváme mnoho věcí. Duše je však vždy transcendentální. Nepřipadá v úvahu, že by mohla být zahalena hmotou. Toto zahalení je něco jako halucinace nebo sen. V Bhagavad-gītě (2.62) je také řečeno: saṅgāt sañjāyate kāmaḥ. Sdružováním se si vytváříme umělé hmotné potřeby. Dhyāyato viṣayān puṁsaḥ saṅgas teṣūpajāyate. Když zapomeneme na své skutečné, přirozené postavení a chceme si užívat hmotných zdrojů, projeví se naše hmotné touhy a vyhledáváme různé druhy hmotného požitku. Jakmile si začneme vymýšlet hmotný požitek, vytváříme si prostřednictvím toho, s čím jsme ve styku, určitý druh chtíče či dychtivosti, abychom si svých výmyslů užívali. Když tímto falešným požitkem nedosáhneme skutečného štěstí, vytvoříme další iluzi, zvanou hněv, a když se projeví hněv, iluze sílí. Ovlivněni iluzí poté zapomeneme na svůj vztah s Kṛṣṇou, a jakmile přijdeme o vědomí Kṛṣṇy, naše skutečná inteligence je ztracena. Tímto způsobem se zaplétáme v hmotném světě. Bhagavad-gītā (2.63) říká:

krodhād bhavati sammohaḥ
sammohāt smṛti-vibhramaḥ
smṛti-bhraṁśād buddhi-nāśo
buddhi-nāśāt praṇaśyati

Stykem s hmotou ztrácíme své duchovní vědomí, a proto prožíváme štěstí a neštěstí. Seberealizované osoby (ātmārāma) však tyto věci transcendují. Postupně prožívají čím dál větší duchovní blaženost a dostávají se na úroveň, kde se mohou stýkat s Nejvyšší Osobností Božství. To je dokonalost života. Zpočátku byli Kumārové seberealizovanými impersonalisty, ale postupně je začaly přitahovat osobní zábavy Nejvyššího Pána. Z toho plyne, že těch, kdo neustále oddaně slouží Osobnosti Božství, se duality štěstí a neštěstí netýkají. Pṛthu Mahārāja se proto neptal kvůli Kumārům, ale kvůli sobě samotnému.

4.22.15

Verš

tad ahaṁ kṛta-viśrambhaḥ
suhṛdo vas tapasvinām
sampṛcche bhava etasmin
kṣemaḥ kenāñjasā bhavet

Synonyma

tat — proto; aham — já; kṛta-viśrambhaḥ — zcela přesvědčený; su-hṛdaḥ — přítel; vaḥ — náš; tapasvinām — trpící hmotnými bolestmi; sampṛcche — chci se zeptat; bhave — v tomto hmotném světě; etasmin — tato; kṣemaḥ — konečná realita; kena — jakými prostředky; añjasā — neprodleně; bhavet — může být dosažena.

Překlad

Jsem zcela přesvědčený o tom, že osobnosti, jako jste vy, jsou jedinými přáteli těch, kdo hoří v ohni hmotné existence. Proto se vás ptám: Jak můžeme v tomto světě rychle dosáhnout konečného cíle života?

Význam

Když světci chodí ode dveří ke dveřím a navštěvují lidi, kteří jsou příliš materialisticky zaměřeni, měli bychom vědět, že nechodí žádat o něco pro svůj osobní prospěch. Ve skutečnosti chodí k materialistům jen proto, aby jim dali opravdové poznání o tom, co je příznivé. Mahārāja Pṛthu o tom byl přesvědčen, a proto neztrácel čas otázkami, jak se Kumārům daří, ale raději se jich zeptal, jak se může rychle osvobodit z nebezpečného postavení v hmotné existenci. Tato otázka se ovšem netýkala jeho osobně. Položil ji pro poučení obyčejných lidí — jakmile člověk potká velkého světce, má se mu okamžitě odevzdat a ptát se ho na osvobození od bolestí hmotné existence. Śrīla Narottama dāsa Ṭhākura říká: saṁsāra-viṣānale, divā-niśi hiyā jvale, juḍāite nā kainu upāya — “Neustále trpíme hmotnými bolestmi a naše srdce planou, ale nenacházíme žádný způsob, jak se z této situace dostat.” Materialistu lze také nazvat tapasvī, což označuje toho, kdo neustále trpí hmotnými bolestmi. Všech těchto bolestí se člověk může zbavit jedině tehdy, když přijme útočiště ve zpívání Hare Kṛṣṇa mantry. Také to vysvětluje Narottama dāsa Ṭhākura: golokera prema-dhana, harināma-saṅkīrtana, rati nā janmila kene tāya. Narottama dāsa Ṭhākura litoval, že nerozvíjel svou připoutanost k transcendentální vibraci Hare Kṛṣṇa mantry. Všichni v tomto hmotném světě trpí hmotnými bolestmi, a chce-li se jich člověk zbavit, musí se stýkat se svatými osobami, čistými oddanými Pána, a zpívat mahā-mantru: Hare Kṛṣṇa, Hare Kṛṣṇa, Kṛṣṇa Kṛṣṇa, Hare Hare / Hare Rāma, Hare Rāma, Rāma Rāma, Hare Hare. To je jediná příznivá cesta pro všechny materialisty.

4.22.16

Verš

vyaktam ātmavatām ātmā
bhagavān ātma-bhāvanaḥ
svānām anugrahāyemāṁ
siddha-rūpī caraty ajaḥ

Synonyma

vyaktam — jasný; ātma-vatām — transcendentalistů; ātmā — cíl života; bhagavān — Nejvyšší Osobnost Božství; ātma-bhāvanaḥ — neustále toužící povznést živé bytosti; svānām — Jehož oddaní; anugrahāya — aby projevil milost; imām — takto; siddha-rūpī — dokonale seberealizovaní; carati — cestuje; ajaḥ — Nārāyaṇa.

Překlad

Nejvyšší Osobnost Božství neustále touží povznést živé bytosti, Své nedílné části, a pro jejich prospěch cestuje po celém světě v podobě seberealizovaných osob, jako jste vy.

Význam

Existují různé druhy transcendentalistů — jñānī neboli impersonalisté, mystičtí yogīni a samozřejmě všichni oddaní Nejvyšší Osobnosti Božství. Kumārové byli ovšem jak yogīni, tak jñānī, a nakonec se stali i bhakty. Zpočátku byli impersonalisté, ale později začali vykonávat oddanou službu, a proto jsou nejlepší z transcendentalistů. Oddaní jsou zástupci Nejvyšší Osobnosti Božství, kteří neustále cestují po všech vesmírech a seznamují podmíněné duše s vědomím Kṛṣṇy, aby je povznesli k jejich původnímu vědomí. Nejlepší oddaní jsou ātmavat — ti, kteří plně realizovali Nejvyšší Duši. Nejvyšší Osobnost Božství sídlí jako Paramātmā v srdci všech a snaží se je povznést na úroveň vědomí Kṛṣṇy. Proto se nazývá ātma-bhāvana. Nejvyšší Pán se neustále snaží dát individuální duši inteligenci, aby Ho mohla pochopit. Je vždy s ní jako přítel po boku přítele a všem živým bytostem dává prostředky odpovídající jejich touhám.

Důležitým slovem v tomto verši je ātmavatām. Existují tři druhy oddaných: kaniṣṭha-adhikārī, madhyama-adhikārī a uttama-adhikārī — začátečník, kazatel a mahā-bhāgavata, vysoce pokročilý oddaný. Pokročilý oddaný je ten, kdo dokonale zná závěr védského poznání; to ho dělá oddaným. Nejenže je přesvědčený sám, ale dokáže na základě védských důkazů přesvědčit i druhé. Dokáže se také na všechny ostatní živé bytosti dívat jako na nedílné části Nejvyššího Pána, aniž by mezi nimi rozlišoval. Madhyama-adhikārī (kazatel) je také obeznámený se śāstrami a dokáže přesvědčit druhé, ale rozlišuje mezi osobami příznivými a nepříznivými — démonských živých bytostí si nevšímá. Začínající kaniṣṭha-adhikārī toho neví o śāstrách mnoho, ale má naprostou víru v Nejvyšší Osobnost Božství. Kumārové byli mahā-bhāgavatové, protože se po důkladném studiu Absolutní Pravdy stali oddanými. Měli tedy plné poznání o závěru Ved. Pán v Bhagavad-gītě potvrzuje, že existuje mnoho oddaných, ale ten, který je plně seznámený se závěrem Ved, je Mu velice drahý. Každý se snaží dosáhnout co nejvyššího postavení podle své mentality. Karmī, kteří mají tělesné pojetí života, se snaží do nejvyšší míry si užívat smyslového požitku. Jñānī si zase myslí, že nejvyšší postavení znamená splynout se září Pána. Pro oddaného je však nejvyšší dokonalostí kázat po celém světě slávu Nejvyšší Osobnosti Božství. Proto jsou oddaní skutečnými zástupci Nejvyššího Pána, a cestují tedy po světě přímo jako Nārāyaṇa, protože nosí Nārāyaṇa ve svých srdcích a káží o Jeho slávě. Zástupce Nārāyaṇa je stejně dobrý jako Nārāyaṇa, ale nemá z toho usuzovat — jako māyāvādīni — že se stal Nārāyaṇem. Māyāvādīni obvykle oslovují sannyāsīna jako Nārāyaṇa. Zastávají názor, že pouhým přijetím sannyāsu se člověk ihned vyrovná Nārāyaṇovi neboli stane se Nārāyaṇem Samotným. Vaiṣṇavský závěr je jiný, jak vyjádřil Śrīla Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura:

sākṣād-dharitvena samasta-śāstrair
uktas tathā bhāvyata eva sadbhiḥ
kinto prabhor yaḥ priya eva tasya
vande guroḥ śrī-caraṇāravindam

Podle vaiṣṇavské filozofie je oddaný stejně dobrý jako Nārāyaṇa nikoliv proto, že by se stal Nārāyaṇem, ale protože je nejdůvěrnějším služebníkem Nārāyaṇa. Takové velké osobnosti jednají jako duchovní mistři pro dobro celého lidstva, a z toho důvodu je třeba duchovního mistra, který káže slávu Nārāyaṇa, přijímat jako Nārāyaṇa a projevovat mu všechnu úctu, která náleží Pánovi.

4.22.17

Verš

maitreya uvāca
pṛthos tat sūktam ākarṇya
sāraṁ suṣṭhu mitaṁ madhu
smayamāna iva prītyā
kumāraḥ pratyuvāca ha

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — velký mudrc Maitreya pokračoval; pṛthoḥ — krále Pṛthua; tat — ten; sūktam — védský závěr; ākarṇya — když slyšel; sāram — velice závažný; suṣṭhu — příhodný; mitam — stručný a výstižný; madhu — sladký na poslech; smayamānaḥ — s úsměvem; iva — jako; prītyā — z velkého uspokojení; kumāraḥ — ten, kdo žije v celibátu; pratyuvāca — odpověděl; ha — takto.

Překlad

Velký mudrc Maitreya pokračoval: Když Sanat-kumāra, nejlepší z těch, kdo žijí v celibátu, vyslechl řeč Pṛthua Mahārāje, která byla smysluplná, příhodná, plná výstižných slov a velice sladká na poslech, spokojeně se usmál a začal hovořit.

Význam

Řeč Pṛthua Mahārāje v přítomnosti Kumārů byla chvályhodná z mnoha důvodů. Každý proslov se má skládat z vybraných slov, velice sladkých na poslech a odpovídajících situaci. Taková řeč se označuje jako smysluplná. Proslov Mahārāje Pṛthua všechny tyto podmínky splňoval, protože se jedná o dokonalého oddaného. Je řečeno: yasyāsti bhaktir bhagavaty akiñcanā sarvair guṇais tatra samāsate surāḥ — “U toho, kdo s oddaností a neochvějnou vírou v Nejvyšší Osobnost Božství slouží Pánovi, se projeví všechny dobré vlastnosti.” (Bhāg. 5.18.12) Kumārové byli tedy velice spokojeni a Sanat-kumāra začal hovořit.

4.22.18

Verš

sanat-kumāra uvāca
sādhu pṛṣṭaṁ mahārāja
sarva-bhūta-hitātmanā
bhavatā viduṣā cāpi
sādhūnāṁ matir īdṛśī

Synonyma

sanat-kumāraḥ uvāca — Sanat-kumāra řekl; sādhu — svatý; pṛṣṭam — dotaz; mahārāja — můj milý králi; sarva-bhūta — všechny živé bytosti; hita-ātmanā — tím, kdo přeje dobro všem; bhavatā — tebou; viduṣā — učeným; ca — a; api — ačkoliv; sādhūnām — svatých osob; matiḥ — inteligence; īdṛśī — taková.

Překlad

Sanat-kumāra řekl: Můj milý králi Pṛthu, ptáš se mě velice pěkně. Takové otázky přinášejí prospěch všem živým bytostem, zvláště když je kladeš ty, jenž neustále myslíš na dobro ostatních. Ptáš se, přestože víš vše, neboť tak se chovají svaté osoby. Tato inteligence odpovídá tvému postavení.

Význam

Mahārāja Pṛthu byl s transcendentální vědou dobře obeznámený, ale přesto před Kumāry vystupoval, jako by o ní nic nevěděl. Jde o to, že i když je někdo velmi vznešený a všechno ví, má tomu, kdo je výše postavený, klást otázky. Například Arjuna znal veškerou transcendentální vědu, ale přesto se Kṛṣṇy ptal, jako kdyby ji neznal. Také Pṛthu Mahārāja věděl vše, ale před Kumāry vystupoval, jako by nevěděl nic. Otázky, které vznešené osoby kladou Nejvyššímu Pánu nebo Jeho oddaným, jsou totiž určeny pro blaho všech. Proto někdy velké osobnosti zaujímají takovýto postoj a táží se vyšších autorit, neboť neustále myslí na dobro druhých.

4.22.19

Verš

saṅgamaḥ khalu sādhūnām
ubhayeṣāṁ ca sammataḥ
yat-sambhāṣaṇa-sampraśnaḥ
sarveṣāṁ vitanoti śam

Synonyma

saṅgamaḥ — společnost; khalu — jistě; sādhūnām — oddaných; ubhayeṣām — pro oba; ca — také; sammataḥ — rozhodující; yat — který; sambhāṣaṇa — rozhovor; sampraśnaḥ — otázka a odpověď; sarveṣām — všech; vitanoti — zvětšuje; śam — skutečné štěstí.

Překlad

Kdykoliv se sejdou oddaní, jejich rozhovory, otázky a odpovědi mají konečnou platnost pro mluvčího i posluchače. Takové setkání proto přispívá ke skutečnému štěstí všech.

Význam

Naslouchat rozhovorům oddaných je jediný způsob, jak získat mocné poselství Nejvyšší Osobnosti Božství. Například Bhagavad-gītā je známá po celém světě (a zvláště na Západě) již velice dlouho, ale jelikož ji nepředkládali oddaní, žádný účinek se nedostavil. Dokud nebyl založen ISKCON, ani jeden člověk na Západě si nezačal být vědom Kṛṣṇy. Když však byla tatáž Bhagavad-gītā předložena taková, jaká je, prostřednictvím učednické posloupnosti, účinky duchovní realizace se ihned projevily.

Sanat-kumāra, jeden z Kumārů, sdělil Pṛthuovi Mahārājovi, že jeho setkání s mudrci přináší prospěch nejen jemu, ale i Kumārům. Když se Nārada Muni ptal Pána Brahmy na Nejvyšší Osobnost Božství, Brahmā mu poděkoval za příležitost hovořit o Nejvyšším Pánovi. Otázky o Nejvyšší Osobnosti Božství nebo o konečném cíli života, které klade jeden světec druhému světci, tedy vše nabijí duchovní energií. Každý, kdo takových rozhovorů využije, získá prospěch v tomto i v příštím životě.

Slovo ubhayeṣām lze vysvětlit mnoha způsoby. Obecně existují dva druhy lidí — materialisté a transcendentalisté — a oba získávají prospěch z naslouchání rozhovorům oddaných. Materialista těží ze společnosti oddaných tak, že se jeho život usměrní, a to zvýší naději, že se stane oddaným nebo že se v současném životě úspěšně připraví na to, aby pochopil skutečné postavení živé bytosti. Když této příležitosti využije, má pro příští život zaručenu lidskou podobu nebo může dosáhnout úplného osvobození a vrátit se domů, zpátky k Bohu. Z toho vyplývá, že když se člověk zúčastní rozhovoru oddaných, získá prospěch po hmotné i duchovní stránce. Prospěch získává mluvčí i posluchači, karmī i jñānī. Rozhovor oddaných na duchovní téma prospívá každému bez výjimky. Kumārové tedy přiznali, že takové setkání prospívalo nejen králi, ale i jim samotným.

4.22.20

Verš

asty eva rājan bhavato madhudviṣaḥ
pādāravindasya guṇānuvādane
ratir durāpā vidhunoti naiṣṭhikī
kāmaṁ kaṣāyaṁ malam antar-ātmanaḥ

Synonyma

asti — je; eva — jistě; rājan — ó králi; bhavataḥ — tvoje; madhu-dviṣaḥ — Pána; pāda-aravindasya — lotosových nohou; guṇa-anuvādane — k oslavování; ratiḥ — připoutanost; durāpā — velice obtížné; vidhunoti — smývá; naiṣṭhikī — neochvějná; kāmam — chtivé; kaṣāyam — zvyšování chtivé touhy; malam — špinavé; antaḥ-ātmanaḥ — z hloubi srdce.

Překlad

Sanat-kumāra pokračoval: Můj milý králi, sklon k oslavování lotosových nohou Nejvyšší Osobnosti Božství již v sobě máš. Této připoutanosti je velmi obtížné dosáhnout, ale jakmile někdo takovou neochvějnou víru v Pána vyvine, automaticky to odstraní chtivé touhy z hloubi jeho srdce.

Význam

satāṁ prasaṅgān mama vīrya-saṁvido
bhavanti hṛt-karṇa-rasāyanāḥ kathāḥ
taj-joṣaṇād āśv apavarga-vartmani
śraddhā ratir bhaktir anukramiṣyati

(Bhāg. 3.25.25)

Styky s oddanými milostí Nejvyšší Osobnosti Božství postupně smývají nečistoty ze srdce materialistického člověka. Stejně jako se stříbro po vyleštění blýská, tak i srdce materialisty se dobrou společností oddaných očistí od chtivých tužeb. Živá bytost ve skutečnosti nemá s hmotným požitkem ani chtivými touhami nic společného. Pouze si představuje, sní během spánku. Díky společnosti čistých oddaných se však probudí, a když pochopí své přirozené postavení věčného služebníka Pána, ihned se bude nacházet ve své slávě. Jelikož Pṛthu Mahārāja seberealizovaný již byl, měl přirozený sklon oslavovat činnosti Nejvyšší Osobnost Božství a Kumārové ho ujistili, že nepřipadá v úvahu, aby se stal obětí iluzorní energie Nejvyššího Pána. Jinými slovy, proces naslouchání o slávě Pána a jejího opěvování je jediným prostředkem, jak zbavit srdce hmotného znečištění. Nikomu se nepodaří odstranit nečistoty ze srdce pomocí karmy, jñāny a yogy, ale jakmile se člověk prostřednictvím oddané služby uchýlí k lotosovým nohám Pána, všechny nečistoty ze srdce bez potíží zmizí.

4.22.21

Verš

śāstreṣv iyān eva suniścito nṛṇāṁ
kṣemasya sadhryag-vimṛśeṣu hetuḥ
asaṅga ātma-vyatirikta ātmani
dṛḍhā ratir brahmaṇi nirguṇe ca yā

Synonyma

śāstreṣu — v písmech; iyān eva — to je jediný; su-niścitaḥ — pozitivní závěr; nṛṇām — lidské společnosti; kṣemasya — nejvyššího dobra; sadhryak — dokonale; vimṛśeṣu — na základě zralé úvahy; hetuḥ — příčina; asaṅgaḥ — odpoutanost; ātma-vyatirikte — tělesné pojetí života; ātmani — k Nejvyšší Duši; dṛḍhā — silná; ratiḥ — připoutanost; brahmaṇi — transcendence; nirguṇe — v Nejvyšším, který je nad hmotnými kvalitami; ca — a; yā — co.

Překlad

V písmech se po zralé úvaze dochází k závěru, že konečným cílem co se týče dobra lidské společnosti je odpoutanost od tělesného pojetí života a zvýšená, stálá připoutanost k Nejvyššímu Pánu, Jenž je transcendentální, nad kvalitami hmotné přírody.

Význam

Každý člen lidské společnosti usiluje o konečný životní prospěch, ale lidé s tělesným pojetím nemohou konečného cíle dosáhnout a ani nechápou, co jím je. Konečný cíl života popisuje Bhagavad-gītā (2.59): paraṁ dṛṣṭvā nivartate. Když člověk nalezne konečný cíl života, přirozeně se odpoutá od tělesného pojetí. Tento verš naznačuje, že musíme vytrvale zvyšovat svoji připoutanost k Transcendenci (brahmaṇi). To potvrzuje Vedānta-sūtra (1.1.1): athāto brahma-jijñāsā — bez dotazů na Nejvyššího, na Transcendenci, se živá bytost nemůže vzdát připoutanosti k tomuto hmotnému světu. Postupným vývojem přes 8 400 000 životních druhů nelze pochopit konečný cíl života, jelikož ve všech životních druzích silně převládá tělesné pojetí. Athāto brahma-jijñāsā znamená, že abychom se vyprostili z tělesného pojetí, musíme zvyšovat svoji připoutanost k Brahmanu; ptát se na Brahman. Pak můžeme dosáhnout transcendentální oddané služby — śravaṇaṁ kīrtanaṁ viṣṇoḥ. Zvyšovat připoutanost k Brahmanu znamená vykonávat oddanou službu. Ti, kdo jsou připoutaní k neosobnímu Brahmanu, nemohou ve svém postavení zůstat příliš dlouho. Poté, co impersonalisté odmítli tento svět jako mithyā neboli falešný (jagan mithyā), znovu do něho sestoupí, přestože přijali sannyās, aby zvýšili svou připoutanost k Brahmanu. Mnozí yogīni, kteří jsou připoutaní k lokalizovanému aspektu Brahmanu zvanému Paramātmā — velcí mudrci jako Viśvāmitra — také poklesnou, neboť se stávají oběťmi žen. Proto všechny śāstry doporučují zvyšovat připoutanost k Nejvyšší Osobnosti Božství. To je jediný způsob, jak se odpoutat od hmotné existence, a Bhagavad-gītā ho vysvětluje slovy paraṁ dṛṣṭvā nivartate. Člověk může skončit s hmotnými činnostmi, získá-li skutečnou chuť pro oddanou službu. Śrī Caitanya Mahāprabhu prohlásil za konečný cíl života lásku k Bohu (premā pum-artho mahān). Bez zvyšování lásky k Bohu nelze dosáhnout dokonalého transcendentálního postavení.

4.22.22

Verš

sā śraddhayā bhagavad-dharma-caryayā
jijñāsayādhyātmika-yoga-niṣṭhayā
yogeśvaropāsanayā ca nityaṁ
puṇya-śravaḥ-kathayā puṇyayā ca

Synonyma

sā — ta oddaná služba; śraddhayā — s vírou a přesvědčením; bhagavat-dharma — oddaná služba; caryayā — rozhovory; jijñāsayā — dotazy; adhyātmika — duchovní; yoga-niṣṭhayā — přesvědčením ohledně duchovního pochopení; yoga-īśvara — Nejvyšší Pán, Osobnost Božství; upāsanayā — Jeho uctíváním; ca — a; nityam — pravidelně; puṇya-śravaḥ — posloucháním čeho; kathayā — rozhovory; puṇyayā — zbožnými; ca — také.

Překlad

Připoutanost k Nejvyššímu lze zvýšit oddanou službou, tázáním se na Nejvyšší Osobnost Božství, uplatňováním bhakti-yogy v životě, uctíváním Yogeśvary, Nejvyšší Osobnosti Božství, nasloucháním o slávě Nejvyšší Osobnosti Božství a jejím opěvováním. Tyto činnosti jsou samy o sobě zbožné.

Význam

Slovo yogeśvara může označovat jak Nejvyšší Osobnost Božství, Kṛṣṇu, tak i Jeho oddané. V Bhagavad-gītě se objevuje na dvou místech. V osmnácté kapitole (18.78) je Kṛṣṇa popsán jako Nejvyšší Osobnost Božství, Hari, vládce všech mystických sil (yatra yogeśvaraḥ kṛṣṇaḥ). Yogeśvara je také popsán na konci šesté kapitoly (6.47): sa me yuktatamo mataḥ. Slovo yuktatama označuje nejvyšší ze všech yogīnů — oddané, které lze také nazvat yogeśvara. Výraz yogeśvara-upāsanā znamená sloužit čistému oddanému. Narottama dāsa Ṭhākura proto říká: chāḍiyā vaiṣṇava-sevā nistāra pāyeche kebā — bez služby čistému oddanému nelze udělat pokrok v duchovním životě. Prahlāda Mahārāja rovněž řekl:

naiṣāṁ matis tāvad urukramāṅghriṁ
spṛśaty anarthāpagamo yad-arthaḥ
mahīyasāṁ pāda-rajo-'bhiṣekaṁ
niṣkiñcanānāṁ na vṛṇīta yāvat

(Bhāg. 7.5.32)

Je třeba přijmout útočiště u čistého oddaného, který nemá s tímto hmotným světem nic společného a pouze vykonává oddanou službu. Podmínění hmotnými kvalitami lze překonat pouze službou jemu. Tento verš doporučuje (yogeśvara-upāsanayā) sloužit lotosovým nohám nejvyššího yogīna — oddaného. Sloužit nejvyššímu oddanému znamená naslouchat od něho o slávě Nejvyšší Osobnosti Božství. Naslouchání o slávě Nejvyšší Osobnosti Božství z úst čistého oddaného představuje zbožný život. V Bhagavad-gītě (7.28) je rovněž řečeno, že nikdo nemůže oddaně sloužit, aniž by byl zbožný.

yeṣāṁ tv anta-gataṁ pāpaṁ
janānāṁ puṇya-karmaṇām
te dvandva-moha-nirmuktā
bhajanti māṁ dṛḍha-vratāḥ

Abychom se mohli upevnit v oddané službě, musíme se zcela zbavit znečištění hmotnými kvalitami přírody. Prvním předpokladem je ādau gurv-āśrayam — je třeba přijmout pravého duchovního mistra, ptát se ho na své transcendentální předepsané povinnosti (sad-dharma-pṛcchā) a kráčet ve stopách velkých svatých osob, oddaných (sādhu-mārga-anugamanam). To jsou pokyny, které dal ve svém díle Bhakti-rasāmṛta-sindhu Rūpa Gosvāmī.

Pro zvýšení připoutanosti k Nejvyšší Osobnosti Božství tedy musíme přijmout pravého duchovního mistra, učit se od něho způsobům oddané služby a naslouchat transcendentálnímu poselství a oslavování Nejvyššího Pána. Takto je třeba posilovat své přesvědčení ohledně oddané služby; pak můžeme velice snadno zvyšovat připoutanost k Nejvyšší Osobnosti Božství.

4.22.23

Verš

arthendriyārāma-sagoṣṭhy-atṛṣṇayā
tat-sammatānām aparigraheṇa ca
vivikta-rucyā paritoṣa ātmani
vinā harer guṇa-pīyūṣa-pānāt

Synonyma

artha — bohatství; indriya — smysly; ārāma — uspokojování; sa-goṣṭhī — s jejich společníkem; atṛṣṇayā — neochotou; tat — to; sammatānām — jelikož je jimi doporučené; aparigraheṇa — nepřijímáním; ca — také; vivikta-rucyā — znechucení; paritoṣe — štěstí; ātmani — vlastní já; vinā — bez; hareḥ — Nejvyšší Osobnosti Božství; guṇa — vlastnosti; pīyūṣa — nektar; pānāt — pít.

Překlad

Člověk musí dělat pokrok v duchovním životě tím způsobem, že se nebude stýkat s lidmi, které zajímá pouze uspokojování smyslů a vydělávání peněz. Má se vyhýbat nejen jim, ale i těm, kdo se s nimi stýkají. Život si má uspořádat tak, aby nemohl žít v klidu, aniž by pil nektar oslavování Nejvyšší Osobnosti Božství, Hariho. Znechucen smyslovým požitkem, může takto udělat pokrok.

Význam

V hmotném světě se každý zajímá o peníze a smyslový požitek. Jediným cílem je vydělat co nejvíc peněz a použít je pro uspokojení smyslů. Śrīla Śukadeva Gosvāmī popsal činnosti materialistů takto:

nidrayā hriyate naktaṁ
vyavāyena ca vā vayaḥ
divā cārthehayā rājan
kuṭumba-bharaṇena vā

(Bhāg. 2.1.3)

To je typický příklad materialistických osob. V noci promarňují čas tím, že spí více než šest hodin nebo holdují sexu. Tak vypadají jejich noční činnosti a ráno zase jedou do zaměstnání, jen aby vydělávali peníze. Jakmile mají trochu peněz, začnou kvapně nakupovat věci pro své děti a pro ostatní. Takoví lidé nikdy nechtějí pochopit hodnoty života — co je Bůh, co je individuální duše, jaký má vztah s Bohem a podobně. Vše zdegradovalo do té míry, že i ti, kdo by měli být zbožní, se zajímají také jen o smyslový požitek. Počet materialistů ve věku Kali vzrůstá více než v kterémkoliv jiném věku, a proto ti, kdo se chtějí vrátit domů, zpátky k Bohu, mají nejen sloužit realizovaným duším, ale také opustit společnost materialistů, jejichž jediným cílem je vydělávat peníze a používat je k uspokojování smyslů. Nemají také přijímat cíle materialistů, jimiž jsou peníze a smyslový požitek. Proto je řečeno: bhaktiḥ pareśānubhavo viraktir anyatra ca (Bhāg. 11.2.42). Aby člověk pokročil v oddané službě, nesmí ho zajímat materialistický způsob života. To, co dává uspokojení oddaným, neoddané nezajímá.

Pouhé odmítání — opuštění společnosti materialistů — ovšem nestačí. Musíme mít nějaké zaměstnání. Někdy člověk toužící po duchovním pokroku odejde z materialistické společnosti na osamělé místo, což je doporučeno zvláště yogīnům. Ani to mu však nepomůže, neboť v mnoha případech tito yogīni také poklesnou. Co se týče jñānīch, ti obvykle poklesnou proto, že nepřijímají útočiště u lotosových nohou Pána. Impersonalisté či voidisté se mohou pouze vyhnout styku s projevenou hmotou, ale nemohou zůstat v transcendenci, aniž by se zaměstnávali oddanou službou. Počátkem oddané služby je naslouchat o slávě Nejvyšší Osobnosti Božství. To doporučuje tento verš: vinā harer guṇa-pīyūṣa-pānāt. Člověk musí pít nektar slávy Nejvyšší Osobnosti Božství, to znamená být neustále zaměstnán nasloucháním o slávě Pána a jejím opěvováním. To je prvořadá metoda vedoucí k pokroku v duchovním životě. Totéž doporučuje Pán Caitanya Mahāprabhu v Caitanya-caritāmṛtě. Touží-li někdo po pokroku v duchovním životě, může se díky velkému štěstí setkat s pravým duchovním mistrem a dozvědět se od něho o Kṛṣṇovi. Tím, že slouží duchovnímu mistrovi i Kṛṣṇovi, obdrží semínko oddané služby (bhakti-latā-bīja), a když ho zaseje do svého srdce a zalévá ho nasloucháním a opěvováním, semínko vyroste v bujnou popínavou rostlinu bhakti (bhakti-latā). Tato rostlina je tak silná, že proniká obaly vesmíru a dostává se do duchovního světa, kde roste dál a dál, až dosáhne útočiště lotosových nohou Kṛṣṇy. Chová se stejně jako obyčejná popínavá rostlina, která se pne vzhůru tak dlouho, dokud se pevně neuchytí na střeše — potom se poklidně rozrůstá a dává požadované ovoce. Skutečnou příčinou zrání tohoto ovoce — nektaru naslouchání o slávě Nejvyšší Osobnosti Božství — je zalévání rostlinky oddané služby nasloucháním a opěvováním. Význam spočívá v tom, že nelze žít mimo společnost oddaných — člověk musí žít mezi oddanými, kde neustále probíhá opěvování Pána a naslouchání o Jeho slávě. Hnutí pro vědomí Kṛṣṇy je založeno s tímto cílem — aby stovky středisek ISKCONu mohly dát lidem příležitost naslouchat a opěvovat, přijmout duchovního mistra a přerušit styky s těmi, kdo mají hmotné zájmy. Tak může člověk udělat rozhodný pokrok v návratu domů, zpátky k Bohu.

4.22.24

Verš

ahiṁsayā pāramahaṁsya-caryayā
smṛtyā mukundācaritāgrya-sīdhunā
yamair akāmair niyamaiś cāpy anindayā
nirīhayā dvandva-titikṣayā ca

Synonyma

ahiṁsayā — nenásilím; pāramahaṁsya-caryayā — kráčením ve stopách velkých ācāryů; smṛtyā — vzpomínáním; mukunda — Nejvyšší Osobnost Božství; ācarita-agrya — kázání o činnostech Pána; sīdhunā — nektarem; yamaiḥ — dodržováním usměrňujících zásad; akāmaiḥ — bez hmotných tužeb; niyamaiḥ — přísným dodržováním pravidel a usměrnění; ca — také; api — jistě; anindayā — bez pomlouvání; nirīhayā — jednoduché žití; dvandva — dualita; titikṣayā — snášenlivostí; ca — a.

Překlad

Uchazeč o duchovní pokrok musí být nenásilný, kráčet ve stopách velkých ācāryů, neustále vzpomínat na nektar zábav Nejvyšší Osobnosti Božství, dodržovat usměrňující zásady bez hmotných tužeb a přitom nepomlouvat druhé. Oddaný má žít velmi jednoduchým životem a nerozptylovat se dualitami v podobě překážek — má se je naučit snášet.

Význam

Oddaní jsou ve skutečnosti světci, sādhuové. První kvalifikací sādhua neboli oddaného je ahiṁsā, nenásilí. Ti, jež zajímá cesta oddané služby — návrat domů, zpátky k Bohu — musí nejprve praktikovat ahiṁsu, nenásilí. Sādhu je označen jako titikṣavaḥ kāruṇikāḥ (Bhāg. 3.25.21). Oddaný má být snášenlivý a soucitný k druhým. Když například trpí nějakým příkořím, má ho snášet, ale nemusí již tolerovat, když jím trpí někdo jiný. Celý svět je plný násilí a hlavním zájmem oddaného je toto násilí ukončit, včetně zbytečného zabíjení zvířat. Oddaný je přítelem nejen lidské společnosti, ale všech živých bytostí, neboť vidí všechny jako syny Nejvyšší Osobnosti Božství. Neprohlašuje se za jediného syna Boha a nenechává všechny ostatní zabíjet s představou, že nemají duši. Takovou filozofii čistý oddaný Pána nikdy nezastává. Suhṛdaḥ sarva-dehinām — pravý oddaný je přítel všech živých bytostí. Kṛṣṇa se v Bhagavad-gītě prohlašuje za otce všech životních druhů, a proto je oddaný Kṛṣṇy vždy přítelem všech. To se nazývá ahiṁsā. Takové nenásilí můžeme zastávat jedině tehdy, když kráčíme ve stopách velkých ācāryů, a proto musíme podle naší vaiṣṇavské filozofie následovat velké ācāryi čtyř sampradāyí neboli učednických posloupností.

Snažit se dělat pokroky v duchovním životě mimo učednickou posloupnost je směšné. Proto je řečeno: ācāryavān puruṣo veda — ten, kdo následuje učednickou posloupnost ācāryů, zná věci takové, jaké jsou (Chāndogya Up. 6.14.2). Tad-vijñānārthaṁ sa gurum evābhigacchet — aby člověk pochopil transcendentální vědu, musí vyhledat pravého duchovního mistra (Muṇḍaka Up. 1.2.12). Velice důležité je v duchovním životě smṛtyā — neustálé vzpomínání na Kṛṣṇu. Člověk si má uspořádat život takovým způsobem, aby nemohl bez myšlenek na Kṛṣṇu vydržet. Měli bychom žít v Kṛṣṇovi, abychom při jídle, spánku, chůzi i práci spočívali pouze v Kṛṣṇovi. Naše Společnost pro vědomí Kṛṣṇy doporučuje zařídit si život tak, abychom mohli vzpomínat na Kṛṣṇu. Když naši oddaní v ISKCONu vyrábějí vonné tyčinky zvané Spiritual Sky (“Duchovní nebe”), naslouchají zároveň o slávě Kṛṣṇy nebo Jeho oddaných. Śāstra doporučuje: smartavyaḥ satataṁ viṣṇuḥ — na Pána Viṣṇua se má vzpomínat neustále. Vismartavyo na jātucit — na Viṣṇua nemá člověk nikdy zapomenout. To je duchovní způsob života. Smṛtyā. Na Pána můžeme neustále vzpomínat, když o Něm neustále nasloucháme. Tento verš proto doporučuje: mukundācaritāgrya-sīdhunā. Sīdhu znamená “nektar”. Naslouchat o Kṛṣṇovi ze Śrīmad-Bhāgavatamu, Bhagavad-gīty nebo podobné autentické literatury je život ve vědomí Kṛṣṇy. Takového soustředění ve vědomí Kṛṣṇy mohou dosáhnout ti, kdo přísně dodržují pravidla a usměrňující zásady. V našem hnutí pro vědomí Kṛṣṇy oddaným doporučujeme zpívání šestnácti kol na růženci každý den a následování usměrňujících zásad. To oddanému pomůže dělat soustavný duchovní pokrok v životě.

V tomto verši je rovněž řečeno, že člověk může udělat duchovní pokrok pomocí ovládání smyslů (yamaiḥ). Ovládáním smyslů se může stát svāmīm nebo gosvāmīm. Ten, kdo se honosí tímto supertitulem — svāmī nebo gosvāmī — musí být velice striktní co se týče ovládání svých smyslů. Musí být jejich skutečným pánem. To je možné, když člověk netouží po žádném hmotném smyslovém požitku. Chtějí-li smysly náhodou jednat nezávisle, musí je ovládnout. Když se jednoduše vyhýbáme hmotnému smyslovému požitku, automaticky tím dosáhneme ovládnutí smyslů.

Dalším důležitým bodem v této souvislosti je anindayā — nemáme kritizovat náboženství jiných lidí. Existují různé druhy náboženských systémů pod vlivem různých kvalit hmotné přírody. Ty, které jsou pod vlivem vášně a nevědomosti, nemohou být tak dokonalé jako systém, který je v kvalitě dobra. V Bhagavad-gītě je vše rozděleno do tří kvalitativních kategorií, a proto jsou tak rozděleny i náboženské systémy. Žijí-li téměř všichni lidé v kvalitách vášně a nevědomosti, jejich náboženský systém bude téže kvality. Oddaný má namísto kritizování těchto systémů povzbuzovat jejich stoupence, aby se drželi svých zásad, a postupně tak mohli dospět k náboženství v kvalitě dobra. Bude-li je pouze kritizovat, jeho mysl se tím rozruší; proto má být tolerantní a naučit se potlačovat vzrušení.

Dalším znakem oddaného je nirīhayā, jednoduché žití. Nirīhā znamená “jemný”, “mírný” nebo “jednoduchý”. Oddaný nemá žít příliš okázale a napodobovat materialisty. Doporučuje se mu jednoduché žití a hluboké myšlení. Má přijímat jen tolik, kolik potřebuje, aby udržel hmotné tělo schopné vykonávat oddanou službu. Nemá jíst nebo spát víc, než je zapotřebí. Má jíst, aby žil — ne žít, aby jedl — a spát pouze šest až sedm hodin denně. Dokud máme tělo, podléhá vlivu klimatických změn, nemocí a přirozených potíží; trojímu utrpení hmotné existence. Tomu se nemůžeme vyhnout. Někdy dostáváme dopisy od začínajících oddaných, kteří se ptají, proč onemocněli, když praktikují vědomí Kṛṣṇy. Z tohoto verše by se měli poučit, že musí být snášenliví (dvandva-titikṣayā). Tento svět je světem duality. Neměli bychom si myslet, že když jsme onemocněli, poklesli jsme z vědomí Kṛṣṇy. Vědomí Kṛṣṇy nemohou zastavit žádné hmotné překážky. Pán Śrī Kṛṣṇa proto radí v Bhagavad-gītě (2.14): tāṁs titikṣava bhārata — “Můj milý Arjuno, snaž se prosím všechny tyto nepokoje tolerovat a buď upevněn ve svém jednání ve vědomí Kṛṣṇy.”

4.22.25

Verš

harer muhus tatpara-karṇa-pūra-
guṇābhidhānena vijṛmbhamāṇayā
bhaktyā hy asaṅgaḥ sad-asaty anātmani
syān nirguṇe brahmaṇi cāñjasā ratiḥ

Synonyma

hareḥ — Nejvyšší Osobnosti Božství; muhuḥ — stále; tat-para — ve vztahu s Nejvyšším Pánem; karṇa-pūra — ozdoba ucha; guṇa-abhidhānena — rozmlouvání o transcendentálních vlastnostech; vijṛmbhamāṇayā — zvyšováním vědomí Kṛṣṇy; bhaktyā — oddaností; hi — jistě; asaṅgaḥ — neznečištěná; sat-asati — hmotný svět; anātmani — v protikladu k duchovnímu pochopení; syāt — má být; nirguṇe — k transcendenci; brahmaṇi — k Nejvyššímu Pánovi; ca — a; añjasā — snadno; ratiḥ — připoutanost.

Překlad

Oddaný má postupně rozvíjet oddanou službu neustálým nasloucháním o transcendentálních vlastnostech Nejvyšší Osobnosti Božství. Pánovy zábavy jsou jako ozdobné šperky na uších oddaných. Oddanou službou a transcendováním hmotných kvalit se lze snadno upevnit v transcendenci, v Nejvyšší Osobnosti Božství.

Význam

Tento verš je uvedený zvláště proto, aby odůvodnil proces naslouchání, který je součástí oddané služby. Oddaný nechce poslouchat nic jiného než náměty týkající se duchovních činností neboli zábav Nejvyšší Osobnosti Božství. Nasloucháním Bhagavad-gītě a Śrīmad-Bhāgavatamu od realizovaných duší můžeme posílit svůj sklon k oddané službě. Čím více nasloucháme realizovaným duším, tím větší děláme pokrok ve své oddanosti. Čím více pokročíme v oddanosti, tím více se odpoutáme od hmotného světa. Čím více se odpoutáme od hmotného světa — jak doporučoval Pán Caitanya Mahāprabhu — tím více zvětšíme připoutanost k Nejvyšší Osobnosti Božství. Proto oddaný, který si skutečně přeje udělat pokrok v oddané službě a vrátit se domů, zpátky k Bohu, musí ztratit zájem o smyslový požitek a styky s lidmi, kteří prahnou po penězích a uspokojování smyslů. Taková je rada Pána Caitanyi Mahāprabhua:

niṣkiñcanasya bhagavad-bhajanonmukhasya
pāraṁ paraṁ jigamiṣor bhava-sāgarasya
sandarśanaṁ viṣayiṇām atha yoṣitāṁ ca
hā hanta hanta viṣa-bhakṣaṇato 'py asādhu

(Cc. Madhya 11.8)

Slovo brahmaṇi, použité v tomto verši, vykládají impersonalisté a profesionální přednašeči Bhāgavatamu — kteří jsou většinou zastánci kastovního systému na základě démonského rodného práva — jako neosobní Brahman. Nedokáží to však uvést v soulad se slovy bhaktyā a guṇābhidhānena. Podle impersonalistů neexistují v neosobním Brahmanu žádné transcendentální vlastnosti, a proto bychom měli pochopit, že brahmaṇi znamená “v Nejvyšší Osobnosti Božství”. Kṛṣṇa je Nejvyšší Osobnost Božství, jak uznal Arjuna v Bhagavad-gītě, a proto kdekoliv je použito slova brahma, musí označovat Kṛṣṇu, nikoliv neosobní záři Brahmanu. Brahmeti paramātmeti bhagavān iti śabdyate (Bhāg. 1.2.11). Brahman, Paramātmā a Bhagavān mohou být společně považováni za Brahman, ale v souvislosti se slovem bhakti nebo se vzpomínáním na transcendentální vlastnosti se nejedná o neosobní Brahman, ale o Nejvyšší Osobnost Božství.

4.22.26

Verš

yadā ratir brahmaṇi naiṣṭhikī pumān
ācāryavān jñāna-virāga-raṁhasā
dahaty avīryaṁ hṛdayaṁ jīva-kośaṁ
pañcātmakaṁ yonim ivotthito ’gniḥ

Synonyma

yadā — když; ratiḥ — připoutanost; brahmaṇi — k Nejvyššímu Pánu; naiṣṭhikī — stálá; pumān — osoba; ācāryavān — zcela odevzdaná duchovnímu mistrovi; jñāna — poznání; virāga — odpoutanosti; raṁhasā — silou; dahati — spaluje; avīryam — neschopné; hṛdayam — v srdci; jīva-kośam — pokryv duše; pañca-ātmakam — pět prvků; yonim — zdroj zrození; iva — jako; utthitaḥ — vycházející; agniḥ — oheň.

Překlad

Když se živá bytost — která je umístěná v srdci těla a pokrytá pěti prvky — milostí duchovního mistra a probuzením poznání a odpoutanosti trvale připoutá k Nejvyšší Osobnosti Božství, spálí své hmotné okolí právě tak, jako oheň spaluje dřevo, ze kterého vychází.

Význam

Je řečeno, že individuální duše (jīvātmā) i Paramātmā žijí společně v oblasti srdce. Vedy uvádí: hṛdi hy ayam ātmā — jak duše, tak Nadduše žijí v srdci. Individuální duše dosáhne osvobození, když opustí hmotné srdce neboli když ho očistí, aby zduchovnělo. Uvedený příklad je velmi výstižný: yonim ivotthito 'gniḥ. Agni, oheň, vychází ze dřeva a sám toto dřevo zcela zničí. Když živá bytost zvyšuje svou připoutanost k Nejvyšší Osobnosti Božství, připomíná oheň. Planoucí oheň se projevuje šířením tepla a světla, a podobně živá bytost — je-li v srdci osvícena plným duchovním poznáním a odpoutána od hmotného světa — spálí své hmotné pokryvy z pěti prvků (země, vody, ohně, vzduchu a éteru) a osvobodí se od pěti druhů hmotné připoutanosti: nevědomosti, falešného egoismu, připoutanosti k hmotnému světu, závisti a pohrouženosti do hmotného vědomí. Slovo pañcātmakam se proto vztahuje buď na pět prvků, nebo na pět obalů hmotných nečistot. Když to vše spálí na prach planoucí oheň poznání a odpoutanosti, živá bytost je upevněna v oddané službě Nejvyšší Osobnosti Božství. Dokud nepřijme útočiště u pravého duchovního mistra a nerozvine na základě jeho pokynů připoutanost ke Kṛṣṇovi, nemůže odstranit pět pokryvů z hmotného srdce. Živá bytost je soustředěná v srdci a vyprostit ji z něho znamená osvobodit ji. Takový je postup. Je třeba se uchýlit k pravému duchovnímu mistrovi, na základě jeho pokynů rozšiřovat své poznání, které přináší oddaná služba, odpoutat se od hmotného světa, a tak dosáhnout osvobození. Pokročilý oddaný tedy nežije v hmotném, ale v duchovním těle, stejně jako je vyschlý kokos oddělen od kokosové skořápky, přestože je v ní. Tělo čistého oddaného se proto nazývá cin-maya-śarīra, “zduchovnělé tělo”. Toto tělo nemá nic společného s hmotnými činnostmi, a proto je oddaný trvale osvobozený (brahma-bhūyāya kalpate), jak dokládá Bhagavad-gītā (14.26). Totéž potvrzuje i Śrīla Rūpa Gosvāmī:

īhā yasya harer dāsye
karmaṇā manasā girā
nikhilāsv apy avasthāsu
jīvan-muktaḥ sa ucyate

“Ten, kdo plně zaměstnává své tělo, mysl a slova ve službě Pánu, je osvobozený ještě v tomto těle, bez ohledu na postavení, ve kterém se nachází.”

4.22.27

Verš

dagdhāśayo mukta-samasta-tad-guṇo
naivātmano bahir antar vicaṣṭe
parātmanor yad-vyavadhānaṁ purastāt
svapne yathā puruṣas tad-vināśe

Synonyma

dagdha-āśayaḥ — když jsou všechny hmotné touhy spáleny; mukta — osvobozená; samasta — všechny; tat-guṇaḥ — vlastnosti ve spojení s hmotou; na — ne; eva — jistě; ātmanaḥ — duše nebo Nadduše; bahiḥ — vnější; antaḥ — vnitřní; vicaṣṭe — jednání; para-ātmanoḥ — Nadduše; yat — ten; vyavadhānam — rozdíl; purastāt — jaký byl na počátku; svapne — ve snu; yathā — jako; puruṣaḥ — osoba; tat — to; vināśe — je ukončeno.

Překlad

Když se živá bytost zbaví všech hmotných tužeb a osvobodí od všech hmotných vlastností, transcenduje rozdíly mezi vnějšími a vnitřními činnostmi. Tehdy zaniká rozdíl mezi duší a Nadduší, který existoval před dosažením seberealizace. Jakmile sen skončí, rozdíl mezi snem a snící osobou se vytratí.

Význam

Śrīla Rūpa Gosvāmī popisuje, že člověk se musí zbavit všech hmotných tužeb (anyābhilāṣitā-śūnyam). Potom již nemá zapotřebí spekulativního poznání či plodonosných činností a znamená to, že je osvobozený od hmotného těla. Již dříve jsme uvedli příklad kokosu, který vyschne a oddělí se od své vnější skořápky. To je stádium osvobození. Śrīmad-Bhāgavatam (2.10.6) uvádí, že mukti (osvobození) znamená svarūpeṇa vyavasthitiḥ — spočívat ve svém původním, přirozeném postavení. Dokud se člověk nachází v tělesném pojetí života, jsou přítomné všechny hmotné touhy. Jakmile však zrealizuje, že je věčným služebníkem Kṛṣṇy, jeho touhy již nejsou hmotné. Oddaný jedná s tímto vědomím. Skutečné osvobození nastane se zmizením všech hmotných tužeb, které se pojí s tělem.

Když je člověk osvobozený od hmotných vlastností, nedělá nic pro uspokojení vlastních smyslů. Tehdy jsou všechny jeho činnosti absolutní. V podmíněném stavu existují dva druhy činností — člověk jedná v zájmu těla, ale zároveň tak, aby se osvobodil. Když se oddaný zcela oprostí od všech hmotných tužeb a hmotných vlastností, transcenduje dualitu jednání pro tělo a duši. Pak zcela překoná tělesné pojetí života. Śrīla Rūpa Gosvāmī proto říká:

īhā yasya harer dāsye
karmaṇā manasā girā
nikhilāsv apy avasthāsu
jīvan-muktaḥ sa ucyate

Člověk zcela upevněný ve službě Pánu je osvobozený v jakémkoliv životním postavení a nazývá se jīvan-muktaḥ, “osvobozený ještě v tomto těle”. V takovém osvobozeném stavu neexistuje rozdíl mezi jednáním pro uspokojení smyslů a jednáním pro osvobození. Je-li někdo osvobozený od tužeb po smyslovém požitku, nemusí již trpět reakcemi v podobě nářku či iluze. Činnosti, které vykonávají karmī a jñānī, přinášejí nářek a iluzi, ale seberealizovaná osvobozená osoba, která jedná pouze v zájmu Nejvyšší Osobnosti Božství, nic takového neprožívá. To je stádium jednoty neboli splynutí s Nejvyšší Osobností Božství. Znamená to, že individuální duše si ponechává svoji individualitu a zároveň již nemá žádné oddělené zájmy. Je plně zapojená do služby Pánu a nezajímá se o uspokojování svých smyslů; proto vidí pouze Nejvyšší Osobnost Božství, a nikoliv sebe. Její osobní zájem zcela zaniká. Když se člověk probudí ze sna, jeho sen zmizí. Během snění se mohl považovat za krále, vidět svůj královský majetek, vojáky atd., ale když jeho sen skončí, vidí jen sebe samotného. Stejně tak osvobozená osoba chápe, že je nedílnou částí Nejvyššího Pána, která jedná v souladu s Jeho touhou, a proto mezi nimi neexistuje rozdíl, přestože si oba ponechávají svou individualitu. Nityo nityānāṁ cetanaś cetanānām. To je dokonalé pojetí jednoty ve vztahu k Nadduši a duši.

4.22.28

Verš

ātmānam indriyārthaṁ ca
paraṁ yad ubhayor api
saty āśaya upādhau vai
pumān paśyati nānyadā

Synonyma

ātmānam — duše; indriya-artham — pro smyslový požitek; ca — a; param — transcendentální; yat — to; ubhayoḥ — obojí; api — jistě; sati — v postavení; āśaye — hmotné touhy; upādhau — označení; vai — jistě; pumān — osoba; paśyati — vidí; na anyadā — ne jinak.

Překlad

Když duše žije pro smyslový požitek, vytváří rozličné touhy, a z toho důvodu podléhá různým označením. Je-li však v transcendentálním postavení, nezajímá se již o nic kromě vyplňování tužeb Pána.

Význam

Duše pokrytá hmotnými touhami zároveň podléhá označením, které se vztahují k jejímu tělu. Pokládá se proto za zvíře, člověka, poloboha, ptáka a podobně. Falešné pojetí totožnosti, které je výsledkem falešného egoismu, ji ovlivňuje mnoha způsoby, a jelikož ji pokrývají iluzorní hmotné touhy, rozlišuje mezi hmotou a duchem. Když tohoto rozlišování zanechá, přestane pro ni rozdíl mezi hmotou a duší existovat. Pak je duše jediným vládnoucím činitelem. Dokud ji pokrývají hmotné touhy, považuje se za vládce a poživatele. Z tohoto důvodu jedná pro uspokojení smyslů a podléhá hmotným bolestem, štěstí a neštěstí. Když se však tohoto pojetí života zbaví, přestane označením podléhat a vidí vše jako duchovní, ve spojení s Nejvyšším Pánem. To vysvětluje Śrīla Rūpa Gosvāmī ve svém Bhakti-rasāmṛta-sindhu (1.2.255):

anāsaktasya viṣayān
yathārham upayuñjataḥ
nirbandhaḥ kṛṣṇa-sambandhe
yuktaṁ vairāgyam ucyate

Osvobozenou osobu nepoutá nic hmotného, žádný smyslový požitek. Chápe, že vše je spojeno s Nejvyšším Pánem a vše je třeba zaměstnat ve službě Jemu. Ničeho se proto nezříká. Pro paramahaṁsu nepřipadá v úvahu se něčeho zříci, neboť ví, jak vše zaměstnat ve službě Pánu. Původně je vše duchovní; nic není hmotné. V Caitanya-caritāmṛtě (Madhya 8.274) je rovněž vysvětleno, že mahā-bhāgavata, vysoce pokročilý oddaný, nevidí nic jako hmotu:

sthāvara-jaṅgama dekhe, nā dekhe tāra mūrti
sarvatra haya nija iṣṭa-deva-sphūrti

Přestože vidí stromy, hory a jiné živé bytosti, které se pohybují z místa na místo, vnímá vše jako stvoření Nejvyššího Pána, a v tom smyslu vidí pouze stvořitele, a nikoliv stvořené. To znamená, že již nerozlišuje mezi stvořeným a stvořitelem. Ve všem vidí pouze Nejvyšší Osobnost Božství. Vidí Kṛṣṇu ve všem a vše v Kṛṣṇovi. To je skutečná jednota.

4.22.29

Verš

nimitte sati sarvatra
jalādāv api pūruṣaḥ
ātmanaś ca parasyāpi
bhidāṁ paśyati nānyadā

Synonyma

nimitte — kvůli příčinám; sati — je; sarvatra — všude; jala-ādau api — voda a jiné látky zprostředkující odraz; pūruṣaḥ — osoba; ātmanaḥ — sebe; ca — a; parasya api — někoho jiného; bhidām — rozlišování; paśyati — vidí; na anyadā — neexistuje jiný důvod.

Překlad

Jedině kvůli různým příčinám vidí osoba rozdíl mezi sebou a druhými, stejně jako se odraz těla jeví jinak na vodě, na oleji či v zrcadle.

Význam

Duše je jedna, Nejvyšší Osobnost Božství, a projevuje se v expanzích svāṁśa a vibhinnāṁśa. Jīvy jsou expanze vibhinnāṁśa, zatímco různé inkarnace Nejvyšší Osobnosti Božství jsou expanze svāṁśa. Existují tedy různé energie Nejvyššího Pána a jejich různé expanze. Z různých důvodů se jeden a tentýž princip, Nejvyšší Osobnost Božství, expanduje různými způsoby. Toto pochopení je skutečné poznání. Když je však živá bytost zastřena tělem, sestávajícím z označení (upādhi), pak vidí rozdíly, stejně jako člověk vidí rozdíly ve svém odrazu na vodě, na oleji a v zrcadle. Předmět odražený na vodní hladině vypadá jako pohybující se, odráží-li se na ledu, jeví se nehybně, a odráží-li se na oleji, vypadá mlhavě. Předmět je stále jeden, ale za různých podmínek vypadá různě. Po odstranění kvalitativního činitele zůstane jen jedna věc. Člověk, který dosáhne praktikováním bhakti-yogy dokonalého životního stádia (paramahaṁsa), vidí všude pouze Kṛṣṇu. Nic jiného pro něho neexistuje.

Kvůli různým příčinám je tedy živou bytost možné vidět v různých podobách — jako zvíře, člověka, poloboha, strom a podobně. Každá živá bytost je ve skutečnosti okrajovou energií Nejvyššího Pána. V Bhagavad-gītě (5.18) je proto řečeno, že ten, kdo opravdu vidí duši, nerozlišuje mezi učeným brāhmaṇou, psem, slonem nebo krávou. Paṇḍitāḥ sama-darśinaḥ. Skutečně učený člověk vidí pouze živou bytost, nikoliv vnější obal. Rozlišování je tedy výsledkem různé karmy, plodonosných činností, a když tyto činnosti ukončíme a změníme je v oddanou službu, můžeme pochopit, že se bez ohledu na podobu od nikoho nelišíme. To je možné jedině ve vědomí Kṛṣṇy. V tomto hnutí jsou lidé různých ras ze všech částí světa, a jelikož se považují za služebníky Nejvyšší Osobnosti Božství, nerozlišují mezi černým a bílým nebo žlutým a rudým. Hnutí pro vědomí Kṛṣṇy je tedy jediným prostředkem, jak živé bytosti zbavit všech označení.

4.22.30

Verš

indriyair viṣayākṛṣṭair
ākṣiptaṁ dhyāyatāṁ manaḥ
cetanāṁ harate buddheḥ
stambas toyam iva hradāt

Synonyma

indriyaiḥ — smysly; viṣaya — smyslové předměty; ākṛṣṭaiḥ — přitahované; ākṣiptam — vzrušená; dhyāyatām — když na ně neustále myslí; manaḥ — mysl; cetanām — vědomí; harate — je ztraceno; buddheḥ — inteligence; stambaḥ — vysoká stébla; toyam — vodu; iva — jako; hradāt — z jezera.

Překlad

Když jsou mysl a smysly přitahované smyslovými předměty za účelem požitku, mysl to vzruší. Výsledkem neustálého přemýšlení o smyslových předmětech je, že živá bytost téměř ztratí své skutečné vědomí, stejně jako vzrostlé rákosí postupně vysuší všechnu vodu z jezera.

Význam

Tento verš velice pěkně vysvětluje, jak se naše původní vědomí Kṛṣṇy znečišťuje a jak postupně téměř zapomeneme na svůj vztah s Nejvyšším Pánem. Jeden z předchozích veršů doporučuje zůstávat neustále ve styku s oddanou službou Pánu, aby planoucí oheň oddané služby mohl postupně spálit na prach všechny hmotné touhy, a my se mohli osvobodit od opakovaného zrození a smrti. To je rovněž způsob, jak si můžeme nepřímo udržovat pevnou víru v lotosové nohy Nejvyšší Osobnosti Božství. Když mysli dovolíme neustále myslet na smyslový požitek, stane se příčinou našeho hmotného otroctví. Je-li mysl plná myšlenek na uspokojování smyslů, pak přestože toužíme po vědomí Kṛṣṇy, nemůžeme kvůli svému zvyku na smyslový požitek zapomenout. Přijme-li někdo sannyās, ale nedokáže ovládat mysl, bude i nadále myslet na předměty smyslového požitku — rodinu, společnost, drahý dům a podobně. I když odejde do Himalájí nebo do lesa, jeho mysl bude i nadále upřena na uspokojování smyslů, a to ovlivní jeho inteligenci. Je-li ovlivněna inteligence, člověk postupně ztratí svou původní chuť pro vědomí Kṛṣṇy.

Zde uvedený příklad je velice výstižný. Pokud velké jezero ze všech stran obklopuje vysoká tráva kuśa, jejíž stébla se podobají sloupům, jeho voda časem vyschne. Stejným způsobem vysychá čistá voda vědomí, když přibývá vysokých stébel hmotných tužeb. Proto je třeba hned na začátku tato stéba trávy kuśa vytrhat a zahodit. Śrī Caitanya Mahāprabhu učil, že pokud se hned zpočátku nezbavíme nežádoucí trávy na rýžovištích, bude spotřebovávat hnojivo a vodu, a rýže uschne. Hmotná touha po smyslovém požitku je příčinou našeho pádu do tohoto hmotného světa, a proto nás sužuje trojí utrpení a opakované zrození, smrt, stáří a nemoc. Pokud však své touhy nasměrujeme k transcendentální láskyplné službě Pánu, očistí se. Touhy nemůžeme zabít — musíme je očistit od různých označení. Budeme-li si neustále myslet, že jsme příslušníky určitého národa, společnosti či rodiny, a ustavičně o nich uvažovat, úplně se zapleteme do podmíněného života zrození a smrti. Vztáhneme-li však své touhy na službu Pánu, očistí se, a tak se okamžitě zbavíme hmotného znečištění.

4.22.31

Verš

bhraśyaty anusmṛtiś cittaṁ
jñāna-bhraṁśaḥ smṛti-kṣaye
tad-rodhaṁ kavayaḥ prāhur
ātmāpahnavam ātmanaḥ

Synonyma

bhraśyati — je ztracené; anusmṛtiḥ — když myslí neustále; cittam — vědomí; jñāna-bhraṁśaḥ — zbavena skutečného poznání; smṛti-kṣaye — zničením paměti; tat-rodham — zastavení tohoto procesu; kavayaḥ — velcí učenci; prāhuḥ — jsou toho názoru; ātma — duše; apahnavam — zničení; ātmanaḥ — duše.

Překlad

Když se duše odchýlí od svého původního vědomí, ztratí schopnost vzpomenout si na své předchozí postavení nebo poznat současné. Jakmile pozbyde paměti, pak všechno získané poznání spočívá na falešných základech. V tomto případě učenci považují duši za ztracenou.

Význam

Živá bytost, duše, existuje vždy a je věčná. Nemůže být ztracena, ale učenci ji považují za ztracenou, když nejedná se skutečným poznáním. To je rozdíl mezi zvířaty a lidmi. Podle méně inteligentních filozofů nemají zvířata duši, ale ve skutečnosti ji mají. Kvůli naprosté nevědomosti zvířat se však zdá, že své duše ztratila. Bez duše se tělo nemůže pohybovat. To je rozdíl mezi živým a mrtvým tělem. Když z těla odejde duše, je označováno za mrtvé. Duše je považována za ztracenou, pokud neprojevuje náležité poznání. Naším původním vědomím je vědomí Kṛṣṇy, neboť jsme nedílnými částmi Kṛṣṇy. Jakmile se toto vědomí odchýlí, živá bytost je přemístěna do hmotného prostředí, které znečistí její původní vědomí. Začne se považovat za výtvor hmotných prvků a zapomene na své skutečné postavení nedílné části Nejvyšší Osobnosti Božství, stejně jako člověk zapomene ve spánku na svou totožnost. Když jsou tedy pozastaveny činnosti pravého vědomí, veškeré jednání ztracené duše probíhá na falešném základě. V současné době jedná lidská civilizace s falešným tělesným pojetím totožnosti; proto lze říci, že lidé současného věku ztratili své duše, a v tom ohledu nejsou o nic lepší než zvířata.

4.22.32

Verš

nātaḥ parataro loke
puṁsaḥ svārtha-vyatikramaḥ
yad-adhy anyasya preyastvam
ātmanaḥ sva-vyatikramāt

Synonyma

na — ne; ataḥ — poté; parataraḥ — větší; loke — v tomto světě; puṁsaḥ — živých bytostí; sva-artha — zájem; vyatikramaḥ — překážka; yat-adhi — více než to; anyasya — druhých; preyastvam — být zajímavější; ātmanaḥ — pro duši; sva — vlastní; vyatikramāt — překážkou.

Překlad

Neexistuje větší překážka, která by bránila vlastnímu zájmu živé bytosti, než sklon považovat jiné záležitosti za příjemnější, než je vlastní seberealizace.

Význam

Lidský život je zvláště určen pro seberealizaci. “Sebe” se vztahuje na Nejvyšší Já a individuální já; Nejvyšší Osobnost Božství a živou bytost. Jakmile se však člověk začne více zajímat o tělo a jeho uspokojování, vytváří si na cestě seberealizace překážky. Pod vlivem māyi čím dál více usiluje o smyslový požitek, který je v tomto světě uchazečům o seberealizaci zakázán. Namísto snahy o smyslový požitek má člověk zaměřit své činnosti na uspokojování smyslů Nejvyšší Duše. Vše, co dělá v rozporu s touto zásadou, je bezpochyby proti jeho vlastnímu zájmu.

4.22.33

Verš

arthendriyārthābhidhyānaṁ
sarvārthāpahnavo nṛṇām
bhraṁśito jñāna-vijñānād
yenāviśati mukhyatām

Synonyma

artha — na bohatství; indriya-artha — pro uspokojení smyslů; abhidhyānam — když neustále myslí; sarva-artha — čtyři druhy úspěchu; apahnavaḥ — ničivý; nṛṇām — lidské společnosti; bhraṁśitaḥ — zbavená; jñāna — poznání; vijñānāt — oddané služby; yena — tím vším; āviśati — vstupuje; mukhyatām — do nehybného života.

Překlad

Pokud každý v lidské společnosti neustále myslí na to, jak vydělat peníze a jak je použít pro smyslový požitek, ničí to zájmy všech. Živá bytost zbavená poznání a oddané služby pak vstupuje do takových životních druhů, jako jsou stromy a kameny.

Význam

Jñāna neboli poznání znamená chápat své původní, přirozené postavení a vijñāna se vztahuje na praktické uplatnění tohoto poznání v životě. Od živé bytosti v lidské podobě se očekává, že s pomocí duchovního mistra a śāster dosáhne úrovně jñāny a vijñāny, ale pokud to neučiní, přestože k tomu má tak velkou příležitost — jinými slovy, pokud této příležitosti zneužije — potom se v příštím životě zaručeně narodí v druzích nehybných živých bytostí. Mezi nehybné živé bytosti patří kopce, hory, stromy, rostliny a podobně. Toto životní stádium se nazývá śuṇyatām nebo mukhyatām, což znamená ukončení všech činností. Filozofové zastávající ukončení všech činností se nazývají śūnyavādī. Naše činnosti se mají přirozeným způsobem postupně změnit v oddanou službu, ale jistí filozofové se místo očištění svých činností snaží vše ukončit, zanechat všech činností. Takovou nečinnost projevují stromy a hory a je určitým trestem, který udělují přírodní zákony. Pokud náležitě nevykonáváme své životní poslání co se týče seberealizace, příroda nás potrestá nečinností — dostaneme podoby stromů a hor. Proto tento verš zavrhuje činnosti zaměřené na smyslový požitek. Ten, kdo neustále myslí na to, jak vydělávat peníze a uspokojovat smysly, je na sebevražedné cestě. Na této cestě se ve skutečnosti nachází celá lidská společnost. Lidé jsou za každou cenu odhodlaní vydělat peníze, nebo je vyžebrat, půjčit si či ukrást, a použít je pro smyslový požitek. Taková civilizace je tou největší překážkou na cestě seberealizace.

4.22.34

Verš

na kuryāt karhicit saṅgaṁ
tamas tīvraṁ titīriṣuḥ
dharmārtha-kāma-mokṣāṇāṁ
yad atyanta-vighātakam

Synonyma

na — ne; kuryāt — jednat; karhicit — kdykoliv; saṅgam — společnost; tamaḥ — nevědomost; tīvram — velkou rychlostí; titīriṣuḥ — ti, kdo chtějí překonat nevědomost; dharma — náboženství; artha — hospodářský rozvoj; kāma — smyslový požitek; mokṣāṇām — osvobození; yat — to, co; atyanta — velice; vighātakam — překážka.

Překlad

Ti, kdo mají silnou touhu překonat oceán hmotné existence, se nesmějí stýkat s kvalitou nevědomosti, neboť hedonistické činnosti jsou těmi největšími překážkami v realizaci náboženských zásad, hospodářského rozvoje, usměrněného uspokojování smyslů a osvobození.

Význam

Čtyři principy života dovolují lidem žít podle náboženských zásad, vydělávat peníze podle příslušného postavení ve společnosti, usměrněně si užívat smyslových předmětů prostřednictvím smyslů a spět k osvobození od této hmotné připoutanosti. Dokud máme tělo, nemůžeme se všech těchto hmotných zájmů zcela zbavit. Zároveň se ovšem nedoporučuje jednat pouze pro smyslový požitek — vydělávat peníze pouze s tímto cílem a obětovat mu všechny náboženské zásady. Současná lidská civilizace se o náboženské zásady nestará; zato se velmi zajímá o hospodářský rozvoj bez náboženských zásad. Řezníci na jatkách si jistě snadno vydělají peníze, ale takové zaměstnání se s náboženskými zásadami neshoduje. Existuje také mnoho nočních klubů a nevěstinců, které nabízejí smysový požitek a sex. Sex je samozřejmě dovolen v manželství, ale prostituce je zakázána, neboť všechny činnosti mají vést ke konečnému osvobození z hmotné existence. Stejné je to v případě obchodů s alkoholem — i když je vláda může povolit, neznamená to, že se mají otevírat neomezeně a že se má pašovat nedovolený alkohol. Povolení se vydávají kvůli omezení. Nikdo nemusí mít povolení na cukr, pšenici či mléko, neboť tyto suroviny není nutné omezovat. Jinými slovy, člověku se doporučuje nedělat věci, které by bránily jeho soustavnému pokroku na cestě duchovního života a osvobození. Védský způsob uspokojování smyslů je proto naplánován tak, aby se člověk mohl hospodářsky rozvíjet, užívat si smyslového požitku, a přesto nakonec dosáhnout osvobození. Védská civilizace nám nabízí veškeré poznání v śāstrách, a pokud budeme žít usměrněným životem podle pokynů śāster a gurua, všechny naše hmotné touhy se vyplní a zároveň budeme moci spět k osvobození.

4.22.35

Verš

tatrāpi mokṣa evārtha
ātyantikatayeṣyate
traivargyo ’rtho yato nityaṁ
kṛtānta-bhaya-saṁyutaḥ

Synonyma

tatra — tam; api — také; mokṣaḥ — osvobození; eva — jistě; arthe — za účelem; ātyantikatayā — nejdůležitější; iṣyate — přijaté tímto způsobem; trai-vargyaḥ — tři zbývající: náboženství, hospodářský rozvoj a smyslový požitek; arthaḥ — zájem; yataḥ — odkud; nityam — pravidelně; kṛta-anta — smrt; bhaya — strach; saṁyutaḥ — připoutaný.

Překlad

Ze čtyř principů — náboženství, hospodářského rozvoje, smyslového požitku a osvobození — je třeba brát osvobození velice vážně. Zbývající tři budou zničeny působením přísného zákona přírody — smrti.

Význam

Mokṣu neboli osvobození je třeba brát velice vážně, byť i na úkor zbývajících tří principů. Jak prohlásil Sūta Gosvāmī na počátku Śrīmad-Bhāgavatamu, náboženské zásady nejsou založeny na úspěchu v hospodářském rozvoji. Jelikož velice lpíme na smyslovém požitku, přicházíme za Bohem — do chrámu nebo do kostelů — z určitých ekonomických důvodů. Hospodářský rozvoj ovšem také neznamená smyslový požitek. Vše má být uspořádáno takovým způsobem, abychom dosáhli osvobození. Z toho důvodu je zde osvobození (mokṣa) zdůrazněné. Zbývající tři principy jsou hmotné, a proto podléhají zničení. I když se nějakým způsobem dopracujeme k velkému bankovnímu kontu a budeme vlastnit mnoho hmotných věcí, smrt učiní všemu konec. V Bhagavad-gītě je řečeno, že smrt je Nejvyšší Osobnost Božství — Pán, který nakonec odebere vše, co materialista získal. Jako hlupáci se o to nestaráme — nebojíme se smrti a neuvažujeme o tom, že nám vezme vše, čeho jsme nabyli prostřednictvím dharmy, arthy a kāmy. Díky dharmě, zbožným činnostem, můžeme být povýšeni na nebeské planety, ale to neznamená svobodu od zrození, smrti, stáří a nemoci. Z toho je zřejmé, že své zájmy v rámci traivargyi — náboženských zásad, hospodářského rozvoje a smyslového požitku — můžeme obětovat, ale nikoliv snahu o osvobození. Bhagavad-gītā (4.9) ohledně osvobození říká: tyaktvā dehaṁ punar janma naiti. Osvobození znamená, že po opuštění tohoto těla nemusíme přijmout další hmotné tělo. Pro impersonalisty osvobození znamená splynout s neosobním Brahmanem. To ale ve skutečnosti není mokṣa, neboť z tohoto neosobního postavení musíme znovu poklesnout do hmotného světa. Měli bychom proto vyhledat útočiště u Nejvyššího Pána, Osobnosti Božství, a oddaně Mu sloužit. To je skutečné osvobození. Nemáme tedy zdůrazňovat zbožné činnosti, hospodářský rozvoj a smyslový požitek, ale zajímat se o to, jak se přiblížit k Pánu Viṣṇuovi, který sídlí na duchovních planetách, z nichž nejvyšší je Goloka Vṛndāvana, kde žije Pán Kṛṣṇa. Toto hnutí pro vědomí Kṛṣṇy je tudíž největším darem pro ty, kdo skutečně touží po osvobození.

4.22.36

Verš

pare ’vare ca ye bhāvā
guṇa-vyatikarād anu
na teṣāṁ vidyate kṣemam
īśa-vidhvaṁsitāśiṣām

Synonyma

pare — na vyšší životní úrovni; avare — na nižší životní úrovni; ca — a; ye — ta všechna; bhāvāḥ — pojetí; guṇa — hmotné kvality; vyatikarāt — vzájemným působením; anu — následující; na — nikdy; teṣām — jich; vidyate — existuje; kṣemam — trvalý stav; īśa — Nejvyšší Pán; vidhvaṁsita — zničená; āśiṣām — požehnání.

Překlad

Různé vyšší životní úrovně přijímáme jako požehnání a odlišujeme je od nižších, ale měli bychom vědět, že takové rozdíly existují pouze ve vztahu k vzájemnému působení kvalit hmotné přírody. Ve skutečnosti tyto životní stavy neexistují trvale, neboť je nejvyšší vládce všechny zničí.

Význam

Ve své hmotné existenci přijímáme vyšší životní podobu jako požehnání a nižší podobu jako prokletí. Toto dělení na “vyšší” a “nižší” však trvá pouze po dobu vzájemného působení různých hmotných kvalit (guṇ). Svými dobrými činnostmi jsme povýšeni na vyšší planetární systémy nebo vyšší životní úroveň (kterou představuje dobré vzdělání, krásné tělo atd.). To jsou výsledky zbožných činností. Kvůli bezbožným činnostem zůstaneme negramotní, obdržíme ošklivá těla, budeme žít v chudobě a podobně. Všechny tyto životní stavy jsou však řízeny zákony hmotné přírody prostřednictvím vzájemného působení kvalit dobra, vášně a nevědomosti. Tyto kvality ovšem přestanou působit v době zničení celého vesmírného projevu. Pán proto říká v Bhagavad-gītě (8.16):

ābrahma-bhuvanāl lokāḥ
punar āvartino 'rjuna
mām upetya tu kaunteya
punar janma na vidyate

I když se díky rozvoji vědeckého poznání či životu podle náboženských zásad (vykonáváním velkých obětí a plodonosných činností) povýšíme na nejvyšší planetární systém, v době zničení i tyto planety a život na nich zaniknou. Slova īśa-vidhavaṁsitāśiṣām zde vyjadřují, že všechna taková požehnání budou zničena nejvyšším vládcem. Nic nás neochrání. Naše těla — ať už na této či jiné planetě — podlehnou zkáze a my budeme muset znovu zůstat po milióny let v bezvědomém stavu v těle Mahā-Viṣṇua, pak se při novém stvoření opět narodit v různých životních druzích a začít se svými činnostmi. Proto se nemáme spokojit s pouhým přemístěním na vyšší planetární systémy. Musíme se snažit opustit hmotný vesmírný projev, dostat se do duchovního světa a přijmout útočiště u Nejvyšší Osobnosti Božství. To je to nejvyšší, čeho můžeme dosáhnout. Nemělo by nás přitahovat nic hmotného, vyššího ani nižšího — měli bychom to vše vidět na stejné úrovni. Naším skutečným zaměstnáním má být kladení otázek o skutečném smyslu života a oddaná služba Pánu. Tak budeme věčně požehnáni ve svých duchovních činnostech, plných poznání a blaženosti.

Usměrněná lidská civilizace rozvíjí dharmu, arthu, kāmu a mokṣu. V každé lidské společnosti musí být náboženství. Bez náboženství je lidská společnost pouze společností zvířat. Hospodářský rozvoj a uspokojování smyslů se musí zakládat na náboženských zásadách. S usměrněným náboženstvím, hospodářským rozvojem a smyslovým požitkem je osvobození od hmotného zrození, smrti, stáří a nemoci zaručené. V současném věku Kali ovšem o náboženství a osvobození nelze hovořit. Lidé se zajímají pouze o hospodářský rozvoj a smyslový požitek. Lidská společnost proto poklesla na téměř zvířecí úroveň, navzdory dostatečnému celosvětovému hospodářskému rozvoji. Až vše zdegraduje na zcela zvířecí úroveň, dojde k zničení. To lze také chápat jako īśa-vidhvaṁsitāśiṣām. Pánova takzvaná požehnání v podobě hospodářského rozvoje a smyslového požitku nakonec podlehnou zkáze. Na samém konci současné Kali-yugy se Pán zjeví v inkarnaci Kalkiho a Jeho jediným posláním bude zabít všechny lidské bytosti na povrchu Země; po tomto zabíjení začne další zlatý věk. Měli bychom proto vědět, že naše hmotné činnosti jsou jako dětská hra. Když si děti hrají na pláži, otec jen sedí a dívá se, jak si stavějí budovy z písku, hradby a mnoho jiných věcí, ale nakonec jim řekne, aby šly domů. Vše bude pak zničeno. Lidi, jež příliš propadli dětinským činnostem v podobě hospodářského rozvoje a smyslového požitku, Pán někdy obdaří Svou zvláštní přízní a jejich výtvory zničí.

Pán prohlásil: yasyāham anugṛhṇāmi hariṣye tad-dhanaṁ śanaiḥ. Sdělil Yudhiṣṭhirovi Mahārājovi, že Svým oddaným projevuje zvláštní přízeň, když jim odebere všechno jejich hmotné bohatství. Obvykle proto vidíme, že vaiṣṇavové nejsou po hmotné stránce příliš bohatí. Když se vaiṣṇava, čistý oddaný, snaží být hmotně bohatý a zároveň chce sloužit Nejvyššímu Pánu, jeho oddaná služba se tím pozastaví. Na důkaz Své zvláštní přízně Pán zničí jeho takzvaný hospodářský pokrok a hmotné bohatství. Oddaný, který je tak ve svých pokusech dosáhnout hospodářského pokroku opakovaně zklamaný, nakonec přijme spolehlivé útočiště u lotosových nohou Pána. Takové jednání lze rovněž považovat za īśa-vidhvaṁsitāśiṣām, kdy Pán ničí hmotné bohatství, ale obohacuje duchovním poznáním. V průběhu naší kazatelské práce se někdy setkáváme s tím, že za námi přicházejí materialisté a klanějí se, aby přijali požehnání, což znamená, že chtějí více a více hmotného bohatství. Jakmile se však přísun hmotného bohatství zastaví, ztratí zájem se oddaným klanět. Tito materialisté se vždy starají o svůj hospodářský pokrok. Klanějí se světcům či Nejvyššímu Pánu a dávají příspěvky na kazatelskou práci s nadějí, že se jim to v budoucnosti vrátí v podobě dalšího hospodářského pokroku.

Pokud však někdo upřímně vykonává oddanou službu, Pán ho přiměje vzdát se hmotného pokroku a zcela se Mu odevzdat. Jelikož Pán Viṣṇu Svému oddanému nežehná hmotným bohatstvím, lidé se Ho bojí uctívat, protože vidí, že vaiṣṇavové, kteří Ho uctívají, jsou z hlediska povrchního hmotného bohatství chudí. Tito materialisté ovšem dostávají velkou příležitost k hospodářskému pokroku uctíváním Pána Śivy, který je manželem bohyně Durgy, majitelky tohoto vesmíru. Milostí Pána Śivy dostává oddaný příležitost získat požehnání bohyně Durgy. Rāvaṇa uctíval Pána Śivu a byl jeho velkým oddaným a na oplátku dostal od bohyně Durgy veškerá požehnání — taková, že celé jeho království sestávalo ze zlatých budov. V Brazílii bylo v tomto věku nalezeno ohromné množství zlata a na základě historických údajů obsažených v Purāṇách můžeme s jistotou říci, že pocházelo z Rāvaṇova království. Toto království však zničil Pán Rāmacandra.

Studiem takových událostí můžeme pochopit plný význam slov īśa-vidhvaṁsitāśiṣām. Pán oddaným nedává hmotná požehnání, neboť by mohli znovu padnout do zajetí opakovaného zrození, smrti, stáří a nemoci v tomto hmotném světě. Díky materialistickému bohatství začínají být osoby jako Rāvaṇa pyšné na svůj smyslový požitek. Rāvaṇa se dokonce odvážil unést Sītu, jež byla manželkou Pána Rāmacandry a zároveň bohyní štěstí, a měl za to, že si bude moci s Pánovou energií blaženosti užívat. Ve skutečnosti však tento čin přivodil jeho konec (vidhvaṁsita). V současnosti lidská civilizace příliš lpí na hospodářském rozvoji a smyslovém požitku, a tak se blíží ke svému zániku.

4.22.37

Verš

tat tvaṁ narendra jagatām atha tasthūṣāṁ ca
dehendriyāsu-dhiṣaṇātmabhir āvṛtānām
yaḥ kṣetravit-tapatayā hṛdi viśvag āviḥ
pratyak cakāsti bhagavāṁs tam avehi so ’smi

Synonyma

tat — proto; tvam — ty; nara-indra — ó nejlepší z králů; jagatām — pohyblivých; atha — proto; tasthūṣām — nehybné; ca — také; deha — tělo; indriya — smysly; asu — životní vzduch; dhiṣaṇā — zvážením; ātmabhiḥ — seberealizace; āvṛtānām — ti, kdo jsou takto pokryti; yaḥ — ten, kdo; kṣetra-vit — znalec pole; tapatayā — ovládáním; hṛdi — v srdci; viśvak — všude; āviḥ — projevený; pratyak — v každém vlasovém míšku; cakāsti — zářící; bhagavān — Nejvyšší Pán, Osobnost Božství; tam — Jemu; avehi — snaž se pochopit; saḥ asmi — to jsem já.

Překlad

Sanat-kumāra poradil králi: Proto se, můj milý králi Pṛthu, snaž pochopit Nejvyššího Pána, Osobnost Božství, Jenž sídlí v srdci každého společně s individuální duší. Žije v každém těle — pohyblivém či nehybném. Individuální duše jsou zcela pokryty hrubohmotným tělem a také jemným tělem složeným z životního vzduchu a inteligence.

Význam

Tento verš výslovně doporučuje, abychom v lidské životní podobě nemarnili čas snahou o hospodářský rozvoj a smyslový požitek, ale snažili se pěstovat duchovní hodnoty na základě pochopení Nejvyššího Pána, který sídlí společně s individuální duší v srdci každého. Jak individuální duše, tak Nejvyšší Osobnost Božství v podobě Paramātmy sídlí v těle složeném z hrubých a jemných prvků. Toto pochopit znamená dosáhnout skutečné duchovní kultury. Duchovní kulturu lze rozvíjet dvěma způsoby — metodou neosobních filozofů a oddanou službou. Impersonalista dochází k závěru, že on a Nejvyšší Duše jsou totožní, zatímco personalisté (oddaní) realizují Absolutní Pravdu na základě pochopení, že jelikož je Absolutní Pravda svrchovaným vládcem a my, živé bytosti, jsme ovládané, naší povinností je sloužit Nejvyššímu. Védské pokyny zní: tat tvam asi — “Jsi stejný,” a so 'ham — “Já jsem stejný.” Impersonalisté chápou tyto mantry tak, že Nejvyšší Pán neboli Absolutní Pravda a živá bytost jsou totožní, ale z hlediska oddaného tyto mantry tvrdí, že Nejvyšší Pán i my jsme téže kvality. Tat tvam asi, ayam ātmā brahma. Nejvyšší Pán i živá bytost jsou duchovní. Toto pochopení se nazývá seberealizace. Účelem lidské životní podoby je pochopit Nejvyššího Pána a sebe samotného duchovním rozvojem poznání. Člověk nemá marnit svůj drahocenný život pouhým hospodářským rozvojem a smyslovým požitkem.

Důležité je také slovo kṣetra-vit. Vysvětluje ho Bhagavad-gītā (13.2): idaṁ śarīraṁ kaunteya kṣetram ity abhidhīyate. Toto tělo se nazývá kṣetra (pole činností) a oba jeho majitelé (individuální duše a Nadduše, sídlící v těle) se nazývají kṣetra-vit. Je však mezi nimi rozdíl: jeden kṣetra-vit, znalec těla — Paramātmā neboli Nadduše — řídí individuální duši. Budeme-li správně přijímat vedení Nadduše, náš život bude úspěšný. Řídí nás zevnitř a zvenčí — zevnitř jako caitya-guru, duchovní mistr v srdci, a nepřímo, navenek, nám pomáhá Svým projevem v podobě duchovního mistra. Pán dává živé bytosti oběma způsoby pokyny, aby mohla skončit se svými hmotnými činnostmi a vrátit se domů, zpátky k Bohu. Přítomnost Nejvyšší Duše a individuální duše může každý vnímat na základě skutečnosti, že tělo se vyznačuje leskem a svěžestí, dokud jsou v něm přítomny. Jakmile ho však opustí, začne se okamžitě rozkládat. Duchovně pokročilý člověk tedy chápe skutečný rozdíl mezi mrtvým a živým tělem. Neměli bychom proto marnit čas takzvaným hospodářským rozvojem a smyslovým požitkem, ale pěstovat duchovní poznání, abychom pochopili Nadduši, individuální duši a jejich vzájemný vztah. Rozvojem poznání tak můžeme dosáhnout osvobození a konečného cíle života. Je řečeno, že pokud se někdo vydá cestou osvobození, pak vůbec nic neztratí, třebaže zanechá svých takzvaných povinnosti, které v hmotném světě má. Kdo však dbá na hospodářský rozvoj a smyslový požitek, ale nepřijme cestu osvobození, ztratí všechno. To výstižně vyjádřil Nārada v rozhovoru s Vyāsadevem:

tyaktvā sva-dharmaṁ caraṇāmbujaṁ harer
bhajann apakvo 'tha patet tato yadi
yatra kva vābhadram abhūd amuṣya kiṁ
ko vārtha āpto 'bhajatāṁ sva-dharmataḥ

(Bhāg. 1.5.17)

Pokud někdo ze sentimentu nebo jiných důvodů přijme útočiště u lotosových nohou Pána, ale neuspěje v dosažení konečného cíle života, neboť poklesne kvůli nedostatku zkušenosti, nic neztratí. Kdo však nezačne praktikovat oddanou službu, nic nezíská, přestože velice pečlivě plní své hmotné povinnosti.

4.22.38

Verš

yasminn idaṁ sad-asad-ātmatayā vibhāti
māyā viveka-vidhuti sraji vāhi-buddhiḥ
taṁ nitya-mukta-pariśuddha-viśuddha-tattvaṁ
pratyūḍha-karma-kalila-prakṛtiṁ prapadye

Synonyma

yasmin — v němž; idam — toto; sat-asat — Nejvyšší Pán a Jeho různé energie; ātmatayā — jakožto původ všech příčin a důsledků; vibhāti — projevuje; māyā — iluze; viveka-vidhuti — osvobozený prostřednictvím důkladného uvážení; sraji — o provazu; vā — nebo; ahi — hadu; buddhiḥ — inteligence; tam — Jemu; nitya — věčně; mukta — osvobozený; pariśuddha — neznečištěný; viśuddha — čistý; tattvam — pravda; pratyūḍha — transcendentální; karma — plodonosné činnosti; kalila — nečistoty; prakṛtim — spočívající v duchovní energii; prapadye — odevzdej se.

Překlad

Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, se projevuje jako totožný s příčinou a důsledkem v rámci tohoto těla. Ten, kdo však na základě důkladného uvážení — kterým si vyjasnil, že mylně pokládal provaz za hada — překonal iluzorní energii, chápe, že Paramātmā je věčně transcendentální hmotnému stvoření a setrvává v čisté vnitřní energii. Pán je tedy transcendentální všemu hmotnému znečištění a pouze Jemu se musíme odevzdat.

Význam

Tento verš je zvláště uveden proto, aby vyvrátil māyāvādské pojetí jednoty bez rozlišování mezi individuální duší a Nadduší. Māyāvādský závěr je takový, že živá bytost a Nadduše jsou totožné a není mezi nimi rozdíl. Māyāvādīni prohlašují, že mimo neosobní Brahman neexistuje nic a že pocit oddělenosti je māyā, iluze, pod jejímž vlivem člověk považuje provaz za hada. Māyāvādští filozofové často uvádějí příklad provazu a hada, a proto jsou zde tato slova, která představují vivarta-vādu, uvedena. Paramātmā, Nadduše, je ve skutečnosti Nejvyšší Osobnost Božství a je věčně osvobozená. Nejvyšší Osobnost Božství tedy žije v těle společně s individuální duší, což potvrzují Vedy — uvádějí příklad dvou ptačích přátel sedících na stejném stromě. Paramātmā je však stále nad iluzorní energií. Iluzorní energie se nazývá bahiraṅgā śakti neboli vnější energie, zatímco živá bytost se nazývá taṭasthā śakti, okrajová energie. Bhagavad-gītā uvádí, že jak hmotná energie, kterou představuje země, voda, oheň, vzduch, éter atd., tak i duchovní energie, živá bytost, jsou energiemi Nejvyššího Pána. I když se energie a energetický zdroj od sebe neliší, živá bytost, individuální duše, má sklon podlehnout vlivu vnější energie a myslet si o sobě, že Nejvyšší Osobnost Božství je s ní po všech stránkách totožná.

Významné je rovněž slovo prapadye, neboť poukazuje na závěr Bhagavad-gīty (18.66): sarva-dharmān parityajya mām ekaṁ śaraṇaṁ vraja. Na jiném místě Pán říká: bahūnāṁ janmanām ante jñānavān māṁ prapadyate (Bg. 7.19). Prapadye a śaraṇaṁ vraja označují odevzdání se individuální duše Nadduši. Když se individuální duše odevzdá, může pochopit, že ačkoliv je Nejvyšší Pán v jejím srdci, je jí nadřízený. Pán je vždy transcendentální hmotnému projevu, přestože se zdá, že je s hmotným projevem totožný. Podle vaiṣṇavské filozofie je totožný a zároveň odlišný. Hmotná příroda je projevem Jeho vnější energie, a jelikož je energie totožná se svým zdrojem, vypadá to, že Pán a individuální duše jsou jedno a totéž; ve skutečnosti je však individuální duše pod vlivem hmotné energie, zatímco Pán je jí vždy transcendentální. Kdyby nebyl individuální duši nadřízený, nepřipadalo by v úvahu prapadye, odevzdání se Mu. Slovo prapadye se vztahuje na proces oddané služby. Pouhým spekulováním o provazu a hadu se neoddaný nemůže přiblížit k Absolutní Pravdě. Oddaná služba je proto zdůrazňována jako důležitější než uvažování či mentální spekulace s cílem pochopení Absolutní Pravdy.

4.22.39

Verš

yat-pāda-paṅkaja-palāśa-vilāsa-bhaktyā
karmāśayaṁ grathitam udgrathayanti santaḥ
tadvan na rikta-matayo yatayo ’pi ruddha-
sroto-gaṇās tam araṇaṁ bhaja vāsudevam

Synonyma

yat — Jehož; pāda — nohy; paṅkaja — lotosové; palāśa — okvětní lístky nebo prsty na nohách; vilāsa — požitek; bhaktyā — oddanou službou; karma — plodonosné činnosti; āśayam — touha; grathitam — pevný uzel; udgrathayanti — vykořeňují; santaḥ — oddaní; tat — to; vat — jako; na — nikdy; rikta-matayaḥ — ti, kdo nevykonávají oddanou službu; yatayaḥ — se stále rostoucí snahou; api — přestože; ruddha — zastavené; srotaḥ-gaṇāḥ — vlny smyslového požitku; tam — k Němu; araṇam — je vhodné se uchýlit; bhaja — zaměstnej se oddanou službou; vāsudevam — Kṛṣṇovi, synovi Vasudeva.

Překlad

Oddaní, kteří neustále slouží prstům na lotosových nohách Pána, se mohou velice snadno zbavit pevně zauzlených tužeb po plodonosných činnostech. Jelikož zastavit vlny smyslového požitku je velice obtížné, neoddaným — jñānīm a yogīnům — se to nepodaří, přestože se o to pokoušejí. Proto ti doporučujeme zaměstnat se oddanou službou Kṛṣṇovi, synovi Vasudeva.

Význam

Existují tři druhy transcendentalistů, kteří se snaží překonat vliv kvalit hmotné přírody — jñānī, yogīni a bhaktové. Ti všichni se snaží překonat nátlak smyslů, který je přirovnán k vlnám na řece. Vlny na řece se valí bez ustání a je velice obtížné je zastavit. Stejně tak vlny tužeb po smyslovém požitku jsou natolik silné, že je nelze zastavit jinou metodou, než je bhakti-yoga. Bhaktové jsou díky své transcendentální oddané službě lotosovým nohám Pána tak zaplaveni transcendentální blažeností, že automaticky přestanou toužit po hmotném požitku. Jñānī a yogīni, kteří nejsou připoutaní k lotosovým nohám Pána, pouze zápasí s vlnami tužeb. Tento verš je označuje slovy rikta-matayaḥ, “nevykonávající oddanou službu”. Přestože se tedy snaží osvobodit od tužeb po hmotných činnostech, ve skutečnosti se čím dál více zaplétají do falešné filozofické spekulace či usilovných pokusů ukončit činnosti smyslů. Již dříve bylo řečeno:

vāsudeve bhagavati
bhakti-yogaḥ prayojitaḥ
janayaty āśu vairāgyaṁ
jñānaṁ ca yad ahaitukam

(Bhāg. 1.2.7)

Zde je zdůrazněn tentýž bod. Bhaja vāsudevam vyjadřuje, že ten, kdo láskyplně slouží Kṛṣṇovi, synovi Vasudeva, může velice snadno zastavit vlny tužeb. Dokud se je snaží zastavit uměle, nepochybně jim podlehne. Na to poukazuje tento verš. Touhy po plodonosných činnostech jsou hluboce zakořeněné, ale oddanou službou lze strom tužeb zcela vyvrátit, jelikož oddaná služba využívá vyšší touhy. Nižších tužeb se můžeme zbavit vyvinutím vyšších tužeb. Snaha zastavit touhy nemůže uspět. Abychom se nezaplétali do nižších tužeb, musíme toužit po Nejvyšším. Jñānī si udržují touhu po splynutí s Nejvyšším, ale taková touha je rovněž považována za kāmu, chtíč. Yogīni zase touží po mystických silách, což je také kāma. Zato bhaktové, kteří netouží po žádném hmotném požitku, se očišťují. Nepokoušejí se touhy uměle zastavit. Touha se pro ně stává zdrojem duchovního požitku pod ochranou prstů na lotosových nohách Pána. Kumārové prohlašují, že lotosové nohy Pána Kṛṣṇy jsou původním zdrojem veškeré blaženosti. Místo neúspěšné snahy zastavit touhy po smyslovém požitku má proto člověk přijmout útočiště u lotosových nohou Pána. Dokud nedokáže zastavit touhu po hmotném požitku, nemůže se vysvobodit ze zapletení v hmotné existenci. Někdo může namítat, že vlny na řece se valí neustále a nelze je zastavit, ale tyto vlny plynou do moře. Když řeku zaplaví příliv, přemůže její tok a mořské vlny převládnou nad říčními. Stejně tak inteligentní oddaný má tolik plánů ohledně služby Pánu ve vědomí Kṛṣṇy, že fádní hmotné touhy překryje touha sloužit Pánu. Yāmunācārya potvrzuje, že od té doby, co slouží lotosovým nohám Pána, se na něho valí stále nové touhy, jak sloužit Pánu, a fádní touha po sexu se pro něho stává bezvýznamnou. Říká dokonce, že si nad ní musí odplivnout. Bhagavad-gītā (2.59) rovněž potvrzuje: paraṁ dṛṣṭvā nivartate. Závěr je, že vyvinutím láskyplné touhy sloužit lotosovým nohám Pána překonáme všechny hmotné touhy po smyslovém požitku.

4.22.40

Verš

kṛcchro mahān iha bhavārṇavam aplaveśāṁ
ṣaḍ-varga-nakram asukhena titīrṣanti
tat tvaṁ harer bhagavato bhajanīyam aṅghriṁ
kṛtvoḍupaṁ vyasanam uttara dustarārṇam

Synonyma

kṛcchraḥ — problematický; mahān — veliký; iha — zde (v tomto životě); bhava-arṇavam — oceán hmotné existence; aplava-īśām — neoddaných, kteří nepřijali útočiště u lotosových nohou Nejvyšší Osobnosti Božství; ṣaṭ-varga — šest smyslů; nakram — žraloci; asukhena — s velkými potížemi; titīrṣanti — překonají; tat — proto; tvam — ty; hareḥ — Osobnosti Božství; bhagavataḥ — Nejvyšší; bhajanīyam — hodné uctívání; aṅghrim — lotosové nohy; kṛtvā — když učiníš; uḍupam — lodí; vyasanam — nebezpečí všeho druhu; uttara — překonat; dustara — velice obtížné; arṇam — oceán.

Překlad

Oceán nevědomosti je velmi obtížné překonat, protože je v něm mnoho nebezpečných žraloků. Neoddaní sice podstupují přísnou askezi, aby se dostali na jeho druhý břeh, ale my ti doporučujeme, aby ses jednoduše uchýlil k lotosovým nohám Pána, které jsou jako příhodné lodě. Přestože je těžké tento oceán přeplout, přijmeš-li útočiště u lotosových nohou Pána, překonáš veškerá nebezpečí.

Význam

Hmotná existence je přirovnána k velkému oceánu nevědomosti. Tento oceán se také nazývá Vaitaraṇī. V oceánu Vaitaraṇī (Oceánu příčin) plavou nesčetné vesmíry jako kopací míče. Na jeho druhém břehu je duchovní svět, Vaikuṇṭha, který popisuje Bhagavad-gītā (8.20) slovy paras tasmāt tu bhāvo 'nyaḥ. Nad hmotným světem existuje věčná, duchovní příroda. I když jsou všechny hmotné vesmíry znovu a znovu ničeny v Oceánu příčin, vaikuṇṭhské planety, které jsou duchovní, existují věčně a nepodléhají zničení. Lidská životní podoba dává živé bytosti možnost překonat oceán nevědomosti — tento hmotný vesmír — a vstoupit do duchovního nebe. I když existuje mnoho metod — lodí pro jeho překonání, Kumārové králi doporučují přijmout útočiště u lotosových nohou Pána, stejně jako lidé přijímají útočiště na dobré lodi. Neoddaní, kteří se neuchýlí k Pánovým lotosovým nohám, se snaží překonat oceán nevědomosti pomocí jiných metod, jako je karma, jñāna a yoga, ale setkávají se s velkými potížemi. Někdy se natolik zaberou do vychutnávání svých potíží, že oceán nikdy nepřekonají. Neoddaní nemají žádnou záruku, že dosáhnou druhého břehu, ale i kdyby se jim to podařilo, musí za tímto účelem podstoupit přísnou askezi. Na druhou stranu každý, kdo začne praktikovat oddanou službu a věří, že lotosové nohy Pána jsou bezpečné lodě pro přeplutí tohoto oceánu, ho jistě snadno a pohodlně překoná.

Kumārové proto Pṛthuovi Mahārājovi radí, aby přijal loď, kterou představují lotosové nohy Pána, a tak snadno překonal veškerá nebezpečí. Nebezpečí, která číhají ve vesmíru, jsou přirovnána ke žralokům v oceánu. Ani velmi dobrý plavec nemůže přežít, napadnou-li ho žraloci. Často vidíme mnoho takzvaných svāmīch a yogīnů, kteří se chlubí, že dokáží překonat oceán nevědomosti a pomoci k tomu i ostatním, ale ve skutečnosti se ukazuje, že se sami stávají obětí svých smyslů. Místo aby pomohli svým stoupencům, padnou za oběť māyi v podobě něžného pohlaví, ženy, a pohltí je žraloci v hmotném oceánu.

4.22.41

Verš

maitreya uvāca
sa evaṁ brahma-putreṇa
kumāreṇātma-medhasā
darśitātma-gatiḥ samyak
praśasyovāca taṁ nṛpaḥ

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — velký mudrc Maitreya řekl; saḥ — král; evam — takto; brahma-putreṇa — synem Pána Brahmy; kumāreṇa — jedním z Kumārů; ātma-medhasā — dobře obeznámeným s duchovním poznáním; darśita — poté, co mu byl ukázán; ātma-gatiḥ — duchovní pokrok; samyak — zcela; praśasya — uctil; uvāca — pravil; tam — jemu; nṛpaḥ — král.

Překlad

Velký mudrc Maitreya pokračoval: Poté, co syn Brahmy — jeden z Kumārů, který byl dokonale obeznámený s duchovním poznáním — krále takto osvítil, Pṛthu Mahārāja uctil Kumāry následujícími slovy.

Význam

Slovo ātma-medhasā komentuje Śrīpāda Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura — říká, že ātmani znamená “Pánu Kṛṣṇovi, paramātmani”. Pán Kṛṣṇa je Paramātmā. Īśvaraḥ paramaḥ kṛṣṇaḥ (Brahma-saṁhitā 5.1). Ten, jehož mysl jedná s plným vědomím Kṛṣṇy, se proto nazývá ātma-medhāḥ. Protikladem k tomu může být slovo gṛha-medhī, které označuje člověka, jehož mozek je neustále zaneprázdněný myšlenkami na hmotné činnosti. Ātma-medhāḥ vždy ve vědomí Kṛṣṇy myslí na Kṛṣṇovy činnosti. Sanat-kumāra, syn Pána Brahmy, si byl plně vědom Kṛṣṇy, a proto byl schopen ukázat cestu duchovního pokroku. Slovo ātma-gatiḥ označuje cestu takových činností, které umožňují rozvíjet poznání Kṛṣṇy.

4.22.42

Verš

rājovāca
kṛto me ’nugrahaḥ pūrvaṁ
hariṇārtānukampinā
tam āpādayituṁ brahman
bhagavan yūyam āgatāḥ

Synonyma

rājā uvāca — král řekl; kṛtaḥ — učiněná; me — mně; anugrahaḥ — bezpříčinná milost; pūrvam — kdysi; hariṇā — Nejvyšší Osobností Božství, Pánem Viṣṇuem; ārta-anukampinā — soucitný k nešťastným; tam — to; āpādayitum — aby bylo potvrzeno; brahman — ó brāhmaṇo; bhagavan — ó mocný; yūyam — vy všichni; āgatāḥ — přišli jste sem.

Překlad

Král řekl: Ó mocný brāhmaṇo, Pán Viṣṇu mě kdysi obdařil Svou bezpříčinnou milostí a naznačil, že navštívíte můj dům. Nyní jste všichni přišli, abyste toto požehnání potvrdili.

Význam

Když se Pán Viṣṇu objevil v obětní aréně, kde král Pṛthu vykonával velkou oběť aśvamedha, předpověděl, že brzy přijdou Kumārové a dají králi dobré rady. Pṛthu Mahārāja si tedy vzpomněl na Pánovu bezpříčinnou milost a uvítal příchod Kumārů, kteří naplnili Pánovu předpověď. Když Pán něco předpoví, naplní Svou předpověď prostřednictvím některého ze Svých oddaných. Pán Caitanya Mahāprabhu předpověděl, že Jeho slavná jména a Hare Kṛṣṇa mahā-mantra se rozšíří do všech měst a vesnic světa a Śrīla Bhaktivinoda Ṭhākura a Śrīla Bhaktisiddhānta Sarasvatī Prabhupāda si přáli naplnit toto velké proroctví. My nyní kráčíme v jejich stopách.

Pán Kṛṣṇa řekl Arjunovi ohledně Svých oddaných: kaunteya pratijānīhi na me bhaktaḥ praṇaśyati — “Ó synu Kuntī, směle vyhlas, že Můj oddaný nikdy nezanikne.” (Bg. 9.31) Pán to mohl vyhlásit Sám, ale Jeho touhou bylo použít k tomu Arjunu, a tak dvojnásobně zaručit, že Svůj slib nikdy neporuší. Pán slibuje a Jeho důvěrní oddaní Jeho slib vyplňují. Pán dává mnoho slibů pro dobro trpícího lidstva, ale přestože je tak soucitný, lidské bytosti obvykle nemají velký zájem Mu sloužit. Tento vztah se podobá vztahu mezi otcem a synem — otec má vždy na srdci dobro svého syna, i když na něj syn zapomene nebo na něho nedbá. Významné je slovo anukampinā — Pán je k pokleslým živým bytostem tak soucitný, že Sám přichází do tohoto světa pro jejich dobro.

yadā yadā hi dharmasya
glānir bhavati bhārata
abhyutthānam adharmasya
tadātmānaṁ sṛjāmy aham

“Kdykoliv a kdekoliv nastává úpadek náboženství a narůstá bezbožnost, ó potomku Bharaty, v té době Osobně sestoupím.” (Bg. 4.7)

Soucit vede Pána k tomu, aby se zjevil ve Svých různých podobách. Pán Śrī Kṛṣṇa se zjevil na této planetě ze soucitu s pokleslými dušemi; Pán Buddha se zjevil ze soucitu s nebohými zvířaty, která démoni zabíjeli, a Pán Nṛsiṁhadeva se zjevil ze soucitu s Prahlādem Mahārājem. Pán tedy chová k pokleslým duším v tomto hmotném světě takový soucit, že přichází buď Sám, nebo posílá Své oddané a služebníky, aby naplnili Jeho touhu dovést všechny tyto duše domů, zpátky k Bohu. Pán Śrī Kṛṣṇa přednesl Arjunovi Bhagavad-gītu pro dobro celé lidské společnosti. Inteligentní lidé by tedy měli se vší vážností ocenit význam tohoto hnutí pro vědomí Kṛṣṇy a plně využít pokynů Bhagavad-gīty, jak je beze změn káží Jeho čistí oddaní.

4.22.43

Verš

niṣpāditaś ca kārtsnyena
bhagavadbhir ghṛṇālubhiḥ
sādhūcchiṣṭaṁ hi me sarvam
ātmanā saha kiṁ dade

Synonyma

niṣpāditaḥ ca — také příkaz je náležitě vykonán; kārtsnyena — plně; bhagavadbhiḥ — zástupci Nejvyšší Osobnosti Božství; ghṛṇālubhiḥ — nejsoucitnějšími; sādhu-ucchiṣṭam — zbytky potravy svatých osob; hi — jistě; me — moje; sarvam — všechno; ātmanā — srdce a duše; saha — s; kim — co; dade — dám.

Překlad

Můj milý brāhmaṇo, daný příkaz jste dokonale splnili, protože jste stejně soucitní jako Pán. Proto je mou povinností vám něco nabídnout, ale vše, co mám, jsou pouze zbytky potravy, kterou přijímali velcí světci. Co vám mohu dát?

Význam

Slovo sādhūcchiṣṭam je významné. Pṛthu Mahārāja dostal své království od velkých světců, jako je Bhṛgu a další, stejně jako když člověk od někoho dostane zbytky jeho potravy. Po smrti krále Veny postrádal celý svět vládce. Přivodilo to takové pohromy, že velcí světci v čele s Bhṛguem stvořili z těla mrtvého krále Veny tělo krále Pṛthua. Král Pṛthu tedy dostal království milostí velkých světců, a proto je nechtěl rozdělovat světcům, jako byli Kumārové. Když otec jí, může dát ze soucitu zbytky svého jídla synovi. Ale i když měl otec toto jídlo již jednou v ústech, nelze mu ho znovu nabídnout. Postavení Pṛthua Mahārāje bylo podobné—vše, co měl, již bylo přežvýkané, a nemohl to tedy nabídnout Kumārům. Nepřímo jim ovšem nabídl všechno svoje vlastnictví, a oni ho využili po svém. Vyjasní to další verš.

4.22.44

Verš

prāṇā dārāḥ sutā brahman
gṛhāś ca sa-paricchadāḥ
rājyaṁ balaṁ mahī kośa
iti sarvaṁ niveditam

Synonyma

prāṇāḥ — život; dārāḥ — žena; sutāḥ — děti; brahman — ó velký brāhmaṇo; gṛhāḥ — domov; ca — také; sa — s; paricchadāḥ — veškeré příslušenství; rājyam — království; balam — síla; mahī — půda; kośaḥ — pokladnice; iti — takto; sarvam — vše; niveditam — nabídnuto.

Překlad

Král pokračoval: Nabízím vám tedy vše, moji milí brāhmaṇové — svůj život, manželku, děti, domov, nábytek a další vybavení domácnosti, své království, sílu, půdu a zvláště svou pokladnici.

Význam

V některých verzích se neobjevuje slovo dārāḥ, ale rāyaḥ, “bohatství”. V Indii dodnes žijí bohatí lidé, jimž stát přiznává titul rāya. Jeden velký oddaný Pána Caitanyi Mahāprabhua se jmenoval Rāmānanda Rāya, protože byl guvernérem Madrásu a byl velmi bohatý. Titulem rāya se honosí i mnoho dalších osobností — Rāya Bahadur, Rāya Chaudhuri a další. Manželku (dārāḥ) brāhmaṇům nelze nabízet. Vznešeným osobám, které mohou přijímat milodary, se nabízí vše, ale nikde se nesetkáme s tím, že by člověk nabízel svou manželku. Verze rāyaḥ je proto vhodnější než dārāḥ. Také slovo kośaḥ (“pokladnice”) nemusí být zvláště uvedeno, jelikož Pṛthu Mahārāja nabídl Kumārům vše. Králové a vládci mívali soukromou pokladnici, která se nazývala ratna-bhāṇḍa. Byla to zvláštní místnost s různými šperky (náramky, náhrdelníky atd.), které králi darovali občané. Tyto šperky byly uchovávány odděleně od hlavní pokladnice, kam se ukládaly všechny vybrané daně. Pṛthu Mahārāja tedy nabídl lotosovým nohám Kumārů svou sbírku soukromých šperků. Již bylo zmíněno, že všechno vlastnictví krále patří brāhmaṇům a Mahārāja Pṛthu ho pouze používal pro blaho státu. Jestliže se tedy skutečně jednalo o majetek brāhmaṇů, jak jim ho mohl znovu nabídnout? Śrīpāda Śrīdhara Svāmī v této souvislosti vysvětluje, že je to podobné, jako když služebník nabízí svému pánovi jídlo. Toto jídlo patří pánovi, neboť on ho koupil, ale služebník ho připravil tak, aby ho pán mohl přijmout, a takové mu ho nabízí. Tímto způsobem nabídl Pṛthu Mahārāja Kumārům vše, co mu patřilo.

4.22.45

Verš

sainā-patyaṁ ca rājyaṁ ca
daṇḍa-netṛtvam eva ca
sarva lokādhipatyaṁ ca
veda-śāstra-vid arhati

Synonyma

sainā-patyam — postavení hlavního velitele; ca — a; rājyam — postavení vládce království; ca — a; daṇḍa — vládnutí; netṛtvam — vedení; eva — jistě; ca — a; sarva — celé; loka-adhipatyam — vlastnictví planety; ca — a; veda-śāstra-vit — ten, kdo zná význam védské literatury; arhati — zaslouží si.

Překlad

Jelikož být hlavním velitelem, vládcem státu, prvním, kdo trestá, a majitelem celé planety si zaslouží jedině ten, kdo je dokonale vzdělaný podle zásad védského poznání, Pṛthu Mahārāja nabídl vše Kumārům.

Význam

Zde je jasně řečeno, že vláda v království, státě či říši se musí řídit pokyny svatých osob a brāhmaṇů, jako jsou Kumārové. Když na celém světě vládla monarchie, monarchu usměrňovala rada brāhmaṇů a světců. Král jakožto vládce státu vykonával své povinnosti jako služebník brāhmaṇů. Králové ani brāhmaṇové však nebyli diktátoři a také se nepovažovali za majitele státu. I králové dobře znali védskou literaturu, včetně prohlášení Śrī Īśopaniṣady: īśāvāsyam idaṁ sarvam — vše, co existuje, patří Nejvyšší Osobnosti Božství. Také v Bhagavad-gītě Pán Kṛṣṇa prohlašuje, že je vlastníkem všech planetárních systémů (sarva-loka-maheśvaram). Jelikož je tomu tak, nikdo se nemůže prohlašovat za majitele státu. Král, prezident či hlava státu má mít vždy na paměti, že není majitelem, ale služebníkem.

V současném věku král či prezident zapomíná na to, že je služebníkem Boha, a považuje se za služebníka lidí. Současná demokratická vláda je prohlašována za lidovou vládu, vládu lidí a pro lidi, ale nic takového Vedy neschvalují. Vedy prohlašují, že království má být vládnuto za účelem uspokojení Nejvyšší Osobnosti Božství, a proto mu má vládnout zástupce Pána. Hlava státu nemá být jmenována do funkce, pokud nemá žádné védské poznání. V tomto verši je jasně řečeno, že všechna vysoká vládní místa jsou zvláště určena pro osoby dobře obeznámené s učením Ved (veda-śāstra-vid arhati). Vedy obsahují přesné pokyny, jak se mají král, hlavní velitel, voják a občan chovat. V současném věku je bohužel mnoho takzvaných filozofů, kteří dávají pokyny, aniž by citovali autority, a mnoho vůdců se jejich neautorizovanými pokyny řídí. Lidé proto nejsou šťastní.

Moderní teorie dialektického komunismu, kterou předložil Karel Marx a kterou následují komunistické vlády, není dokonalá. Podle védského komunismu nemá nikdo ve státě nikdy hladovět. V současnosti existuje mnoho falešných institucí, které od veřejnosti vybírají peníze pro nasycení hladovějících lidí, ale tyto peníze jsou pravidelně zneužívány. Podle védských pokynů má vláda zařídit vše takovým způsobem, aby nikdo neměl hlad. Ve Śrīmad-Bhāgavatamu je řečeno, že hospodář se musí postarat o to, aby ani ještěrka či had nehladověli. I ti musí dostat potravu. Ve skutečnosti není možné, aby někdo hladověl, neboť vše je majetkem Nejvyššího Pána, který se stará, aby měl každý dostatek potravy. Ve Vedách (Kaṭha Up. 2.2.13) je řečeno: eko bahūnāṁ yo vidadhāti kāmān. Nejvyšší Pán dodává životní nezbytnosti všem; hladovění nepřipadá v úvahu. Jestliže někdo hladoví, je to kvůli špatnému vládnutí takzvaného panovníka či prezidenta.

Je tedy jasné, že kdo nezná védské pokyny (veda-śāstra-vit), nemá kandidovat na místo prezidenta, vládního představitele a podobně. Dřívější králové byli rājarṣiové, což znamená, že i když sloužili jako králové, vyrovnali se světcům, protože nikdy nepřekračovali pravidla daná ve védských písmech a vládli podle pokynů velkých světců a brāhmaṇů. Moderní prezidenti, představitelé vlády a výkonní úředníci nejsou podle tohoto měřítka svých postavení hodni, neboť védské pokyny týkající se správy státu neznají a radami brāhmaṇů a světců se neřídí. Krále Venu, otce Mahārāje Pṛthua, zabili brāhmaṇové kvůli jeho neposlušnosti vůči příkazům Ved a brāhmaṇů. Pṛthu Mahārāja tedy dobře věděl, že jeho povinností je vládnout planetě jako služebník světců a brāhmaṇů.

4.22.46

Verš

svam eva brāhmaṇo bhuṅkte
svaṁ vaste svaṁ dadāti ca
tasyaivānugraheṇānnaṁ
bhuñjate kṣatriyādayaḥ

Synonyma

svam — své; eva — jistě; brāhmaṇaḥ — brāhmaṇa; bhuṅkte — užívat si; svam — své; vaste — oděvy; svam — své; dadāti — dává jako milodary; ca — a; tasya — jeho; eva — jistě; anugraheṇa — milostí; annam — obilí; bhuñjate — jí; kṣatriya-ādayaḥ — další třídy společnosti v čele s kṣatriyi.

Překlad

Kṣatriyové, vaiśyové a śūdrové jedí svou potravu milostí brāhmaṇů. Jedině brāhmaṇové si užívají svého vlastního majetku, šatí se svým vlastním majetkem a dávají milodary z vlastního majetku.

Význam

Nejvyšší Pán je uctíván slovy namo brahmaṇya-devāya, která vyjadřují, že Nejvyšší Osobnost Božství přijímá brāhmaṇy jako bohy hodné uctívání. Všichni uctívají Nejvyššího Pána, ale On Sám uctívá brāhmaṇy, aby učil ostatní. Každý má následovat pokyny brāhmaṇů, neboť jejich jedinou starostí je šířit śabda-brahma, védské poznání, po celém světě. Nedostatek brāhmaṇů, kteří by šířili toto poznání, způsobuje chaos v celé lidské společnosti. Brāhmaṇové a vaiṣṇavové jsou přímými služebníky Nejvyšší Osobnosti Božství, a proto nezávisejí na druhých. Všechno na světě ve skutečnosti patří brāhmaṇům, a ti pouze ze své pokory přijímají milodary od kṣatriyů (králů) a vaiśyů (obchodníků). Vše patří brāhmaṇům, ale kšatrijská vláda a třída obchodníků se o vše starají jako bankéři, a jakmile brāhmaṇové potřebují peníze, kṣatriyové a vaiśyové jim je mají dát. Je to jako peněžní konto ve spořitelně, které si může vkladatel kdykoliv vyzvednout. Jelikož brāhmaṇové slouží Pánu, mají velice málo času starat se o světové finance. Proto bohatství přechovávají kṣatriyové, králové, kteří mají předložit peníze, jakmile o ně brāhmaṇové požádají. Brāhmaṇové a vaiṣṇavové ve skutečnosti nežijí úkor druhých — žijí za své vlastní peníze, přestože to vypadá, že je vybírají od jiných lidí. Kṣatriyové a vaiśyové nemají právo dávat milodary, protože vše, co vlastní, patří brāhmaṇům. Mají tedy dávat milodary jedině podle pokynů brāhmaṇů. V současnosti je bohužel nedostatek brāhmaṇů, a jelikož takzvaní kṣatriyové a vaiśyové neplní pokyny brāhmaṇů, svět je v chaotické situaci.

Druhý řádek tohoto verše sděluje, že kṣatriyové, vaiśyové a śūdrové jedí jedině milostí brāhmaṇů — neměli by tedy jíst nic, co brāhmaṇové zakazují. Brāhmaṇové a vaiṣṇavové vědí, co je správné jíst, a dávají osobní příklad tím, že nejedí nic, co nebylo nejprve obětováno Nejvyšší Osobnosti Božství. Jedí pouze prasādam, zbytky jídla obětovaného Pánu. Kṣatriyové, vaiśyové a śūdrové mají jíst jedině kṛṣṇa-prasādam, které dostávají milostí brāhmaṇů. Nemohou otevírat jatka, jíst maso, ryby a vejce, pít alkohol a bez dovolení vydělávat peníze za tímto účelem. Jelikož v současném věku není společnost vedená podle bráhmanských pokynů, celé obyvatelstvo je pohrouženo do hříšných činností a přírodní zákony za to každého po zásluze trestají. Taková je situace věku Kali.

4.22.47

Verš

yair īdṛśī bhagavato gatir ātma-vāda
ekāntato nigamibhiḥ pratipāditā naḥ
tuṣyantv adabhra-karuṇāḥ sva-kṛtena nityaṁ
ko nāma tat pratikaroti vinoda-pātram

Synonyma

yaiḥ — těmi; īdṛśī — takový druh; bhagavataḥ — Nejvyšší Osobnosti Božství; gatiḥ — pokrok; ātma-vāde — duchovní uvažování; ekāntataḥ — s úplným pochopením; nigambhiḥ — védskými důkazy; pratipāditā — pevně ustanovené; naḥ — nám; tuṣyantu — být spokojeni; adabhra — neomezená; karuṇāḥ — milost; sva-kṛtena — svou vlastní činností; nityam — věčnou; kaḥ — kdo; nāma — nikdo; tat — to; pratikaroti — působí proti; vinā — bez; uda-pātram — obětování vody ve spojených dlaních.

Překlad

Pṛthu Mahārāja pokračoval: Jak jinak splatit dluh těm, kteří nám prokázali neomezenou službu, jelikož vysvětlili cestu seberealizace ve vztahu k Nejvyšší Osobnosti Božství, a kteří nás osvítili svými výklady založenými na úplném přesvědčení a védských důkazech — než vodou ve spojených dlaních pro jejich uspokojení? Takové velké osobnosti mohou být uspokojeny jedině svými vlastními činnostmi, které rozdávají v lidské společnosti ze své neomezené milosti.

Význam

Velké osobnosti hmotného světa velice dychtí prokazovat lidské společnosti službu v podobě dobročinnosti, ale nikdo ve skutečnosti nemůže sloužit lépe než ten, kdo rozdává poznání o duchovní realizaci ve vztahu k Nejvyšší Osobnosti Božství. Všechny živé bytosti jsou v zajetí iluzorní energie, a jelikož zapomínají na svou skutečnou totožnost, zůstávají v hmotném světě a při hledání pokojného života se převtělují z jednoho těla do druhého. Tyto živé bytosti mají velice malé poznání o seberealizaci, a proto se nikdy nedočkají úlevy, přestože si velice přejí dosáhnout klidu mysli a nějakého hmatatelného štěstí. Světci, jako jsou Kumārové, Nārada, Prahlāda, Janaka, Śukadeva Gosvāmī a Kapiladeva, jakož i následovníci těchto autorit — vaiṣṇavští ācāryové a jejich služebníci — mohou lidem poskytnout velmi cennou službu šířením poznání o vztahu mezi Nejvyšší Osobností Božství a živou bytostí. Takové poznání je dokonalým požehnáním lidstvu.

Poznání o Kṛṣṇovi je tak velký dar, že tomu, kdo nám ho dal, nejsme schopni splatit svůj dluh. Pṛthu Mahārāja proto požádal Kumāry, aby se spokojili se svými vlastními dobrotivými činnostmi při osvobozování duší ze zajetí māyi. Král viděl, že je za jejich vznešené činnosti nemůže jinak uspokojit. Slovo vinoda-pātram lze rozdělit na dvě slova — vinā a uda-pātram — nebo ho lze také chápat jako jedno slovo, vinoda-pātram, které znamená “šašek”. Šaškovo jednání vyvolává smích, a ten, kdo se snaží splatit dluh duchovnímu mistrovi nebo učiteli transcendentálního Kṛṣṇova poselství, se stává terčem posměchu stejně jako šašek, jelikož se pokouší o nemožné. Ten, kdo probouzí lidstvo k jeho původnímu vědomí Kṛṣṇy, je nejlepším přítelem a dobrodincem všech lidí.

4.22.48

Verš

maitreya uvāca
ta ātma-yoga-pataya
ādi-rājena pūjitāḥ
śīlaṁ tadīyaṁ śaṁsantaḥ
khe ’bhavan miṣatāṁ nṛṇām

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — velký mudrc Maitreya pokračoval; te — oni; ātma-yoga-patayaḥ — mistři seberealizace prostřednictvím oddané služby; ādi-rājena — původním králem (Pṛthuem); pūjitāḥ — uctěni; śīlam — charakter; tadīyam — krále; śaṁsantaḥ — vychvalovali; khe — na nebi; abhavan — objevili se; miṣatām — před zraky; nṛṇām — lidí.

Překlad

Velký mudrc Maitreya pokračoval: Čtyři Kumāry, kteří byli mistry oddané služby, velice potěšilo, když je Mahārāja Pṛthu takto uctil. Před zraky všech se objevili na nebi a chválili králův charakter.

Význam

Polobozi se nikdy nedotýkají povrchu Země — chodí a cestují jedině prostorem. Kumārové, stejně jako velký mudrc Nārada, nepotřebují pro cestování prostorem žádný stroj. Také obyvatelé Siddhaloky cestují prostorem beze strojů. Mohou se přemísťovat z jedné planety na druhou, a proto se nazývají siddhové — ti, kdo získali všechny mystické a jógové síly. Takové velké světce, kteří dosáhli úplné dokonalosti v mystické yoze, nelze v tomto věku na Zemi spatřit, protože si lidstvo jejich přítomnost nezaslouží. Kumārové chválili vlastnosti Mahārāje Pṛthua a jeho velkou oddanost a pokoru. Byli s jeho způsobem uctívání velice spokojeni. Milostí Mahārāje Pṛthua mohli obyčejní obyvatelé jeho říše vidět Kumāry, jak létají v meziplanetárním prostoru.

4.22.49

Verš

vainyas tu dhuryo mahatāṁ
saṁsthityādhyātma-śikṣayā
āpta-kāmam ivātmānaṁ
mena ātmany avasthitaḥ

Synonyma

vainyaḥ — syn Veny Mahārāje (Pṛthu); tu — samozřejmě; dhuryaḥ — vůdce; mahatām — velkých osobností; saṁsthityā — zcela upevněn; ādhyātma-śikṣayā — na seberealizaci; āpta — dosáhl; kāmam — touhy; iva — jako; ātmānam — ve vnitřní spokojenosti; mene — považován; ātmani — ve vlastním já; avasthitaḥ — spočívající.

Překlad

Mahārāja Pṛthu byl vůdcem velkých osobností díky svému pevnému postavení co se týče duchovního osvícení. Byl vždy spokojený jako ten, kdo dosáhl veškerého úspěchu v duchovním poznání.

Význam

Být vždy upevněn v oddané službě je pro člověka zdrojem nejvyššího vnitřního uspokojení. Této spokojenosti mohou ve skutečnosti dosáhnout jedině čistí oddaní, kteří nemají jinou touhu než sloužit Nejvyšší Osobnosti Božství. Jelikož Nejvyšší Pán nemá, po čem by toužil, je plně spokojený Sám v Sobě, a podobně oddaný, který netouží po ničem jiném než po službě Pánu, je stejně vnitřně spokojený jako Pán. Každý touží po klidu mysli a vnitřní spokojenosti, ale dosáhnout jich můžeme jedině tehdy, když se staneme čistými oddanými Pána.

Výroky krále Pṛthua v minulých verších, které svědčí o jeho rozsáhlém poznání a dokonalé oddané službě, jsou zde podloženy tím, že je prohlášen za nejlepšího ze všech mahātmů. V Bhagavad-gītě (9.13) popisuje Śrī Kṛṣṇa mahātmy takto:

mahātmānas tu māṁ pārtha
daivīṁ prakṛtim āśritāḥ
bhajanty ananya-manaso
jñātvā bhūtādim avyayam

“Ó synu Pṛthy, ti, kdo nejsou zmateni — velké duše — jsou pod ochranou božské přírody. Plně se zaměstnávají oddanou službou, protože Mě znají jako Nejvyšší Osobnost Božství, původní a nevyčerpatelnou.”

Mahātmové nepodléhají iluzorní energii, ale jsou pod ochranou duchovní energie. Skutečný mahātmā proto neustále oddaně slouží Pánu. Pṛthu Mahārāja projevil všechny příznaky mahātmy, a proto je zde označen jako dhuryo mahatām, nejlepší z mahātmů.

4.22.50

Verš

karmāṇi ca yathā-kālaṁ
yathā-deśaṁ yathā-balam
yathocitaṁ yathā-vittam
akarod brahma-sāt-kṛtam

Synonyma

karmāṇi — činnosti; ca — také; yathā-kālam — odpovídající času a okolnostem; yathā-deśam — odpovídající místu a situaci; yathā-balam — odpovídající vlastní síle; yathā-ucitam — jak jen bylo možné; yathā-vittam — kolik peněz jen lze v této souvislosti utratit; akarot — vykonával; brahma-sāt — v Absolutní Pravdě; kṛtam — jednal.

Překlad

Mahārāja Pṛthu, spokojený sám v sobě, plnil své povinnosti tak dokonale, jak jen mu čas, situace, síla a finanční poměry dovolovaly. Jediným cílem všech jeho činností bylo uspokojit Absolutní Pravdu. Jednal tedy tak, jak se má.

Význam

Mahārāja Pṛthu byl zodpovědný monarcha a musel vykonávat povinnosti kṣatriyi, krále a oddaného zároveň. Jelikož dosáhl dokonalosti v oddané službě Pánu, mohl plnit své předepsané povinnosti úplným a dokonalým způsobem, jak odpovídalo času, okolnostem, jeho finanční situaci a osobním schopnostem. Významné je v této souvislosti slovo karmāṇi. Činnosti Pṛthua Mahārāje nebyly obyčejné, jelikož se pojily s Nejvyšší Osobností Božství. Śrīla Rūpa Gosvāmī radí, že věci příznivé pro oddanou službu není správné odmítat a také není správné považovat činnosti příznivé pro oddanou službu za obyčejnou práci či plodonosné jednání. Obyčejný dělník například vykonává svou práci, aby si vydělal peníze na svůj smyslový požitek. Oddaný může vykonávat stejnou práci naprosto stejným způsobem, ale jeho cílem je uspokojit Nejvyššího Pána. Jeho činnosti tudíž nejsou obyčejné.

Činnosti Pṛthua Mahārāje tedy nebyly obyčejné, ale zcela duchovní a transcendentální, neboť jeho cílem bylo uspokojovat Pána. Arjuna jakožto válečník musel pro uspokojení Kṛṣṇy bojovat a Pṛthu Mahārāja plnil pro Kṛṣṇovo uspokojení své královské povinnosti. Vše, co jako vládce celého světa vykonal, bylo skutečně hodné čistého oddaného. Jeden vaiṣṇavský básník proto řekl: vaiṣṇavera kriyā-mudrā vijñe nā bujhāya—nikdo nedokáže pochopit činnosti čistého oddaného. Mohou vypadat jako obyčejné činnosti, ale skrývá se za nimi hluboký smysl — uspokojení Nejvyššího Pána. Na to, aby člověk dokázal pochopit činnosti vaiṣṇavy, se musí stát velkým odborníkem. Mahārāja Pṛthu by nikdy nejednal mimo rámec instituce čtyř vareṇ a čtyř āśramů, přestože jako vaiṣṇava byl paramahaṁsa, transcendentální všem hmotným činnostem. Zachovával si své postavení kṣatriyi, aby vládl světu, a zároveň byl těmto činnostem transcendentální, neboť uspokojoval Nejvyšší Osobnost Božství. Skrýval, že je čistým oddaným, a navenek vystupoval jako velice mocný král, vědomý si své povinnosti. Jinými slovy, žádnou ze svých činností nevykonával pro vlastní smyslový požitek, ale vším se snažil uspokojovat smysly Nejvyššího Pána. To jasně vysvětluje další verš.

4.22.51

Verš

phalaṁ brahmaṇi sannyasya
nirviṣaṅgaḥ samāhitaḥ
karmādhyakṣaṁ ca manvāna
ātmānaṁ prakṛteḥ param

Synonyma

phalam — výsledek; brahmaṇi — v Absolutní Pravdě; sannyasya — vzdával se; nirviṣaṅgaḥ — neznečištěný; samāhitaḥ — zcela odevzdaný; karma — činnosti; adhyakṣam — dohlížitel; ca — a; manvānaḥ — vždy myslel; ātmānam — na Nadduši; prakṛteḥ — hmotné přírodě; param — transcendentální.

Překlad

Mahārāja Pṛthu se zcela oddal věčné službě Nejvyššímu Pánu, který je transcendentální hmotné přírodě. Všechny plody svých činností věnoval Nejvyšší Osobnosti Božství a vždy se považoval za služebníka Pána, majitele všeho.

Význam

Život Mahārāje Pṛthua a jeho odevzdanost transcendentální láskyplné službě Nejvyšší Osobnosti Božství slouží jako dobrý příklad karma-yogy. Pojem karma-yoga se často vyskytuje v Bhagavad-gītě a zde dává Mahārāja Pṛthu praktický příklad toho, co karma-yoga ve skutečnosti znamená. V tomto verši je uveden první předpoklad pro její vykonávání: phalaṁ brahmaṇi sannyasya (či vinasya) — člověk musí odevzdávat plody svých činností Nejvyššímu Brahmanu, Parabrahmanu, Kṛṣṇovi. Bude-li tak činit, bude se nacházet v životním stavu odříkání (sannyāsa). Vzdávat se plodů svých činností ve prospěch Nejvyšší Osobnosti Božství se nazývá sannyāsa, jak uvádí Bhagavad-gītā (18.2):

kāmyānāṁ karmaṇāṁ nyāsaṁ
sannyāsaṁ kavayo viduḥ
sarva-karma-phala-tyāgaṁ
prāhus tyāgaṁ vicakṣaṇāḥ

“Vzdávat se výsledků všech činností nazývají moudří odříkáním (tyāga). Takové stádium nazývají velcí učenci životním stavem odříkání (sannyāsa).” Přestože Pṛthu Mahārāja žil jako hospodář, ve skutečnosti se nacházel v životním stavu odříkání. To vyjasní následující verše.

Slovo nirviṣaṅgaḥ (“neznečištěný”) je velice důležité, protože Mahārāja Pṛthu nebyl připoutaný k výsledkům svých činností. V tomto hmotném světě člověk vždy považuje to, co nahromadil nebo pro co pracoval, za své vlastní. Ten, kdo předkládá plody svých činností službě Pánu, praktikuje ve skutečnosti karma-yogu. Je to možné pro každého, ale zvláště snadné je to pro hospodáře, který může doma instalovat Božstvo Pána a uctívat Ho podle metod bhakti-yogy. Ty zahrnují devět činností: naslouchání, opěvování, vzpomínání, sloužení, uctívání Božstva, modlení se, vykonávání pokynů, sloužení Kṛṣṇovi jako přítel a obětování Mu všeho.

śravaṇaṁ kīrtanaṁ viṣṇoḥ
smaraṇaṁ pāda-sevanam
arcanaṁ vandanaṁ dāsyaṁ
sakhyam ātma-nivedanam

(Bhāg. 7.5.23)

Tyto metody karma-yogy a bhakti-yogy šíří po celém světě Mezinárodní společnost pro vědomí Kṛṣṇy. Každý se jim může naučit, bude-li jednoduše následovat příklad členů Společnosti.

Božstvo — ať již doma či v chrámu — je považováno za majitele všeho a každý je Jeho věčným služebníkem. Pán je transcendentální, neboť není částí hmotného stvoření. V tomto verši jsou použita slova prakṛteḥ param, neboť vše v hmotném světě je výtvorem vnější, hmotné energie Pána, ale Samotný Pán nikoliv. Bhagavad-gītā (9.10) potvrzuje, že Pán je nejvyšším vládcem všech hmotných výtvorů:

mayādhyakṣeṇa prakṛtiḥ
sūyate sa-carācaram
hetunānena kaunteya
jagad viparivartate

“Tato hmotná příroda jedná pod Mým řízením, ó synu Kuntī, a vydává všechny pohyblivé a nehybné bytosti. Podle jejích zákonů je tento projev znovu a znovu tvořen a ničen.”

Veškerý hmotný pokrok a změny, ke kterým dochází úžasným vzájemným působením hmotných prvků, se odehrávají pod dohledem Nejvyšší Osobnosti Božství, Kṛṣṇy. K událostem v hmotném světě nedochází slepě. Jedná-li někdo neustále jako služebník Kṛṣṇy a zaměstnává vše ve službě Jemu, je pokládán za jīvan-muktu, osvobozenou duši, již během tohoto života v hmotném světě. Osvobození přichází obvykle až po opuštění současného těla, ale ten, kdo žije podle příkladu Pṛthua Mahārāje, je osvobozený již v tomto životě. Ve vědomí Kṛṣṇy závisejí výsledky našich činností na vůli Nejvyšší Osoby. Výsledek nikdy nezávisí na osobní dovednosti konatele, ale zcela na vůli Nejvyššího. To je skutečný význam výrazu phalaṁ brahmaṇi sannyasya. Duše odevzdaná službě Pánu se nikdy nemá považovat za vlastníka či dohlížitele. Odevzdaný oddaný má vykonávat své činnosti podle pravidel a předpisů oddané služby. Výsledky jeho jednání pak zcela závisejí na svrchované vůli Pána.

4.22.52

Verš

gṛheṣu vartamāno ’pi
sa sāmrājya-śriyānvitaḥ
nāsajjatendriyārtheṣu
niraham-matir arkavat

Synonyma

gṛheṣu — doma; vartamānaḥ — přítomný; api — i když; saḥ — král Pṛthu; sāmrājya — celá říše; śriyā — do bohatství; anvitaḥ — pohroužený; na — nikdy; asajjata — přitahovaný; indriya-artheṣu — ke smyslovému požitku; niḥ — ani; aham — já jsem; matiḥ — uvažování; arka — slunce; vat — jako.

Překlad

Mahārāja Pṛthu, jenž byl díky prosperitě celé své říše velice bohatý, žil doma jako hospodář. Jelikož nikdy neměl sklony používat své bohatství pro uspokojování vlastních smyslů, zůstával stejně nepřipoutaný jako slunce, které není ovlivněné za žádných okolností.

Význam

Významné je slovo gṛheṣu. Gṛhastha neboli hospodář se jako jediný z představitelů čtyř āśramů — brahmacarya, gṛhastha, vānaprastha a sannyāsa — může stýkat se ženami. Gṛhastha-āśrama je tedy pro oddaného určitým oprávněním ke smyslovému požitku. Pṛthu Mahārāja byl výjimečný tím, že se nikdy neoddával smyslovému požitku, přestože dostal oprávnění zůstat hospodářem a ve svém království přechovával nezměrné bohatství. To byl zvláštní znak, který svědčil o tom, že je čistým oddaným Pána. Čistého oddaného nikdy nepřitahuje smyslový požitek, a proto je osvobozený. V hmotném životě každý usiluje o smyslový požitek pro své vlastní uspokojení, ale v životě oddanosti neboli osvobozeném stavu se oddaný snaží uspokojovat smysly Pána.

Mahārāja Pṛthu je v tomto verši přirovnán ke slunci (arka-vat). Slunce někdy svítí na výkaly, moč a mnoho jiných nečistot, ale jelikož je všemocné, tyto věci ho nikdy neznečistí, přestože je s nimi ve styku. Naopak — slunce špinavá místa sterilizuje a očišťuje. Stejně tak oddaný může vykonávat mnoho hmotných činností, ale jelikož netouží po smyslovém požitku, tyto činnosti ho neovlivňují. Všechny je naopak zapojuje do služby Pánu. Čistý oddaný ví, jak vše využít ve službě Pánu, a proto ho hmotné činnosti nikdy neovlivní — svými transcendentálními plány je místo toho očišťuje. To popisuje Bhakti-rasāmṛta-sindhu: sarvopādhi-vinirmuktaṁ tat-paratvena nirmalam — jeho cílem je zcela se očistit ve službě Pánu a nepodléhat vlivu hmotných označení.

4.22.53

Verš

evam adhyātma-yogena
karmāṇy anusamācaran
putrān utpādayām āsa
pañcārciṣy ātma-sammatān

Synonyma

evam — takto; adhyātma-yogena — prostřednictvím bhakti-yogy; karmāṇi — činnosti; anu — vždy; samācaran — vykonával; putrān — syny; utpādayām āsa — zplodil; pañca — pět; arciṣi — se svou manželkou, Arci; ātma — vlastní; sammatān — podle své touhy.

Překlad

Pṛthu Mahārāja setrvával na osvobozené úrovni oddané služby. Nejenže vykonával všechny plodonosné činnosti, ale také se svou manželkou Arci zplodil pět synů. Všechny je zplodil podle své vlastní touhy.

Význam

Pṛthu Mahārāja měl jako hospodář se svou manželkou Arci pět synů, a všechny je zplodil tak, jak si přál. Nenarodili se nečekaně nebo náhodou. Způsob, jak zplodit děti podle vlastní touhy, je v současném věku Kali prakticky neznámý. Tajemství úspěchu spočívá v tom, že rodiče musí přijmout různé očistné metody zvané saṁskāry. První z nich—garbhādhāna-saṁskāra neboli saṁskāra pro početí dítěte — je zvláště pro příslušníky vyšších tříd (brāhmaṇy a kṣatriye) povinná. Bhagavad-gītā uvádí, že sex, který není v rozporu s náboženskými zásadami, je Kṛṣṇa Samotný, a náboženské zásady přikazují, že kdo chce zplodit dítě, musí před pohlavním stykem vykonat garbhādhāna-saṁskāru. Mentální stav otce a matky před jejich spojením nepochybně ovlivní mentalitu budoucího dítěte. Dítě zplozené na popud chtíče nemusí být vždy takové, jaké by si rodiče přáli. Śāstry říkají: yathā yonir yathā bījam. Yathā yoniḥ poukazuje na matku a yathā bījam na otce. Je-li mentální stav rodičů před pohlavním stykem náležitě připravený, dítě, které se narodí, mu bude jistě odpovídat. Ze slov ātma-sammatān tedy vyplývá, že Pṛthu Mahārāja s Arci podstoupili před každým početím očistnou metodu garbhādhāna, a proto všechny syny zplodili podle svých tužeb a očištěného stavu mysli. Pṛthu Mahārāja neplodil své děti na popud chtíče a nebyl také ke své manželce přitahován za účelem smyslového požitku. Zplodil děti jako gṛhastha pro budoucí řízení své celosvětové vlády.

4.22.54

Verš

vijitāśvaṁ dhūmrakeśaṁ
haryakṣaṁ draviṇaṁ vṛkam
sarveṣāṁ loka-pālānāṁ
dadhāraikaḥ pṛthur guṇān

Synonyma

vijitāśvam — jménem Vijitāśva; dhūmrakeśam — jménem Dhūmrakeśa; haryakṣam — jménem Haryakṣa; draviṇam — jménem Draviṇa; vṛkam — jménem Vṛka; sarveṣām — všech; loka-pālānām — vládců všech planet; dadhāra — osvojil si; ekaḥ — jeden; pṛthuḥ — Pṛthu Mahārāja; guṇān — všechny vlastnosti.

Překlad

Poté, co Pṛthu Mahārāja zplodil pět synů, kteří se jmenovali Vijitāśva, Dhūmrakeśa, Haryakṣa, Draviṇa a Vṛka, dále vládl nad touto planetou. Osvojil si všechny vlastnosti božstev vládnoucích všem ostatním planetám.

Význam

Každá planeta má své vládnoucí božstvo. Z Bhagavad-gīty víme, že na Slunci je to Vivasvān, a stejně tak existují vládnoucí božstva Měsíce a jiných planet. Vládci všech planet jsou ve skutečnosti potomky vládců Slunce a Měsíce. Na planetě Zemi existují dvě kšatrijské dynastie, z nichž jedna (zvaná Sūrya-vaṁśa) pochází od vládnoucího božstva Slunce a druhá (Candra-vaṁśa) od vládnoucího božstva Měsíce. Když na Zemi vládla monarchie, hlavním panovníkem byl jeden z členů dynastie Sūrya-vaṁśa a podřízení králové patřili k dynastii Candra-vaṁśa. Mahārāja Pṛthu byl ale tak mocný, že projevoval všechny vlastnosti vládnoucích božstev na ostatních planetách.

V moderním věku se lidé pokusili doletět na Měsíc, ale nikoho tam nemohli najít, natož aby se setkali s jeho vládnoucím božstvem. Védská literatura nás však opakovaně informuje, že Měsíc obývají vysoce pokročilé bytosti, které se řadí mezi polobohy. Jsme proto neustále na pochybách, jakou dobrodružnou cestu na Měsíc to vlastně moderní vědci z této planety Země podnikli.

4.22.55

Verš

gopīthāya jagat-sṛṣṭeḥ
kāle sve sve ’cyutātmakaḥ
mano-vāg-vṛttibhiḥ saumyair
guṇaiḥ saṁrañjayan prajāḥ

Synonyma

gopīthāya — pro ochranu; jagat-sṛṣṭeḥ — nejvyššího stvořitele; kāle — časem; sve sve — vlastní; acyuta-ātmakaḥ — ve vědomí Kṛṣṇy; manaḥ — mysl; vāk — slova; vṛttibhiḥ — zaměstnáním; saumyaiḥ — velice jemná; guṇaiḥ — vlastnostmi; saṁrañjayan — těšil; prajāḥ — občany.

Překlad

Jelikož byl Mahārāja Pṛthu dokonalým oddaným Nejvyšší Osobnosti Božství, chtěl chránit Pánovo stvoření tím, že potěší různé občany podle jejich různých tužeb. Těšil je proto v každém ohledu svými slovy, mentalitou, jednáním a jemným chováním.

Význam

Jak vysvětlí další verš, Pṛthu Mahārāja těšil občany všeho druhu svou neobyčejnou schopností pochopit mentalitu druhých. Jednal tak dokonale, že každý byl spokojený a žil v naprostém míru. Významné je slovo acyutātmakaḥ, neboť Mahārāja Pṛthu vládl této planetě jako zástupce Nejvyšší Osobnosti Božství. Věděl, že je zástupcem Pána a že musí Pánovo stvoření inteligentně chránit. Ateisté nechápou účel stvoření. Ve srovnání s duchovním světem je sice hmotný svět zavržený, ale přesto má svůj účel. Moderní vědci a filozofové ho nechápou a také nevěří v existenci stvořitele. Snaží se vše ustanovit na základě svého takzvaného vědeckého výzkumu, ale nic nesoustřeďují okolo nejvyššího stvořitele. Oddaný však chápe účel stvoření — poskytnout veškeré prostředky individuálním živým bytostem, které chtějí panovat hmotné přírodě. Vládce této planety má proto vědět, že všichni její obyvatelé a zvláště lidé přišli do hmotného světa za smyslovým požitkem. Jeho povinností je tedy uspokojovat je co se týče požitku smyslů a zároveň je povznést k vědomí Kṛṣṇy, aby se nakonec mohli vrátit domů, zpátky k Bohu.

Král nebo hlava státu má vládnout světu s tímto cílem, a každý bude spokojený. Jak toho lze dosáhnout? Existuje mnoho příkladů, jako je Pṛthu Mahārāja, a Śrīmad-Bhāgavatam zevrubně popisuje dějiny jeho vlády. Využijí-li vládci a prezidenti příkladu Pṛthua Mahārāje, zavládne jistě i v tomto pokleslém věku na celém světě mír a blahobyt.

4.22.56

Verš

rājety adhān nāmadheyaṁ
soma-rāja ivāparaḥ
sūryavad visṛjan gṛhṇan
pratapaṁś ca bhuvo vasu

Synonyma

rājā — král; iti — takto; adhāt — přijal; nāmadheyam — jménem; soma-rājaḥ — král planety Měsíc; iva — jako; aparaḥ — na druhou stranu; sūrya-vat — jako bůh Slunce; visṛjan — rozdával; gṛhṇan — vymáhal; pratapan — silnou vládou; ca — také; bhuvaḥ — světa; vasu — poplatek.

Překlad

Mahārāja Pṛthu se stal stejně slavným králem, jako je Soma-rāja, král Měsíce. Byl také mocný a vybíral daně, tak jako bůh Slunce šíří teplo a světlo a zároveň vysouší vodu na všech planetách.

Význam

Mahārāja Pṛthu je přirovnán ke králům Slunce a Měsíce, kteří jsou příklady toho, jak si Pán představuje vládu ve vesmíru. Slunce šíří teplo a světlo a zároveň vysouší na všech planetách vodu. Měsíc je v noci velice příjemný, a když je člověk unavený po celodenní práci na slunci, může si užívat měsíčního světla. Aby chránil své království, šířil Pṛthu Mahārāja své teplo a světlo jako bůh Slunce, neboť bez tepla a světla nemůže nikdo existovat. Také vybíral daně a dával občanům a vládě tak autoritativní pokyny, že nikdo neměl sílu ho neuposlechnout. Na druhou stranu každého těšil jako měsíční svit. Slunce i Měsíc mají svůj vliv, kterým udržují řád ve vesmíru, a moderní vědci a filozofové by se měli s dokonalým plánem Nejvyššího Pána týkajícím se udržování vesmíru seznámit.

4.22.57

Verš

durdharṣas tejasevāgnir
mahendra iva durjayaḥ
titikṣayā dharitrīva
dyaur ivābhīṣṭa-do nṛṇām

Synonyma

durdharṣaḥ — nepřemožitelný; tejasā — silou; iva — jako; agniḥ — oheň; mahā-indraḥ — král nebes; iva — přirovnán; durjayaḥ — nepřekonatelný; titikṣayā — snášenlivostí; dharitrī — Země; iva — jako; dyauḥ — nebeské planety; iva — jako; abhīṣṭa-daḥ — plnil touhy; nṛṇām — lidské společnosti.

Překlad

Mahārāja Pṛthu byl tak silný a mocný, že nikdo nemohl neuposlechnout jeho příkazů, stejně jako nelze zvítězit nad ohněm. Silou se vyrovnal Indrovi, králi nebes, jehož moc je nepřekonatelná. Na druhou stranu byl také snášenlivý jako Země, a co se týče plnění různých tužeb lidské společnosti, připomínal samo nebe.

Význam

Povinností krále je chránit občany a plnit jejich touhy. Občané se zároveň musí řídit zákony státu. Mahārāja Pṛthu v každém ohledu udržoval úroveň dobré vlády a byl tak mocný, že nikdo nemohl neuposlechnout jeho příkazů, stejně jako člověk nemůže donutit oheň, aby nevydával teplo a světlo. Byl tak silný a mocný, že se vyrovnal králi nebes, Indrovi. V tomto věku moderní vědci experimentují s jadernými zbraněmi a dříve vypouštěli brahmāstry, ale ve srovnání s bleskem krále nebes jsou všechny tyto brahmāstry a jaderné zbraně bezvýznamné. Když Indra vypustí svůj blesk, pukají a rozpadají se i ty největší kopce a hory. Na druhou stranu byl Mahārāja Pṛthu snášenlivý jako sama Země a plnil všechny touhy svých občanů jako přívaly deště z nebe. Bez deště nelze na této planetě splnit existující rozmanité touhy. Bhagavad-gītā (3.14) uvádí: parjanyād anna-sambhavaḥ — obilí roste jedině díky dešťům a bez obilí nemůže být nikdo na Zemi spokojený. Neomezené příděly milosti jsou proto přirovnány k vodě padající z mraků. Mahārāja Pṛthu rozdával svoji milost bez ustání, jako déšť. Souhrnně řečeno, byl jemnější než květ růže a tvrdší než blesk. Tak vládl svému království.

4.22.58

Verš

varṣati sma yathā-kāmaṁ
parjanya iva tarpayan
samudra iva durbodhaḥ
sattvenācala-rāḍ iva

Synonyma

varṣati — tekoucí; sma — býval; yathā-kāmam — tolik, kolik si lze přát; parjanyaḥ — voda; iva — jako; tarpayan — těšil; samudraḥ — moře; iva — přirovnaný; durbodhaḥ — nepochopitelný; sattvena — svým postavením; acala — hory; rāṭ iva — jako jejich král.

Překlad

Mahārāja Pṛthu uspokojoval každého, stejně jako déšť plní touhy všech. Tím, že nikdo nechápal jeho hloubku, se podobal moři a ve svém odhodlání byl pevný jako Meru, král hor.

Význam

Mahārāja Pṛthu rozdával svou milost trpícímu lidstvu, což připomínalo déšť po nesnesitelných vedrech. Oceán se rozprostírá do všech stran a je nesmírně obtížné změřit jeho délku a šířku; stejně tak Pṛthu Mahārāja byl natolik hluboký a vážný, že nikdo nedokázal odhadnout jeho cíle. Hora zvaná Meru pevně stojí ve vesmíru jako jeho čep a nikdo ji nemůže ani o píď vychýlit z jejího postavení; stejně tak nikdo nikdy nedokázal odradit Mahārāje Pṛthua od jeho rozhodnutí.

4.22.59

Verš

dharma-rāḍ iva śikṣāyām
āścarye himavān iva
kuvera iva kośāḍhyo
guptārtho varuṇo yathā

Synonyma

dharma-rāṭ iva — jako král Yamarāja (vládce smrti); śikṣāyām — ve vzdělání; āścarye — v bohatství; himavān iva — jako Himaláje; kuveraḥ — pokladník nebeských planet; iva — jako; kośa-āḍhyaḥ — co se týče majetku; gupta-arthaḥ — tajemství; varuṇaḥ — polobůh jménem Varuṇa; yathā — jako.

Překlad

Mahārāja Pṛthu byl stejně inteligentní a vzdělaný jako Yamarāja, vládce smrti. Bohatstvím se vyrovnal Himalájím, které uchovávají všechny drahokamy a cenné kovy. Měl stejně velký poklad jako Kuvera, pokladník nebeských planet, a nikdo nedokázal odhalit jeho tajemství, jež se podobala tajemstvím poloboha Varuṇy.

Význam

Yamarāja neboli Dharmarāja musí coby vládce smrti soudit provinilé živé bytosti, které se během života dopouštěly hříšných činností, a proto je považován za největšího odborníka v soudnictví. Také Pṛthu Mahārāja byl vysoce vzdělaný a nesmírně přesný ve vynášení soudu nad občany. Nikdo ho nemohl předčít v bohatství, tak jako nelze odhadnout, kolik nerostů a drahokamů se skrývá v Himalájích; proto je přirovnán ke Kuverovi, pokladníkovi nebeských planet. Nikdo také nedokázal odhalit tajemství jeho života, tak jako neznáme tajemství Varuṇy, poloboha, který vládne vodám, noci a západnímu nebi. Varuṇa je vševědoucí, a jelikož trestá hříchy, lidé se k němu modlí o odpuštění. Sesílá také nemoci a často se zdržuje ve společnosti Mitry a Indry.

4.22.60

Verš

mātariśveva sarvātmā
balena mahasaujasā
aviṣahyatayā devo
bhagavān bhūta-rāḍ iva

Synonyma

mātariśvā — vzduch; iva — jako; sarva-ātmā — všeprostupující; balena — tělesnou silou; mahasā ojasā — odvahou a mocí; aviṣahyatayā — nesmlouvavostí; devaḥ — polobůh; bhagavān — nejmocnější; bhūta-rāṭ iva — jako Rudra neboli Sadāśiva.

Překlad

Tělesnou silou a silou svých smyslů se Mahārāja Pṛthu vyrovnal větru, který pronikne kamkoliv. Co se týče nesmlouvavosti, podobal se všemocné expanzi Pána Śivy, Rudrovi neboli Sadāśivovi.

4.22.61

Verš

kandarpa iva saundarye
manasvī mṛga-rāḍ iva
vātsalye manuvan nṛṇāṁ
prabhutve bhagavān ajaḥ

Synonyma

kandarpaḥ — Amor; iva — jako; saundarye — krásou; manasvī — rozvážností; mṛga-rāṭ iva — jako král zvířat, lev; vātsalye — náklonností; manu-vat — jako Svāyambhuva Manu; nṛṇām — lidské společnosti; prabhutve — ve věci ovládání; bhagavān — pán; ajaḥ — Brahmā.

Překlad

Tělesnou krásou připomínal Amora a rozvážností lva. Co se týče náklonnosti, byl jako Svāyambhuva Manu, a schopností vládnout se vyrovnal Pánu Brahmovi.

4.22.62

Verš

bṛhaspatir brahma-vāde
ātmavattve svayaṁ hariḥ
bhaktyā go-guru-vipreṣu
viṣvaksenānuvartiṣu
hriyā praśraya-śīlābhyām
ātma-tulyaḥ parodyame

Synonyma

bṛhaspatiḥ — kněz nebeských planet; brahma-vāde — v otázce duchovního poznání; ātma-vattve — v sebeovládání; svayam — Osobně; hariḥ — Nejvyšší Osobnost Božství; bhaktyā — v oddanosti; go — kráva; guru — duchovní mistr; vipreṣu — brāhmaṇům; viṣvaksena — Osobnost Božství; anuvartiṣu — následovníci; hriyā — stydlivostí; praśraya-śīlābhyām — velice jemným chováním; ātma-tulyaḥ — přesně jako jeho osobní zájmy; para-udyame — co se týče dobročinnosti.

Překlad

V osobním chování projevoval Pṛthu Mahārāja všechny dobré vlastnosti a v duchovním poznání se vyrovnal Bṛhaspatimu. Svým sebeovládáním připomínal Samotného Nejvyššího Pána, Osobnost Božství. Co se týče jeho oddané služby, byl velkým stoupencem oddaných, kteří lnuli k ochraně krav a poskytování služby všeho druhu duchovnímu mistrovi a brāhmaṇům. Byl dokonalý v jemném chování a své stydlivosti a veškerou dobročinnost vykonával tak, jako kdyby jednal pro své osobní zájmy.

Význam

Když Pán Caitanya hovořil se Sārvabhaumou Bhaṭṭācāryou, ctil ho jako inkarnaci Bṛhaspatiho. Bṛhaspati je hlavním knězem nebeského království a stoupencem filozofie zvané brahma-vāda neboli māyāvāda. Je také velkým logikem. Tento verš naznačuje, že i když byl Mahārāja Pṛthu velkým oddaným, který neustále láskyplně sloužil Pánu, díky svému hlubokému poznání védských písem dokázal porazit impersonalisty a māyāvādīny všeho druhu. Měli bychom se od něho naučit, že vaiṣṇava neboli oddaný musí být nejen upevněn ve své službě Pánu, ale je-li to zapotřebí, musí být připraven se přít s māyāvādīny a pomocí logiky a filozofie vyvrátit jejich tvrzení, že Absolutní Pravda je neosobní.

Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, je ideální brahmacārī — umí se dokonale ovládat. Když byl Kṛṣṇa zvolen za předsedajícího oběti Rājasūya, kterou vykonával Mahārāja Yudhiṣṭhira, praotec Bhīṣmadeva Ho velebil jako největšího brahmacārīna. Jelikož byl praotec Bhīṣma sám brahmacārīnem, byl jistě způsobilý rozlišit, kdo je brahmacārī a kdo vyabhicārī. Pṛthu Mahārāja byl hospodář a otec pěti dětí, ale přesto byl považován za sebeovládnutého. Ten, kdo pro dobro lidstva plodí děti vědomé si Kṛṣṇy, je ve skutečnosti brahmacārī. Kdo plodí děti jako kočky a psi, není správný otec. Slovo brahmacārī označuje také toho, kdo jedná na úrovni Brahmanu neboli oddané služby. V neosobním pojetí Brahmanu neexistují činnosti, ale toho, kdo vykonává činnosti ve spojení s Nejvyšší Osobností Božství, je třeba pokládat za brahmacārīna. Pṛthu Mahārāja byl tedy ideální brahmacārī a gṛhastha zároveň. Viṣvaksenānuvartiṣu se vztahuje na oddané, kteří jsou neustále zaměstnaní službou Pánu. Ostatní oddaní musí kráčet v jejich stopách. Śrīla Narottama dāsa Ṭhākura prohlásil: ei chaya gosāñi yāṅra, muñi tāṅra dāsa — říká, že je připraven stát se žákem každého, kdo kráčí ve stopách šesti Gosvāmīch.

Jako všichni vaiṣṇavové byl i Mahārāja Pṛthu oddán ochraně krav, duchovním mistrům a kvalifikovaným brāhmaṇům. Byl také velice pokorný, mírný a jemný, a vždy, když podnikal nějakou dobročinnou akci ve prospěch obyčejných lidí, jednal úplně stejně, jako kdyby se staral o své osobní potřeby. Jinými slovy, jeho dobročinné jednání nebylo předváděním vlastní velikosti, ale vycházelo z osobního cítění a zaujetí. Takovým způsobem se má vykonávat veškerá dobročinnost.

4.22.63

Verš

kīrtyordhva-gītayā pumbhis
trailokye tatra tatra ha
praviṣṭaḥ karṇa-randhreṣu
strīṇāṁ rāmaḥ satām iva

Synonyma

kīrtyā — dobrou pověstí; ūrdhva-gītayā — hlasitým provoláváním; pumbhiḥ — lidmi; trai-lokye — po celém vesmíru; tatra tatra — tu a tam; ha — jistě; praviṣṭaḥ — vstupující; karṇa-randhreṣu — do ušních otvorů; strīṇām — žen; rāmaḥ — Pán Rāmacandra; satām — oddaných; iva — jako.

Překlad

Dobrá pověst Pṛthua Mahārāje byla hlasitě provolávána po celém vesmíru — na vyšších, nižších a středních planetárních systémech — a všechny ženy a světci naslouchali o jeho slávě, která byla stejně sladká jako sláva Pána Rāmacandry.

Význam

Slova strīṇām a rāmaḥ jsou zde významná. Ženy rády poslouchají a vychutnávají opěvování určitých hrdinů. Z tohoto verše vyplývá, že proslulost Pṛthua Mahārāje byla tak velká, že o ní s velkým potěšením naslouchaly ženy po celém vesmíru. Naslouchali o ní i všichni oddaní a byla pro ně stejně příjemná jako sláva Pána Rāmacandry. Království Pána Rāmacandry existuje dodnes a nedávno vznikla v Indii politická strana jménem Rāmarājya, kladoucí si za cíl ustanovit království podobné Rāmovu. Moderní politici však bohužel chtějí království Rāmy bez Rāmy Samotného. Dělají si naděje, že založí Rāmovo království, přestože zavrhují myšlenku vědomí Boha. Oddaní takové plány odmítají. O slávě Pṛthua Mahārāje světci naslouchali proto, že dokonale zastupoval Pána Rāmacandru, ideálního krále.

Takto končí Bhaktivedantovy výklady k dvacáté druhé kapitole čtvrtého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Setkání Mahārāje Pṛthua se čtyřmi Kumāry”.

KAPITOLA DVACÁTÁ TŘETÍ

Mahārāja Pṛthu se vrací zpátky domů

4.23.1-3

Verš

maitreya uvāca
dṛṣṭvātmānaṁ pravayasam
ekadā vainya ātmavān
ātmanā vardhitāśeṣa-
svānusargaḥ prajāpatiḥ

jagatas tasthuṣaś cāpi
vṛttido dharma-bhṛt satām
niṣpāditeśvarādeśo
yad-artham iha jajñivān

ātmajeṣv ātmajāṁ nyasya
virahād rudatīm iva
prajāsu vimanaḥsv ekaḥ
sa-dāro ’gāt tapo-vanam

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — mudrc Maitreya hovořil dále; dṛṣṭvā — když viděl; ātmānam — těla; pravayasam — stáří; ekadā — jednou; vainyaḥ — král Pṛthu; ātma-vān — jenž měl úplné duchovní vzdělání; ātmanā — sám; vardhita — zvětšil; aśeṣa — neomezeně; sva-anusargaḥ — stvoření hmotného bohatství; prajā-patiḥ — ochránce občanů; jagataḥ — pohyblivé; tasthuṣaḥ — nehybné; ca — také; api — jistě; vṛtti-daḥ — ten, kdo dává peněžité podpory; dharma-bhṛt — ten, kdo dodržuje náboženské zásady; satām — oddaných; niṣpādita — splnil; īśvara — Nejvyššího Pána, Osobnosti Božství; ādeśaḥ — pokyn; yat-artham — ve spolupráci s Ním; iha — v tomto světě; jajñivān — vykonal; ātma-jeṣu — svým synům; ātma-jām — Zemi; nyasya — naznačil; virahāt — kvůli odloučení; rudatīm iva — jako kdyby naříkali; prajāsu — občanům; vimanaḥsu — zarmouceným; ekaḥ — sám; sa-dāraḥ — se svou manželkou; agāt — odešel; tapaḥ-vanam — do lesa, kde lze podstoupit askezi.

Překlad

Když na sklonku svého života Mahārāja Pṛthu — velká duše a král celého světa — viděl, že stárne, rozdělil veškeré bohatství, které nahromadil, mezi různé druhy živých bytostí, pohyblivé i nehybné. Zajistil peněžitou podporu pro každého v souladu s náboženskými zásadami a poté, co splnil pokyny Nejvyššího Pána, Osobnosti Božství, za úplné spolupráce s Ním, daroval své syny Zemi, jež byla pokládána za jeho dceru. Potom opustil své občany, kteří odloučením od něho téměř naříkali a plakali, a sám se svou manželkou odešel do lesa podrobit se askezi.

Význam

Mahārāja Pṛthu byl jednou z śaktyāveśa inkarnací Nejvyšší Osobnosti Božství, a objevil se tedy na povrchu Země, aby splnil pokyny Nejvyššího. Bhagavad-gītā uvádí, že Nejvyšší Pán je majitelem všech planet a neustále touží vidět, jak živé bytosti, které je obývají, žijí šťastně a plní své povinnosti. Jakmile se plnění povinností začne zanedbávat, Pán sestoupí na Zemi — to potvrzuje Bhagavad-gītā (4.7): yadā yadā hi dharmasya glānir bhavati bhārata.

Jelikož taková situace nastala za vlády krále Veny, Pán poslal Svého nejdůvěrnějšího oddaného, Mahārāje Pṛthua, aby vše uvedl do pořádku. Když tedy Mahārāja Pṛthu splnil pokyny Nejvyšší Osobnosti Božství a vyřešil problémy světa, byl připraven odejít do ústraní. Nejprve příkladným způsobem vládl a nyní se chystá příkladně odejít. Rozdělil všechen majetek mezi své syny, které určil za vládce světa, a poté se svou manželkou odešel do lesa. Významné v této souvislosti je, že Mahārāja Pṛthu odešel sám a zároveň s sebou vzal svou ženu. Podle védských zásad může člověk, který opouští rodinný život, s sebou vzít i svou manželku, neboť manželé jsou považováni za jeden celek; mohou tedy společně provozovat askezi za účelem osvobození. To je cesta, kterou kráčel Mahārāja Pṛthu jakožto příkladná osobnost, a tak se také žilo ve védské civilizaci. Člověk nemá zůstávat doma až do okamžiku smrti, ale včas se odloučit od rodiny a připravit se na návrat k Bohu. Mahārāja Pṛthu přišel coby śaktyāveśa-avatār přímo z Vaikuṇṭhy jako zástupce Kṛṣṇy, a bylo tedy jisté, že se vrátí k Bohu, ale přesto podstoupil přísnou askezi v lese tapo-vanu, aby stanovil příklad v každém ohledu. Je zřejmé, že v oněch dobách bylo mnoho takových lesů (tapo-vanů), které byly zvláště určeny pro odchod do ústraní a podstoupení askeze. Každý byl povinen odejít do tapo-vanu a plně se odevzdat Nejvyšší Osobnosti Božství, neboť je velice obtížné zanechat rodinného života a zůstat přitom doma.

4.23.4

Verš

tatrāpy adābhya-niyamo
vaikhānasa-susammate
ārabdha ugra-tapasi
yathā sva-vijaye purā

Synonyma

tatra — tam; api — také; adābhya — přísné; niyamaḥ — zákazy; vaikhānasa — pravidla a usměrnění pro život v ústraní; su-sammate — plně uznával; ārabdhaḥ — počínaje; ugra — přísná; tapasi — askeze; yathā — stejně jako; sva-vijaye — při dobývání světa; purā — dříve.

Překlad

Poté, co zanechal rodinného života, přísně dodržoval usměrnění pro život v ústraní a podrobil se tvrdé askezi v lese. Tyto činnosti vykonával se stejnou vážností, s jakou dříve řídil vládu a podroboval si každého.

Význam

Stejně jako je v rodinném životě nezbytné být velice aktivní, po jeho ukončení je nezbytné ovládat mysl a smysly. To je možné tehdy, když se člověk plně zapojí do oddané služby Pánu. Celý védský systém—védský společenský řád — má ve skutečnosti každému umožnit, aby se nakonec vrátil domů, zpátky k Bohu. Gṛhastha-āśram je určitým ústupkem, který spojuje uspokojování smyslů s usměrněným životem. Má člověka připravit na to, aby mu ve středním věku nedělalo potíže odejít do ústraní a plně se věnovat askezi s cílem jednou provždy transcendovat hmotný smyslový požitek. V životním stavu vānaprastha se proto důrazně doporučuje tapasya neboli askeze. Mahārāja Pṛthu se přesně řídil všemi pravidly života vānaprasthy, který se odborně nazývá vaikhānasa-āśram. Slovo vaikhānasa-susammate je významné, neboť i v životě vānaprasthy je třeba důsledně dodržovat usměrňující zásady. Mahārāja Pṛthu byl tedy ideální osobností v každém údobí života. Mahājano yena gataḥ sa panthāḥ—musíme kráčet ve stopách velkých osobností. Bude-li člověk následovat příkladné jednání Mahārāje Pṛthua, může dosáhnout dokonalosti během aktivního života i během života v ústraní a po opuštění tohoto těla být osvobozen a jít zpátky k Bohu.

4.23.5

Verš

kanda-mūla-phalāhāraḥ
śuṣka-parṇāśanaḥ kvacit
ab-bhakṣaḥ katicit pakṣān
vāyu-bhakṣas tataḥ param

Synonyma

kanda — kmen; mūla — kořeny; phala — plody; āhāraḥ — jedl; śuṣka — suché; parṇa — listy; aśanaḥ — jedl; kvacit — někdy; ap-bhakṣaḥ — pil vodu; katicit — po několik; pakṣān — období trvající polovinu měsíce; vāyu — vzduch; bhakṣaḥ — dýchal; tataḥ param — poté.

Překlad

V tapo-vanu se Mahārāja Pṛthu živil kmeny a kořeny stromů nebo ovocem a suchými listy a po několik týdnů pil pouze vodu. Nakonec žil jen ze vzduchu, který dýchal.

Význam

V Bhagavad-gītě se yogīnům doporučuje odejít do ústraní v lese a žít tam sám na posvěceném místě. Na chování Pṛthua Mahārāje vidíme, že když odešel do lesa, nejedl žádnou vařenou potravu, kterou by mu z města posílali nějací jeho žáci nebo oddaní. Jakmile někdo složí slib, že bude žít v lese, musí se živit pouze kořeny a kmeny stromů, ovocem, suchými listy nebo čímkoliv, co mu příroda poskytne. Pṛthu Mahārāja tyto zásady života v lese přísně dodržoval a občas nejedl nic jiného než suché listy a nepil nic než trochu vody. Někdy žil pouze ze vzduchu a čas od času jedl trochu ovoce za stromů. Tímto způsobem žil v lese a podroboval se přísné askezi, zvláště co se týče jídla. Tomu, kdo usiluje o pokrok v duchovním životě, se přejídání nedoporučuje. Také Śrī Rūpa Gosvāmī varuje, že příliš mnoho jídla a příliš velká snaha (atyāhāraḥ prayāsaś ca) odporují zásadám duchovního rozvoje.

Za zmínku rovněž stojí, že podle védských pokynů je život v lese zcela v kvalitě dobra, zatímco život ve městě je v kvalitě vášně a život v nevěstinci nebo hostinci je v kvalitě nevědomosti. Život v chrámu je však životem na Vaikuṇṭě, která je transcendentální všem kvalitám hmotné přírody. Toto hnutí pro vědomí Kṛṣṇy dává člověku příležitost žít v chrámu Pána, který je na stejné úrovni jako Vaikuṇṭha. Ten, kdo si je vědom Kṛṣṇy, tedy nemusí chodit do lesa a snažit se uměle napodobovat Mahārāje Pṛthua nebo velké mudrce, kteří dříve v lesích žili.

Poté, co Śrīla Rūpa Gosvāmī opustil své ministerské křeslo ve vládě, odešel do Vṛndāvanu a žil pod stromem jako Mahārāja Pṛthu. Od té doby přichází do Vṛndāvanu mnoho lidí napodobovat jeho chování, ale místo pokroku v duchovním životě propadají materialistickým zvykům, a dokonce i ve Vṛndāvanu se stávají obětí nedovoleného sexu, hazardování a omamných látek. Hnutí pro vědomí Kṛṣṇy zavádíme také v západních zemích, ale obyvatelé Západu nejsou schopni odejít do lesa a podstupovat přísnou askezi, jak ideálním způsobem předvedli Pṛthu Mahārāja nebo Rūpa Gosvāmī. I člověk ze Západu nebo kdokoliv jiný však může kráčet ve stopách Śrīly Bhaktisiddhānty Sarasvatīho Ṭhākura — žít v chrámu, který je transcendentální vůči obydlí v lese; slíbit, že bude přijímat jedině kṛṣṇa-prasādam a nic jiného; dodržovat usměrňující zásady, a zpívat šestnáct kol Hare Kṛṣṇa mantry denně. Jeho duchovní život potom nebude nikdy ničím narušen.

4.23.6

Verš

grīṣme pañca-tapā vīro
varṣāsv āsāraṣāṇ muniḥ
ākaṇṭha-magnaḥ śiśire
udake sthaṇḍile-śayaḥ

Synonyma

grīṣme — v létě; pañca-tapāḥ — pět zdrojů tepla; vīraḥ — hrdina; varṣāsu — v období dešťů; āsāraṣāṭ — vystavený přívalům deště; muniḥ — jako velcí mudrci; ākaṇṭha — až po krk; magnaḥ — ponořený; śiśire — v zimě; udake — ve vodě; sthaṇḍile-śayaḥ — lehal si na zem.

Překlad

Podle zásad života v lese a po vzoru velkých mudrců se Pṛthu Mahārāja v létě vystavoval pěti zdrojům tepla, v období dešťů se nechával bičovat přívaly deště a v zimě stál po krk ve vodě. Ke spánku uléhal na holou zem.

Význam

Toto jsou některé příklady askeze jñānīch a yogīnů, kteří nedokáží přijmout proces bhakti-yogy. Takové náročné metody sebeovládání musí podstupovat proto, aby se zbavili hmotného znečištění. Pañca-tapāḥ se vztahuje na pětinásobné zahřívání — asketa má sedět v ohnivém kruhu, obklopen ze čtyř stran plameny a se sálajícím sluncem nad hlavou. To je jeden druh doporučené askeze zvané pañca-tapāḥ. V období dešťů se má vystavit přívalům deště a v zimě sedět po krk ve studené vodě. Co se týče lůžka, má se spokojit s holou zemí. Jak vysvětlí další verš, cílem této přísné askeze je stát se oddaným Nejvyšší Osobnosti Božství, Kṛṣṇy.

4.23.7

Verš

titikṣur yata-vāg dānta
ūrdhva-retā jitānilaḥ
ārirādhayiṣuḥ kṛṣṇam
acarat tapa uttamam

Synonyma

titikṣuḥ — toleroval; yata — ovládat; vāk — slova; dāntaḥ — ovládat smysly; ūrdhva-retāḥ — nevypouštět semeno; jita-anilaḥ — opanovat životní vzduch; ārirādhayiṣuḥ — toužil jen po; kṛṣṇam — Pán Kṛṣṇa; acarat — praxe; tapaḥ — askeze; uttamam — nejlepší.

Překlad

Mahārāja Pṛthu podstoupil tuto přísnou askezi, aby ovládl svá slova a smysly, zabránil ztrátě semene a opanoval životní vzduch v těle. To vše dělal pouze pro uspokojení Kṛṣṇy — neměl žádný jiný cíl.

Význam

V Kali-yuze se doporučuje:

harer nāma harer nāma
harer nāmaiva kevalam
kalau nāsty eva nāsty eva
nāsty eva gatir anyathā

(Bṛhan-nāradīya Purāṇa)

Aby nás Kṛṣṇa, Nejvyšší Osobnost Božství, vzal na vědomí, musíme neustále — dvacet čtyři hodin denně — zpívat svaté jméno Pána. Politováníhodní lidé, kteří nedokáží tento návod přijmout, se raději věnují nějaké pseudomeditaci a vyhýbají se dalším metodám askeze. Skutečnost je ovšem taková, že musíme přijmout buď výše popsanou přísnou askezi, abychom se očistili, nebo proces oddané služby, který se doporučuje pro potěšení Nejvyššího Pána Kṛṣṇy. Ten, kdo si je vědom Kṛṣṇy, je nejinteligentnější, neboť v Kali-yuze je naprosto nemožné takovou askezi podstupovat. Je třeba pouze následovat velké osobnosti, jako je Pán Caitanya Mahāprabhu, který ve Své Śikṣāṣṭace napsal: paraṁ vijayate śrī-kṛṣṇa-saṅkīrtanam — sláva svatým jménům Pána Kṛṣṇy, která od samého začátku očišťují naše srdce a udělují okamžité osvobození. Bhava-mahādāvāgni-nirvāpanam. Je-li skutečným cílem veškeré yogy potěšit Pána Kṛṣṇu, pak tento jednoduchý systém bhakti-yogy, doporučený pro současný věk, stačí. Je ovšem nezbytné neustále sloužit Pánu. Přestože se Pṛthu Mahārāja podroboval askezi dávno před zjevením Pána Kṛṣṇy na této planetě, jeho cílem bylo potěšit Kṛṣṇu.

Mnoho hlupáků tvrdí, že uctívání Kṛṣṇy začalo teprve před pěti tisíci lety — poté, co se Pán Kṛṣṇa zjevil v Indii — ale to není pravda. Pṛthu Mahārāja uctíval Kṛṣṇu již před milióny let, neboť byl potomkem rodu Mahārāje Dhruvy, který vládl po dobu třiceti šesti tisíc let v Satya-yuze. Jak by mohl Dhruva Mahārāja vládnout světu tak dlouho, aniž by délka jeho života byla sto tisíc let? Důležité je to, že uctívání Kṛṣṇy existovalo již na počátku stvoření, potom dále v průběhu Satya-yugy, Tretā-yugy i Dvāpara-yugy a nyní pokračuje v Kali-yuze. Bhagavad-gītā uvádí, že Kṛṣṇa se zjevuje nejen v tomto, ale v každém Brahmově dni. Kṛṣṇa je tedy uctíván ve všech věcích. Není pravda, že uctívání Kṛṣṇy začalo teprve tehdy, když se Kṛṣṇa před pěti tisíci lety zjevil na této planetě. To je pošetilý závěr, který védská literatura nepodporuje.

Rovněž významná jsou slova ārirādhayiṣuḥ kṛṣṇam acarat tapa uttamam. Mahārāja Pṛthu podstoupil přísnou askezi s jasným cílem — aby uctíval Kṛṣṇu. Kṛṣṇa je tak laskavý — a zvláště v tomto věku — že se zjevuje v transcendentální vibraci Svého svatého jména. V Nārada-pañcarātře je řečeno: ārādhito yadi haris tapasā tataḥ kim. Uctívá-li člověk Kṛṣṇu jakožto cíl veškerého pokroku, nemusí podstupovat přísné druhy tapasyi, neboť již dosáhl svého cíle. Pokud poté, co se podrobil všem druhům tapasyi, nedospěje ke Kṛṣṇovi, je celá jeho tapasya bezcenná, neboť bez Kṛṣṇy je veškerá askeze pouze zbytečnou námahou. Śrama eva hi kevalam (Bhāg. 1.2.8). Nemělo by nás proto odradit, že nemůžeme jít do lesa a podrobit se přísné askezi. Náš život je tak krátký, že se musíme přísně řídit zásadami, které stanovili vaiṣṇavští ācāryové, a poklidně praktikovat vědomí Kṛṣṇy. Není třeba zoufat. Narottama dāsa Ṭhākura doporučuje: ānande bala hari, bhaja vṛndāvana, śrī-guru-vaiṣṇava-pade majāiyā mana. Abyste žili transcendentálním životem plným blaženosti, zpívejte mantru Hare Kṛṣṇa, uctívejte svaté místo Vṛndāvan a neustále služte Pánu, duchovnímu mistrovi a vaiṣṇavům. Metoda tohoto hnutí pro vědomí Kṛṣṇy je tedy velice bezpečná a snadná. Musíme splnit pokyn Pána a zcela se Mu odevzdat. Je třeba následovat pokyn duchovního mistra, kázat vědomí Kṛṣṇy a kráčet cestou vaiṣṇavů. Duchovní mistr zastupuje Pána Kṛṣṇu i vaiṣṇavy — když se tedy budeme řídit jeho pokyny a zpívat Hare Kṛṣṇa, bude vše v pořádku.

4.23.8

Verš

tena kramānusiddhena
dhvasta-karma-malāśayaḥ
prāṇāyāmaiḥ sanniruddha-
ṣaḍ-vargaś chinna-bandhanaḥ

Synonyma

tena — praktikováním takové askeze; krama — postupně; anu — neustále; siddhena — dokonalostí; dhvasta — zničené; karma — plodonosné činnosti; mala — nečistoty; āśayaḥ — touha; prāṇa-āyāmaiḥ — praktikováním prāṇāyāma-yogy, dechových cvičení; san — bytí; niruddha — ukončené; ṣaṭ-vargaḥ — mysl a smysly; chinna-bandhanaḥ — zcela zbavený pout.

Překlad

Podstupováním přísné askeze se Mahārāja Pṛthu postupně ustálil v duchovním životě a zcela se zbavil všech tužeb po plodonosných činnostech. Praktikoval také dechová cvičení, aby ovládl svou mysl a smysly, a tak dokonale odstranil touhy po plodonosném jednání.

Význam

Slovo prāṇāyāmaiḥ je velice důležité, neboť haṭha-yogīni a aṣṭāṅga-yogīni praktikují prāṇāyāmu, ale obvykle neznají její smysl. Smyslem prāṇāyāmy a mystické yogy je odvést mysl a smysly od plodonosných činností. O tom nemají takzvaní yogīni v západních zemích ani potuchy. Prāṇāyāma nemá posílit tělo, aby mohlo těžce pracovat — jejím cílem je uctívat Kṛṣṇu. V minulém verši bylo jasně uvedeno, že veškerou askezi, prāṇāyāmu a cviky mystické yogy Pṛthu Mahārāja vykonával, aby uctíval Kṛṣṇu; slouží tedy jako dokonalý příklad rovněž pro yogīny. Vše, co dělal, bylo určeno pro potěšení Nejvyšší Osobnosti Božství, Kṛṣṇy.

Mysl osob propadlých plodonosnému jednání je neustále plná nečistých tužeb. Plodonosné činnosti jsou příznakem naší znečištěné touhy vládnout hmotné přírodě. Dokud sloužíme svým znečištěným touhám, musíme přijímat jedno hmotné tělo za druhým. Takzvaní yogīni, kteří nemají poznání o skutečném smyslu yogy, praktikují jógové cviky jen proto, aby si udrželi tělo v dobrém zdravotním stavu — vykonávají tedy plodonosné činnosti a pod vlivem své touhy jsou nuceni přijmout další tělo. Nejsou si však vědomi toho, že konečným cílem života je navázat styk s Kṛṣṇou. Śāstry chtějí tyto yogīny zachránit před putováním různými životními druhy, a proto upozorňují, že v současném věku jsou takové jógové praktiky pouhou ztrátou času. Jediným prostředkem k duchovnímu pokroku je zpívání mahā-mantry Hare Kṛṣṇa.

Činnosti krále Pṛthua se odehrávaly v Satya-yuze. V současné době si pokleslé duše, které nejsou schopny ničeho, toto praktikování yogy mylně vykládají. Śāstry proto přikazují: kalau nāsty eva nāsty eva nāsty eva gatir anyathā. Nedosáhnou-li karmī, jñānī a yogīni oddané služby Pánu Kṛṣṇovi, jejich takzvaná askeze a yoga nemají žádnou cenu. Nārādhitaḥ — není-li uctíván Hari, Nejvyšší Osobnost Božství, nemá smysl praktikovat meditační yogu, jednat v rámci karma-yogy nebo rozvíjet empirické poznání. Co se týče prāṇāyāmy — zpívání svatého jména Pána a tančení v extázi je rovněž považováno za prāṇāyāmu. V jednom z předchozích veršů nabádal Sanat-kumāra Mahārāje Pṛthua, aby neustále sloužil Nejvyššímu Pánu, Vāsudevovi:

yat pāda-paṅkaja-palāśa-vilāsa-bhaktyā
karmāśayaṁ grathitam udgrathayanti santaḥ

Jedině uctíváním Vāsudeva se lze zbavit tužeb po plodonosném jednání. Yogīni a jñānī, kteří Vāsudeva neuctívají, se těchto tužeb nikdy nezbaví.

tadvan na rikta-matayo yatayo 'pi ruddha-
sroto-gaṇās tam araṇaṁ bhaja vāsudevam

(Bhāg. 4.22.39)

Prāṇāyāma se v tomto verši nepojí se žádným vedlejším motivem. Jejím skutečným cílem je posílit mysl a smysly, aby mohly být zaměstnány oddanou službou. V současném věku lze tohoto odhodlání velice snadno dosáhnout prostým zpíváním svatých jmen: Hare Kṛṣṇa, Hare Kṛṣṇa, Kṛṣṇa Kṛṣṇa, Hare Hare / Hare Rāma, Hare Rāma, Rāma Rāma, Hare Hare.

4.23.9

Verš

sanat-kumāro bhagavān
yad āhādhyātmikaṁ param
yogaṁ tenaiva puruṣam
abhajat puruṣarṣabhaḥ

Synonyma

sanat-kumāraḥ — Sanat-kumāra; bhagavān — nejmocnější; yat — to, co; āha — řekl; ādhyātmikam — duchovní pokrok v životě; param — konečný; yogam — mysticismus; tena — tím; eva — jistě; puruṣam — Nejvyšší Osobu; abhajat — uctíval; puruṣa-ṛṣabhaḥ — nejlepší z lidí.

Překlad

Mahārāja Pṛthu, nejlepší z lidských bytostí, kráčel cestou duchovního pokroku, kterou mu doporučil Sanat-kumāra — uctíval Nejvyšší Osobnost Božství, Kṛṣṇu.

Význam

Zde je jasně řečeno, že když Mahārāja Pṛthu praktikoval prāṇāyāma-yogu, sloužil tím Nejvyšší Osobnosti Božství, jak mu doporučil světec Sanat-kumāra. Významná jsou slova puruṣam abhajat puruṣarṣabhaḥ — puruṣarṣabha se vztahuje na Mahārāje Pṛthua, nejlepšího z lidí, a puruṣam označuje Nejvyšší Osobnost Božství. Z toho plyne, že ten, kdo je nejlepší ze všech lidí, slouží Nejvyšší Osobě. Jeden puruṣa je uctíván a druhý puruṣa uctívá. Když uctívající puruṣa (živá bytost) pomýšlí na splynutí s Nejvyšší Osobou, je tím zmaten a propadá se do temnoty nevědomosti. Pán Kṛṣṇa řekl v Bhagavad-gītě (2.12), že všechny živé bytosti přítomné na bojišti (včetně Kṛṣṇy Samotného) existovaly jako individuální osoby i v minulosti a budou tak existovat i v budoucnosti. Oba puruṣové — živá bytost a Nejvyšší Osobnost Božství — si tedy vždy zachovávají svou totožnost.

Seberealizovaná osoba slouží Pánu neustále; v tomto životě i v příštím. Pro oddané není mezi tímto a příštím životem rozdíl. V tomto životě se začínající oddaný učí sloužit Nejvyšší Osobnosti Božství a v příštím životě přichází za Nejvyšší Osobou na Vaikuṇṭhu, kde pokračuje v téže oddané službě. I v případě začínajícího oddaného je oddaná služba brahma-bhūyāya kalpate. Oddanou službu Pánu nelze nikdy považovat za hmotnou činnost. Jelikož oddaný jedná na úrovni brahma-bhūta, je již osvobozený, a nemusí tedy praktikovat žádný jiný druh yogy, aby tohoto stavu dosáhl. Pokud se přísně drží pokynů duchovního mistra, zpívá mantru Hare Kṛṣṇa a následuje pravidla a předpisy, znamená to, že již je ve stavu brahma-bhūta, což potvrzuje Bhagavad-gītā (14.26):

māṁ ca yo 'vyabhicāreṇa
bhakti-yogena sevate
sa guṇān samatītyaitān
brahma-bhūyāya kalpate

“Kdo Mi slouží s úplnou oddaností a za žádných okolností se neodchýlí, ten ihned transcenduje kvality hmotné přírody, a tak se dostává na úroveň Brahmanu.”

4.23.10

Verš

bhagavad-dharmiṇaḥ sādhoḥ
śraddhayā yatataḥ sadā
bhaktir bhagavati brahmaṇy
ananya-viṣayābhavat

Synonyma

bhagavat-dharmiṇaḥ — ten, kdo vykonává oddanou službu; sādhoḥ — oddaného; śraddhayā — s vírou; yatataḥ — snaží se; sadā — vždy; bhaktiḥ — oddanost; bhagavati — Osobnosti Božství; brahmaṇi — původ neosobního Brahmanu; ananya-viṣayā — zcela upevněn, bez odchýlení; abhavat — stal se.

Překlad

Tímto způsobem se zcela zaměstnal oddanou službou a dvacet čtyři hodin denně striktně dodržoval pravidla a předpisy podle daných zásad. Tak se rozvinula jeho láska a oddanost k Nejvyšší Osobnosti Božství, Kṛṣṇovi, a stala se neochvějně pevnou.

Význam

Slovo bhagavad-dharmiṇaḥ vyjadřuje, že náboženské činnosti, které Mahārāja Pṛthu vykonával, byly prosté jakékoliv přetvářky. O tom se hovoří na začátku Śrīmad-Bhāgavatamu (1.1.2): dharmaḥ projjhita-kaitavo 'tra — náboženské zásady spojené s přetvářkou jsou obyčejné podvádění. Bhagavad-dharmiṇaḥ vysvětluje Vīrarāghava Ācārya slovy nivṛtta-dharmeṇa, čímž je řečeno, že tento stav nemohou znečišťovat žádné hmotné cíle. Śrīla Rūpa Gosvāmī to vyjádřil takto:

anyābhilāṣitā-śūnyaṁ
jñāna-karmādy-anāvṛtam
ānukūlyena kṛṣṇānu-
śīlanaṁ bhaktir uttamā

Když se ten, koho neovlivňují hmotné touhy a kdo není znečištěn plodonosnými činnostmi a filozofickou spekulací, plně zapojí do příznivé služby Pánu, pak se jeho jednání nazývá bhagavad-dharma neboli čistá oddaná služba. Slovo brahmaṇi v tomto verši se nevztahuje na neosobní Brahman. Neosobní Brahman je podřízeným rysem Nejvyšší Osobnosti Božství, a jelikož ti, kdo ho uctívají, chtějí splynout se září Brahmanu, nelze je považovat za následovníky bhagavad-dharmy. Impersonalista může poté, co se zklamal v hmotném požitku, chtít splynout s Pánem, ale čistý oddaný Pána po ničem takovém netouží; je tedy skutečný bhagavad-dharmī.

Z tohoto verše je jasné, že Mahārāja Pṛthu nikdy neuctíval neosobní Brahman, ale byl vždy čistým oddaným Nejvyšší Osobnosti Božství. Bhagavati brahmaṇi označuje toho, kdo oddaně slouží Osobnosti Božství. Oddaný se nezajímá o splynutí s neosobním Brahmanem, jehož poznání je mu automaticky vyjeveno. Jednání Mahārāje Pṛthua v oddané službě mu umožnilo stát se upevněným a stálým v činnostech oddané služby, aniž by musel hledat oporu u karmy, jñāny či yogy.

4.23.11

Verš

tasyānayā bhagavataḥ parikarma-śuddha-
sattvātmanas tad-anusaṁsmaraṇānupūrtyā
jñānaṁ viraktimad abhūn niśitena yena
ciccheda saṁśaya-padaṁ nija-jīva-kośam

Synonyma

tasya — jeho; anayā — tímto; bhagavataḥ — Nejvyšší Osobnosti Božství; parikarma — činnosti v oddané službě; śuddha — čisté, transcendentální; sattva — existence; ātmanaḥ — mysli; tat — Nejvyšší Osobnosti Božství; anusaṁsmaraṇa — neustále vzpomínající; anupūrtyā — dokonale vykonané; jñānam — poznání; virakti — nepřipoutanost; mat — vlastnictví; abhūt — projevilo se; niśitena — intenzívními činnostmi; yena — jimiž; ciccheda — oddělila se; saṁśaya-padam — pochybovačnost; nija — vlastní; jīva-kośam — zajetí živé bytosti.

Překlad

Pravidelným vykonáváním oddané služby dosáhl transcendentálního stavu mysli, a mohl tedy neustále myslet na lotosové nohy Pána. Tak získal naprostou odpoutanost a dokonalé poznání, pomocí něhož dokázal překonat všechny pochybnosti. Byl osvobozen ze zajetí falešného ega a hmotného pojetí života.

Význam

V Nārada-pañcarātře je oddaná služba Pánu přirovnána ke královně. Když královna udílí audienci, doprovází ji mnoho služebných, a služebnými oddané služby jsou hmotné bohatství, osvobození a mystické síly. Karmī velice lpí na hmotném požitku, jñānī dychtí po osvobození z hmotného zajetí a yogīny láká představa osmi druhů mystické dokonalosti. V Nārada-pañcarātře stojí, že dosáhne-li někdo stádia čisté oddané služby, získá zároveň i všechny výsady, jež jsou výsledkem plodonosných činností, empirické filozofické spekulace a praktikování mystické yogy. Śrīla Bilvamaṅgala Ṭhākura se proto ve své Kṛṣṇa-karṇāmṛtě modlil: “Můj milý Pane, když jsem Ti neochvějně oddán, Osobně se přede mnou zjevíš a výsledky plodonosného jednání a empirické filozofické spekulace—náboženství, hospodářský rozvoj, smyslový požitek a osvobození — se stávají mými osobními služebníky, kteří přede mnou stojí, jako by čekali na můj příkaz.” Jñānī se usilovně snaží vyprostit ze zajetí hmotné přírody pomocí rozvoje duchovního poznání (brahma-vidyā), zatímco oddaný se díky svému pokroku v oddané službě automaticky odpoutá od hmotného těla. Začne se projevovat jeho duchovní tělo a on obnoví činnosti svého transcendentálního života.

V současnosti jsme ve styku s hmotným tělem, hmotnou myslí a hmotnou inteligencí, ale když se od tohoto hmotného podmínění osvobodíme, projeví se duchovní tělo, duchovní mysl a duchovní inteligence. Oddaný v tomto transcendentálním stavu dosáhne veškerého prospěchu z karmy, jñāny a yogy. Mystické síly mu automaticky začnou sloužit, přestože se nikdy nevěnuje plodonosným činnostem či empirické spekulaci, aby tyto síly získal. Oddaný netouží po žádném hmotném bohatství, ale toto bohatství se před ním zjeví automaticky, aniž by o ně usiloval. Díky své oddané službě se automaticky stane brahma-bhūtou. To potvrzuje Bhagavad-gītā (14.26), jak již bylo uvedeno výše:

māṁ ca yo 'vyabhicāreṇa
bhakti-yogena sevate
sa guṇān samatītyaitān
brahma-bhūyāya kalpate

“Kdo Mi slouží s úplnou oddaností a za žádných okolností se neodchýlí, ten ihned transcenduje kvality hmotné přírody, a tak se dostává na úroveň Brahmanu.”

Díky pravidelnému vykonávání oddané služby se oddaný dostává do transcendentálního životního stádia. Jelikož je jeho mysl na transcendentální úrovni, nemůže myslet na nic jiného než na lotosové nohy Pána. To je význam slov saṁsmaraṇa-anupūrtyā. Neustálými myšlenkami na lotosové nohy Pána oddaný bezprostředně dosáhne śuddha-sattvy. Śuddha-sattva označuje úroveň, která je nad kvalitami hmotné přírody, včetně kvality dobra. V hmotném světě představuje kvalita dobra nejvyšší dokonalost, ale i ji je třeba překonat a dosáhnout čistého dobra (śuddha-sattva), kde tři kvality hmotné přírody nepůsobí.

Śrīla Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura dává následující příklad: Má-li člověk dobré trávení, zažehne v žaludku automaticky po jídle oheň, který vše stráví, a nemusí tedy brát léky, jež trávení napomáhají. Oheň oddané služby je natolik silný, že oddaný nemusí vyvíjet vedlejší úsilí, aby získal dokonalé poznání nebo se odpoutal od hmotných svodů. Jñānī se může od hmotných svodů odpoutat dlouhými rozhovory o poznání, a tak nakonec dospět do stádia brahma-bhūta, ale oddaný nemusí podstupovat tolik těžkostí. Stádia brahma-bhūta zaručeně dosáhne svou oddanou službou. Yogīni a jñānī jsou vždy plni pochybností ohledně svého přirozeného postavení, a proto se mylně domnívají, že splynou s Nejvyšším. Vztah oddaného s Nejvyšším se však projeví nade všechny pochybnosti a oddaný okamžitě pochopí, že je věčným služebníkem Pána. Jñānī a yogīni, kteří postrádají oddanost, se mohou považovat za osvobozené, ale jejich inteligence ve skutečnosti není tak čistá jako inteligence oddaného. Jinými slovy, nemohou být skutečně osvobozeni, dokud nedosáhnou postavení oddaných.

āruhya kṛcchreṇa paraṁ padaṁ tataḥ
patanty adho 'nādṛta-yuṣmad-aṅghrayaḥ

(Bhāg. 10.2.32)

Jñānī a yogīni se mohou povznést na nejvyšší úroveň realizace Brahmanu, ale jelikož jim schází oddanost lotosovým nohám Pána, poklesnou znovu do hmotného světa. Jñānu a yogu proto nelze považovat za metody vedoucí ke skutečnému osvobození. Mahārāja Pṛthu všechny tyto stavy transcendoval vykonáváním oddané služby. Jelikož byl śaktyāveśa-avatārem Nejvyššího Pána, nemusel o osvobození nijak usilovat. Přišel z vaikuṇṭhského světa, z duchovního nebe, aby naplnil vůli Nejvyššího Pána na Zemi — a bylo tedy jisté, že se vrátí domů, zpátky k Bohu, aniž by musel praktikovat jñānu, yogu či karmu. Pṛthu Mahārāja byl věčně čistým oddaným Pána, ale přesto přijal proces oddané služby, aby učil všechny lidi, jak správně vykonávat životní povinnosti a nakonec se vrátit domů, zpátky k Bohu.

4.23.12

Verš

chinnānya-dhīr adhigatātma-gatir nirīhas
tat tatyaje ’cchinad idaṁ vayunena yena
tāvan na yoga-gatibhir yatir apramatto
yāvad gadāgraja-kathāsu ratiṁ na kuryāt

Synonyma

chinna — oddělená; anya-dhīḥ — všechna ostatní životní pojetí (tělesné pojetí života); adhigata — pevně přesvědčený; ātma-gatiḥ — konečný cíl duchovního života; nirīhaḥ — bez tužeb; tat — toho; tatyaje — vzdal se; acchinat — přesekl; idam — toto; vayunena — s poznáním; yena — kterým; tāvat — do té doby; na — nikdy; yoga-gatibhiḥ — praktikování mystické yogy; yatiḥ — praktikující; apramattaḥ — bez jakékoliv iluze; yāvat — dokud; gadāgraja — o Kṛṣṇovi; kathāsu — slova; ratim — přitažlivost; na — nikdy; kuryāt — konat.

Překlad

Když se Mahārāja Pṛthu zcela zbavil pojetí tělesného života, zrealizoval Pána Kṛṣṇu, Jenž sídlí v srdci každého jako Paramātmā. Tak mohl dostávat všechny pokyny od Něho, a proto se vzdal všech ostatních metod yogy a jñāny. Nezajímal se ani o jejich dokonalost, neboť plně zrealizoval, že oddaná služba Kṛṣṇovi je konečným cílem života, a že dokud yogīny a jñānī nebude přitahovat kṛṣṇa-kathā (vyprávění o Kṛṣṇovi), jejich iluze o existenci nemůže nikdy nic rozptýlit.

Význam

Dokud je člověk příliš pohroužen v tělesném pojetí života, zajímá se o mnoho různých procesů seberealizace, jako je mystická yoga nebo systém používající spekulativní empirické metody. Když však pochopí, že konečným cílem života je být ve styku s Kṛṣṇou, vidí Kṛṣṇu v srdci každého, a proto pomáhá všem, kdo se o vědomí Kṛṣṇy zajímají. Dokonalost života ve skutečnosti závisí na našem zájmu naslouchat o Kṛṣṇovi. Proto je zde řečeno: yāvad gadāgraja-kathāsu ratiṁ na kuryāt. Dokud se člověk nezajímá o Kṛṣṇu, Jeho zábavy a činnosti, není možné, aby se osvobodil prostřednictvím yogy nebo spekulativního poznání.

Mahārāja Pṛthu dospěl do stádia oddanosti, a proto o metody jñāny a yogy ztratil zájem a vzdal se jich. To je stádium čistého oddaného života, jak ho popisuje Rūpa Gosvāmī:

anyābhilāṣitā-śūnyaṁ
jñāna-karmādy-anāvṛtam
ānukūlyena kṛṣṇānu-
śīlanaṁ bhaktir uttamā

Skutečná jñāna znamená pochopit, že živá bytost je věčným služebníkem Pána. Tohoto poznání lze dosáhnout až po mnoha a mnoha životech, jak potvrzuje Bhagavad-gītā (7.19): bahūnāṁ janmanām ante jñānavān māṁ prapadyate. V životním stádiu paramahaṁsy člověk plně realizuje, že Kṛṣṇa je všechno: vāsudevaḥ sarvam iti sa mahātmā sudurlabhaḥ. Kdo plně pochopí, že Kṛṣṇa je vším a že vědomí Kṛṣṇy je nejvyšší dokonalostí života, stává se paramahaṁsou neboli mahātmou. Takového mahātmu, paramahaṁsu, je velice vzácné nalézt. Paramahaṁsu, čistého oddaného, nikdy nepřitahuje haṭha-yoga ani spekulativní poznání. Zajímá se pouze o čistou oddanou službu Pánu. Někdy se ten, kdo se dříve těmto procesům věnoval, snaží vykonávat oddanou službu a zároveň praktikovat yogu či jñānu, ale jakmile dosáhne čisté oddané služby, je schopen se všech ostatních metod seberealizace vzdát. Jinými slovy, když někdo bezpečně realizuje, že Kṛṣṇa je nejvyšší cíl, již ho nepřitahuje mystická yoga ani spekulativní metody empirického získávání poznání.

4.23.13

Verš

evaṁ sa vīra-pravaraḥ
saṁyojyātmānam ātmani
brahma-bhūto dṛḍhaṁ kāle
tatyāja svaṁ kalevaram

Synonyma

evam — takto; saḥ — on; vīra-pravaraḥ — vůdce hrdinů; saṁyojya — zaměřil; ātmānam — mysl; ātmani — na Nadduši; brahma-bhūtaḥ — osvobozený; dṛḍham — pevně; kāle — časem; tatyāja — vzdal se; svam — svého; kalevaram — těla.

Překlad

Když nastal čas, kdy měl Pṛthu Mahārāja opustit tělo, upřel svou mysl pevně na lotosové nohy Kṛṣṇy, a takto se vzdal hmotného těla na úrovni brahma-bhūta.

Význam

Podle jednoho bengálského přísloví bude v okamžiku smrti prověřen všechen duchovní pokrok, který jsme udělali během svého života. To potvrzuje i Bhagavad-gītā (8.6): yaṁ yaṁ vāpi smaran bhāvaṁ tyajaty ante kalevaram / taṁ tam evaiti kaunteya sadā tad-bhāva-bhāvitaḥ. Ti, kdo praktikují vědomí Kṛṣṇy, vědí, že v okamžiku smrti budou skládat zkoušku. Dokáže-li umírající vzpomínat na Kṛṣṇu, bude okamžitě přemístěn na Goloku Vṛndāvanu neboli Kṛṣṇaloku, a tím bude jeho život úspěšný. Pṛthu Mahārāja milostí Kṛṣṇy chápal, že konec jeho života se blíží, a proto se s radostí začal jógovým procesem připravovat, aby opustil tělo na úrovni brahma-bhūta. Následující verše podrobně popisují, jak lze dobrovolně opustit toto tělo a vrátit se domů, zpátky k Bohu. Jógový proces, který vykonával Pṛthu Mahārāja v době smrti, umožňuje rychleji opustit tělo, dokud je člověk fyzicky a mentálně zdravý. Každý oddaný si přeje opustit tělo v dobrém fyzickém a mentálním stavu. Tuto touhu vyjádřil rovněž král Kulaśekhara ve své Mukunda-mālā-stotře:

kṛṣṇa tvadīya-padapaṅkaja-pañjarāntam
adyaiva me viśatu mānasa-rāja-haṁsaḥ
prāṇa-prayāṇa-samaye kapha-vāta-pittaiḥ
kaṇṭhāvarodhana-vidhau smaraṇaṁ kutas te

Král Kulaśekhara se chtěl vzdát svého těla, dokud bylo zdravé, a proto se modlil ke Kṛṣṇovi, aby ho nechal zemřít okamžitě, ještě když jsou tělo i mysl v dobrém stavu. Když člověk umírá, obvykle se dusí velkým množstvím hlenu a žluči. Pro dusícího se je velice obtížné vydat nějaký zvuk, a proto jedině Kṛṣṇovou milostí můžeme zpívat Hare Kṛṣṇa, když umíráme. Yogī se však dokáže posadit do pozice muktāsana, a tak okamžitě opustit své tělo a přemístit se na jakoukoliv planetu podle svého přání. Dokonalý yogī může díky jógové praxi opustit své tělo kdykoliv chce.

4.23.14

Verš

sampīḍya pāyuṁ pārṣṇibhyāṁ
vāyum utsārayañ chanaiḥ
nābhyāṁ koṣṭheṣv avasthāpya
hṛd-uraḥ-kaṇṭha-śīrṣaṇi

Synonyma

sampīḍya — ucpáním; pāyum — otvoru konečníku; pārṣṇibhyām — lýtky; vāyum — vzduch, který stoupá vzhůru; utsārayan — tlačil nahoru; śanaiḥ — postupně; nābhyām — pupkem; koṣṭheṣu — v srdci a hrdle; avasthāpya — upnul; hṛt — v srdci; uraḥ — vzhůru; kaṇṭha — hrdlo; śīrṣaṇi — mezi obočím.

Překlad

Mahārāja Pṛthu seděl v patřičné jógové pozici: kotníky ucpal otvor svého konečníku, stlačil své pravé a levé lýtko a postupně zdvíhal svůj životní vzduch vzhůru — nejprve do pupečního okruhu, poté do srdce a hrdla a nakonec ho vytlačil do ústředního postavení mezi obočím.

Význam

Tato sedová pozice se nazývá muktāsana. Poté, co se yogī naučí dodržovat přísné usměrňující zásady ovládající spánek, jídlo a sex, může praktikovat různé sedové pozice. Konečným cílem yogy je umožnit člověku, aby opustil toto tělo podle své svobodné vůle. Ten, kdo dosáhl vrcholu yogy, může žít v těle tak dlouho, jak si přeje, a nebo — není-li ještě dokonalý — může tělo opustit a přemístit se na jakékoliv místo uvnitř či vně vesmíru. Někteří yogīni opouštějí svá těla, aby se dostali na vyšší planetární systémy a užívali si tamního hmotného pohodlí. Inteligentní yogīni ale již nechtějí v tomto hmotném světě ztrácet čas a o hmotné pohodlí na vyšších planetárních systémech se nezajímají; přejí si dostat se přímo do duchovního nebe — zpátky domů, zpátky k Bohu.

Z tohoto verše vyplývá, že Mahārāja Pṛthu netoužil po dosažení vyšších planetárních systémů. Chtěl se okamžitě vrátit domů, zpátky k Bohu. Přestože po realizaci vědomí Kṛṣṇy ukončil veškeré praktikování mystické yogy, využil svých dřívějších zkušeností a ihned zaujal postavení brahma-bhūta, aby svůj návrat k Bohu urychlil. Cílem tohoto konkrétního āsanu zvaného muktāsana (“sed osvobození”) je dosáhnout úspěchu v procesu kuṇḍalinī-cakra a postupně pozdvihnout život z mūlādhāra-cakry do svādhiṣṭhāna-cakry, poté do maṇipūra-cakry, anāhata-cakry, viśuddha-cakry a nakonec do ājñā-cakry. Když yogī dosáhne ājñā-cakry, která se nachází mezi obočím, je schopen prorazit ven brahma-randhrou, otvorem v lebce. Poté se může přemístit na kteroukoliv planetu podle svého přání, až po duchovní království Vaikuṇṭhy nebo Kṛṣṇaloku. Předpokladem pro návrat k Bohu je tedy dosažení úrovně brahma-bhūta. Ti, kdo jsou ve vědomí Kṛṣṇy a praktikují bhakti-yogu (śravaṇaṁ kīrtanaṁ viṣṇoḥ smaraṇaṁ pāda-sevanam), se však mohou vrátit k Bohu i bez použití muktāsany. Jejím účelem je dospět na úroveň brahma-bhūta, neboť jinak se nelze do duchovního nebe dostat. Bhagavad-gītā (14.26) uvádí:

māṁ ca yo 'vyabhicāreṇa
bhakti-yogena sevate
sa guṇān samatītyaitān
brahma-bhūyāya kalpate

Bhakti-yogī, který praktikuje bhakti-yogu, je vždy na úrovni brahma-bhūta (brahma-bhūyāya kalpate). Je-li schopen se na této úrovni udržet, vstoupí po smrti automaticky do duchovního nebe a vrátí se k Bohu. Oddaný proto nemusí litovat, že nepraktikoval proces kuṇḍalinī-cakra, postupné procházení šesti cakrami. Co se týče Mahārāje Pṛthua, měl již tento proces nacvičený, a jelikož nechtěl čekat na přirozenou smrt, využil systému ṣaṭ-cakra, opustil tělo z vlastní vůle a okamžitě vstoupil do duchovního nebe.

4.23.15

Verš

utsarpayaṁs tu taṁ mūrdhni
krameṇāveśya niḥspṛhaḥ
vāyuṁ vāyau kṣitau kāyaṁ
tejas tejasy ayūyujat

Synonyma

utsarpayan — takto umístil; tu — ale; tam — vzduch; mūrdhni — na hlavu; krameṇa — postupně; āveśya — umístil; niḥspṛhaḥ — zbavený všech hmotných tužeb; vāyum — část těla tvořená vzduchem; vāyau — do vesmírného obalu tvořeného vzduchem; kṣitau — do vesmírného obalu tvořeného zemí; kāyam — toto hmotné tělo; tejaḥ — oheň v těle; tejasi — do vesmírného obalu tvořeného ohněm; ayūyujat — vmísil.

Překlad

Takto Pṛthu Mahārāja postupně pozdvihl svůj životní vzduch do otvoru v lebce, načež ztratil veškerou touhu po hmotné existenci. Smísil svůj životní vzduch s veškerým vzduchem, své tělo s veškerou zemí a oheň v těle s veškerým ohněm.

Význam

Když je duchovní jiskra, jejíž velikost je popsána jako jedna desetitisícina konečku vlasu, donucena sestoupit do hmotného světa, je zahalena hrubohmotnými a jemnohmotnými prvky. Hmotné tělo se skládá z pěti hrubých prvků — země, vody, ohně, vzduchu a éteru — a tří jemných prvků — mysli, inteligence a ega. Jakmile živá bytost dosáhne osvobození, je těchto hmotných obalů zbavena. Úspěch v yoze znamená zbavit se těchto hmotných obalů a vstoupit do duchovní existence. Na tomto principu se zakládá učení Pána Buddhy o nirvāṇě. Pán Buddha učil své následovníky, aby se pomocí meditace a yogy vzdali těchto hmotných obalů. Neučil sice nic o duši, ale ten, kdo přísně následuje jeho pokyny, se nakonec osvobodí od hmotných obalů a dosáhne nirvāṇy.

Když se živá bytost vzdá hmotných obalů, musí jako duše vstoupit do duchovního nebe a splynout se září Brahmanu. Neví-li však nic o duchovním světě a Vaikuṇṭhách, je bohužel na 99,9 procent jisté, že znovu poklesne do hmotného světa. Existuje ovšem i malá naděje, že bude ze záře Brahmanu (brahmajyoti) povýšena na některou duchovní planetu. Impersonalisté o této brahmajyoti tvrdí, že v ní neexistuje rozmanitost, a budhisté ji považují za prázdnotu. V každém případě — ať už někdo prohlašuje, že duchovní nebe postrádá rozmanitost nebo že je to svět prázdnoty—se v tomto pojetí nevyskytuje žádná duchovní blaženost, jakou lze zažít na duchovních planetách; Vaikuṇṭhách nebo Kṛṣṇaloce. V nepřítomnosti různých druhů požitku začne duši postupně přitahovat život plný blaženosti, a jelikož neví nic o Kṛṣṇaloce nebo Vaikuṇṭhaloce, přirozeně poklesne na úroveň hmotných činností, aby si užívala hmotné rozmanitosti.

4.23.16

Verš

khāny ākāśe dravaṁ toye
yathā-sthānaṁ vibhāgaśaḥ
kṣitim ambhasi tat tejasy
ado vāyau nabhasy amum

Synonyma

khāni — různé otvory v těle pro smyslové orgány; ākāśe — do éteru; dravam — tekuté složky; toye — do vody; yathā-sthānam — podle náležitého umístění; vibhāgaśaḥ — jak jsou rozděleny; kṣitim — zemi; ambhasi — do vody; tat — to; tejasi — do ohně; adaḥ — oheň; vāyau — do vzduchu; nabhasi — do éteru; amum — to.

Překlad

Podle různého postavení různých částí těla smísil otvory svých smyslů s éterem; své tělní tekutiny (jako je krev a různé výměšky) s veškerou vodou; zemi vnořil do vody, potom vodu do ohně, oheň do vzduchu, vzduch do éteru a tak dále.

Význam

Zde jsou velice důležitá slova yathā-sthānaṁ vibhāgaśaḥ. V páté kapitole druhého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu Pán Brahmā jasně vysvětlil Nāradovi, jak došlo ke stvoření. Krok za krokem popsal správné rozdělení smyslů, vládce smyslů, předměty smyslového vnímání a hmotné prvky. Také vyložil, jak byly jeden po druhém stvořeny — vzduch z nebe, oheň ze vzduchu, voda z ohně, země z vody atd. Důkladně znát proces stvoření tohoto vesmíru je důležité — i naše tělo stvořil Nejvyšší Pán stejným způsobem. Poté, co Osobnost Božství vstoupí do vesmíru, tvoří postupně jednotlivé vesmírné projevy. Stejně tak živá bytost poté, co vstoupí do lůna matky, shromažďuje složky svého hrubohmotného a jemnohmotného těla z celkového objemu éteru, vzduchu, ohně, vody a země. Slova yathā-sthānaṁ vibhāgaśaḥ naznačují, že bychom měli znát proces stvoření a meditovat o něm v obráceném pořadí; tak se můžeme zbavit hmotného znečištění.

4.23.17

Verš

indriyeṣu manas tāni
tan-mātreṣu yathodbhavam
bhūtādināmūny utkṛṣya
mahaty ātmani sandadhe

Synonyma

indriyeṣu — do smyslových orgánů; manaḥ — mysl; tāni — smyslové orgány; tat-mātreṣu — do předmětů smyslového vnímání; yathā-udbhavam — ze kterých byly vytvořeny; bhūta-ādinā — pěti prvky; amūni — všechny smyslové předměty; utkṛṣya — vyjmul; mahati — do mahat-tattvy; ātmani — ego; sandadhe — sloučil.

Překlad

Sloučil mysl se smysly a smysly se smyslovými předměty podle jejich vzájemných vztahů a dále sloučil hmotné ego s celkovou hmotnou energií, mahat-tattvou.

Význam

Co se týče ega: celková hmotná energie se dělí na dvě části—jedna je vzrušená kvalitou nevědomosti a druhá kvalitami vášně a dobra. Díky vzrušení kvalitou nevědomosti je stvořeno pět hrubohmotných prvků, díky vzrušení kvalitou vášně je stvořena mysl a díky vzrušení kvalitou dobra je stvořen falešný egoismus neboli ztotožňování se s hmotou. Mysl chrání určitý polobůh. Někdy se také říká, že mysl (manaḥ) má své vládnoucí božstvo. Takto tedy byla celková mysl — to znamená hmotná mysl ovládaná hmotnými polobohy — sloučena se smysly. Smysly byly poté sloučeny se smyslovými předměty. Smyslové předměty jsou podoby, chutě, vůně, zvuky atd., a jejich původním zdrojem je zvuk. Mysl byla přitahována smysly a smysly smyslovými předměty, a to vše se nakonec sloučilo s éterem. Stvoření je uspořádané jako řetězec po sobě následujících příčin a důsledků. Proces směšování spočívá ve sloučení důsledku se svou původní příčinou. Jelikož původní příčinou v hmotném světě je mahat-tattva, vše nakonec spočinulo v ní. To lze přirovnat k śūnya-vādě (voidismu), ale zde se jedná o čištění skutečné duchovní mysli neboli vědomí.

Když jsou z mysli smyty všechny hmotné nečistoty, jedná samotné čisté vědomí. Zvuková vibrace z duchovního nebe může okamžitě odstranit veškeré hmotné znečištění. To potvrzuje Caitanya Mahāprabhu: ceto-darpaṇa-mārjanam. Stačí, když přijmeme radu Pána Caitanyi Mahāprabhua a budeme zpívat mantru Hare Kṛṣṇa, abychom zbavili mysl všeho hmotného znečištění — to lze považovat za shrnutí tohoto obtížného verše. Jakmile budou tímto zpíváním všechny hmotné nečistoty smyty, okamžitě zaniknou veškeré touhy a reakce spojené s hmotnými činnostmi a začne skutečný, pokojný život. V současném věku Kali je vykonávání jógového postupu popsaného v tomto verši velice obtížné. Nejsme-li v takové yoze odborníky, potom nejlepší, co můžeme udělat, je přijmout cestu Pána Caitanyi Mahāprabhua: śrī-kṛṣṇa-saṅkīrtanam. Tak se můžeme vznešeně zbavit všeho hmotného znečištění jednoduchým procesem zpívání Hare Kṛṣṇa, Hare Kṛṣṇa, Kṛṣṇa Kṛṣṇa, Hare Hare / Hare Rāma, Hare Rāma, Rāma Rāma, Hare Hare. Tak jako má život v hmotném světě svůj počátek v hmotném zvuku, má duchovní život svůj počátek v této duchovní zvukové vibraci.

4.23.18

Verš

taṁ sarva-guṇa-vinyāsaṁ
jīve māyāmaye nyadhāt
taṁ cānuśayam ātma-stham
asāv anuśayī pumān
jñāna-vairāgya-vīryeṇa
svarūpa-stho ’jahāt prabhuḥ

Synonyma

tam — Jemu; sarva-guṇa-vinyāsam — zdroji všech vlastností; jīve — označením; māyā-maye — zdroji všech energií; nyadhāt — umístil; tam — to; ca — také; anuśayam — označení; ātma-stham — seberealizovaný; asau — on; anuśayī — živá bytost; pumān — poživatel; jñāna — poznání; vairāgya — odříkání; vīryeṇa — silou; svarūpa-sthaḥ — ve svém původním, přirozeném postavení; ajahāt — vrátil se domů; prabhuḥ — vládce.

Překlad

Poté obětoval celkové označení živé bytosti svrchovanému vládci iluzorní energie. Zbavený všech označení, které vězní živou bytost, se Pṛthu Mahārāja osvobodil prostřednictvím poznání, odříkání a duchovní síly své oddané služby. Spočíval ve svém původním, přirozeném postavení ve vědomí Kṛṣṇy, a takto opustil tělo jako prabhu — vládce smyslů.

Význam

Jak je uvedeno ve Vedách, Nejvyšší Osobnost Božství je zdrojem hmotné energie. Proto se někdy nazývá māyā-maya, Nejvyšší Osoba, která může vytvářet Své zábavy prostřednictvím Své hmotné energie. Jīva neboli individuální živá bytost je polapena hmotnou energií vlivem svrchované vůle Nejvyšší Osobnosti Božství. V Bhagavad-gītě (18.61) čteme:

īśvaraḥ sarva-bhūtānāṁ
hṛd-deśe 'rjuna tiṣṭhati
bhrāmayan sarva-bhūtāni
yantrārūḍhāni māyayā

Īśvara, Nejvyšší Osobnost Božství, sídlí v srdcích všech podmíněných duší a Jeho svrchovanou vůlí dostává živá bytost neboli individuální duše prostředky k tomu, aby mohla panovat hmotné přírodě v různých druzích těl. Tato těla se nazývají yantry neboli pohyblivá vozidla, která nabízí celková hmotná energie māyā. Ačkoliv se individuální živá bytost (jīva) i Pán nacházejí oba v hmotné energii, Pán řídí pohyby duše (jīvy) tím způsobem, že jí prostřednictvím hmotné energie poskytuje různé druhy těl. Živá bytost tak bloudí vesmíry v různých tělech a zaplétá se do různých situací, při nichž sklízí reakce za plodonosné jednání.

Když Pṛthu Mahārāja získal zdokonalením svého duchovního poznání (jñāny) a zřeknutím se hmotných tužeb na duchovní síle, stal se prabhuem, pánem svých smyslů (někdy se také nazývá gosvāmī nebo svāmī). To znamená, že ho již neovládala hmotná energie. Prabhu se nazývá ten, kdo je natolik silný, že se dokáže ubránit vlivu hmotné energie. Velmi důležité je také slovo svarūpa-sthaḥ. Individuální duše pozná svou skutečnou totožnost, dosáhne-li svarūpopalabdhi — poznání, že je věčným služebníkem Kṛṣṇy. Rozvíjením oddané služby pak začíná oddaný postupně chápat svůj skutečný vztah s Nejvyšší Osobností Božství. Toto pochopení vlastního čistého duchovního postavení se nazývá svarūpopalabdhi a ten, kdo tohoto stádia dosáhne, může pochopit, jak je spřízněný s Nejvyšším Pánem — jako Jeho služebník, přítel, rodič či milenec. Takové stádium pochopení se nazývá svarūpa-sthaḥ. Pṛthu Mahārāja tuto svarūpu plně realizoval a z pozdějších veršů bude zřejmé, že osobně opustil tento svět či toto tělo v kočáře seslaném z Vaikuṇṭhy.

Slovo prabhu je také významné. Jak jsme již uvedli, prabhu je titul toho, kdo je zcela seberealizovaný a jedná úměrně tomuto postavení. Duchovní mistr je oslovován jako “Prabhupāda”, jelikož je zcela seberealizovanou duší. Slovo pāda znamená “postavení” a prabhupāda vyjadřuje, že je mu uděleno postavení prabhua, Nejvyššího Pána, jelikož jedná Jeho jménem. Ten, kdo není prabhu, vládce svých smyslů, nemůže jednat jako duchovní mistr autorizovaný nejvyšším prabhuem, Pánem Kṛṣṇou. Śrīla Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura píše ve svých slokách na oslavu duchovního mistra:

sākṣād-dharitvena samasta-śāstrair
uktas tathā bhāvyata eva sadbhiḥ

“Duchovní mistr je ctěn stejně jako Nejvyšší Pán, jelikož je Jeho nejdůvěrnějším služebníkem.” Pṛthu Mahārāja tedy může být také označen jako Prabhupāda nebo — jak je uvedeno zde — jako prabhu. V této souvislosti lze položit další otázku: Proč se musel Pṛthu Mahārāja podrobovat usměrňujícím zásadám, aby se stal prabhuem, když byl śaktyāveśa-avatārem, inkarnací moci Nejvyšší Osobnosti Božství? Odpověď zní, že jelikož se zjevil na Zemi jako ideální král a povinností krále je vést občany k vykonávání oddané služby, řídil se všemi usměrňujícími zásadami oddané služby, aby učil ostatní. Také Caitanya Mahāprabhu nás učil, jak přistupovat ke Kṛṣṇovi jako oddaný, přestože Śrī Caitanya je Kṛṣṇa Samotný. Je řečeno: āpani ācari' bhakti śikhāinu sabāre. Pán Caitanya Mahāprabhu ukazoval druhým způsob vykonávání oddané služby tím způsobem, že Sám dával příklad vlastním jednáním. Pṛthu Mahārāja se také pro dosažení pozice prabhua choval jako oddaný, přestože byl śaktyāveśa-avatār. Svarūpa-sthaḥ také znamená “úplné osvobození”. Ve Śrīmad-Bhāgavatamu (2.10.6) je řečeno: hitvānyathā-rūpaṁ svarūpeṇa vyavasthitiḥ—když živá bytost zanechá činností pod vlivem māyi a dosáhne postavení, v němž může vykonávat oddanou službu, její stav se nazývá svarūpa-sthaḥ neboli úplné osvobození.

4.23.19

Verš

arcir nāma mahā-rājñī
tat-patny anugatā vanam
sukumāry atad-arhā ca
yat-padbhyāṁ sparśanaṁ bhuvaḥ

Synonyma

arciḥ nāma — jménem Arci; mahā-rājñī — královna; tat-patnī — manželka Mahārāje Pṛthua; anugatā — která následovala svého manžela; vanam — do lesa; su-kumārī — velice choulostivé tělo; a-tat-arhā — jíž nepříslušelo; ca — také; yat-padbhyām — dotykem jejích nohou; sparśanam — dotýkala se; bhuvaḥ — země.

Překlad

Královna, manželka Mahārāje Pṛthua, jejíž jméno bylo Arci, následovala svého manžela do lesa. Jelikož byla královnou, měla velice choulostivé tělo, a přestože jí nepříslušelo žít v lese, dobrovolně se svýma lotosovýma nohama dotýkala země.

Význam

Jelikož manželka Pṛthua Mahārāje byla královnou a dcerou krále, nebyla zvyklá chodit po holé zemi, neboť královny nikdy nevycházely z paláce. Určitě nikdy nechodily do lesů a nemusely snášet útrapy života v divočině. Ve védské civilizaci najdeme stovky příkladů královen odevzdaných svým manželům, které podstoupily takové odříkání. Když Rāmacandra odcházel do lesa, svého manžela následovala bohyně štěstí, matka Sītā. Pán Rāmacandra odešel do lesa, aby splnil příkaz Svého otce, Mahārāje Daśarathy, ale matka Sītā žádný takový příkaz nedostala; přesto dobrovolně přijala cestu svého manžela. Také Gāndhārī, žena krále Dhṛtarāṣṭry, šla za svým manželem do lesa. Tyto manželky velkých osobností, jako je Pṛthu, Pán Rāmacandra a Dhṛtarāṣṭra, byly ideální počestné ženy. Takové královny rovněž učily lidi tím, že jim ukazovaly, jak se stát vzornou manželkou a následovat svého manžela v každém životním období. Když je muž králem, manželka sedává vedle něho jako královna, a když jde do lesa, následuje ho, přestože musí tolerovat mnohé potíže spojené se životem v lese. Z toho důvodu je zde řečeno (atad-arhā), že ačkoliv se královna Arci nechtěla dotýkat nohama holé země, přesto přijala všechny potíže, když odešla se svým manželem do lesa.

4.23.20

Verš

atīva bhartur vrata-dharma-niṣṭhayā
śuśrūṣayā cārṣa-deha-yātrayā
nāvindatārtiṁ parikarśitāpi sā
preyaskara-sparśana-māna-nirvṛtiḥ

Synonyma

atīva — velice; bhartuḥ — manžela; vrata-dharma — slib sloužit mu; niṣṭhayā — odhodláním; śuśrūṣayā — službou; ca — také; ārṣa — jako velcí mudrci; deha — tělo; yātrayā — životní podmínky; na — ne; avindata — vnímala; ārtim — žádnou potíž; parikarśitā api — přestože zhubla a zeslábla; sā — ona; preyaḥ-kara — velmi příjemné; sparśana — dotýkání se; māna — zaměstnaná; nirvṛtiḥ — radost.

Překlad

Přestože královna Arci nebyla na takové potíže zvyklá, následovala svého manžela v dodržování usměrňujících zásad života v lese, jimiž se řídí velcí mudrci. Uléhala na zemi a jedla pouze ovoce, květy a listy, a jelikož na tyto činnosti nebyla připravená, zhubla a zeslábla. Díky radosti z toho, že slouží svému muži, však nevnímala žádné těžkosti.

Význam

Slova bhartur vrata-dharma-niṣṭhayā vyjadřují, že povinností či náboženskou zásadou ženy je sloužit svému manželovi za všech okolností. Ve védské civilizaci se muž od začátku života učil žít jako brahmacārī, potom jako ideální gṛhastha, vānaprastha a sannyāsī, a žena se učila přísně následovat svého manžela ve všech životních situacích. Po období brahmacaryi se muž stává hospodářem a ženu rodiče učí, jak být ctnostnou manželkou. Když se potom taková dívka a chlapec spojí v manželství, jsou připraveni na život zasvěcený vyššímu cíli. Chlapec je připraven vykonávat svou povinnost v souladu s tímto vyšším životním cílem a dívka je připravena ho následovat. Povinností ctnostné manželky je během života v domácnosti svého manžela ve všech ohledech těšit, a když nakonec muž odejde od rodiny, má rovněž odejít do lesa a přijmout život vānaprasthy neboli vana-vāsī — má svého muže následovat a starat se o něho stejně jako za rodinného života. Jakmile však manžel přijme životní stav odříkání (sannyās), žena se má vrátit domů a stát se světicí, která bude dávat příklad svým dětem a snachám a ukazovat jim, jak žít asketickým životem.

Když Caitanya Mahāprabhu přijal sannyās, Jeho manželce Viṣṇupriye devī bylo pouhých šestnáct let, ale jelikož její muž odešel z domova, složila i ona slib askeze. Zpívala mantru na růženci a po každém kole odložila stranou jedno zrnko rýže. Tak nastřádala tolik rýžových zrn, kolik odzpívala kol; ty potom uvařila a přijala jako prasādam. Tomu se říká askeze. V Indii ještě dnes vdovy a ženy, jejichž manželé přijali sannyās, dodržují zásady asketického života, přestože žijí se svými dětmi. Arci, žena Pṛthua Mahārāje, byla pevně rozhodnutá plnit povinnosti manželky, a když její muž žil v lese, jedla po jeho vzoru také pouze ovoce a listy a uléhala na holou zem. Jelikož je ženské tělo mnohem choulostivější než mužské, královna Arci velmi zeslábla a zhubla (parikarśitā). Když se člověk podrobuje askezi, jeho tělo obvykle zhubne. Tloustnutí není pro duchovní život dobrým předpokladem, neboť ten, kdo se věnuje duchovnímu životu, musí omezit tělesné pohodlí — jídlo, spánek a styky s opačným pohlavím — na minimum. Přestože královna Arci následkem odříkavého života v lese velice zhubla, nebyla nešťastná, neboť jí bylo ctí sloužit svému velkému manželovi.

4.23.21

Verš

dehaṁ vipannākhila-cetanādikaṁ
patyuḥ pṛthivyā dayitasya cātmanaḥ
ālakṣya kiñcic ca vilapya sā satī
citām athāropayad adri-sānuni

Synonyma

deham — tělo; vipanna — bezvládné; akhila — všechny; cetana — cítila; ādikam — známky; patyuḥ — jejího manžela; pṛthivyāḥ — ke světu; dayitasya — milostivého; ca ātmanaḥ — také k ní; ālakṣya — když viděla; kiñcit — krátkou chvíli; ca — a; vilapya — naříkala; sā — ona; satī — počestná; citām — na oheň; atha — nyní; āropayat — umístila; adri — kopce; sānuni — na vrcholku.

Překlad

Když královna Arci viděla, že její manžel, který byl k ní a k Zemi tak milostivý, již nejeví známky života, chvíli naříkala a potom na vrcholku kopce postavila ohňovou hranici a položila na ni jeho tělo.

Význam

Když královna viděla, že její manžel přestal jevit známky života, chvíli naříkala. Slovo kiñcit znamená “krátkou chvíli”. Dobře věděla, že její muž nezemřel, přestože již nejevil známky života — jednání, inteligenci a smyslové vnímání. Bhagavad-gītā (2.13) říká:

dehino 'smin yathā dehe
kaumāraṁ yauvanaṁ jarā
tathā dehāntara-prāptir
dhīras tatra na muhyati

“Tak jako vtělená duše prochází v tomto těle z dětství do mládí a do stáří, přechází také v okamžiku smrti do jiného těla. Moudrý člověk se touto změnou nedá zmást.”

Když se živá bytost přemísťuje z jednoho těla do druhého — což se obvykle nazývá “smrt” — rozumný člověk nenaříká, neboť ví, že nezemřela, ale pouze změnila tělo. Královna měla důvod se bát zůstat sama v lese s tělem svého manžela — jelikož však byla významnou manželkou vznešené osobnosti, po chvilce nářku si uvědomila, že ji čeká mnoho povinností. Neztrácela tedy čas naříkáním a ihned postavila na vrcholku kopce ohňovou hranici, na kterou položila tělo svého muže, aby ho spálila.

Mahārāja Pṛthu je označen jako dayita, neboť Zemi nejen kraloval, ale také ji chránil jako své vlastní dítě. Stejným způsobem chránil i svou manželku. Povinností krále bylo chránit každého; zvláště zemi, které vládl, a také její občany a členy své rodiny. Jelikož byl Mahārāja Pṛthu dokonalý král, poskytoval ochranu všem, a proto je zde označen jako dayita.

4.23.22

Verš

vidhāya kṛtyaṁ hradinī-jalāplutā
dattvodakaṁ bhartur udāra-karmaṇaḥ
natvā divi-sthāṁs tridaśāṁs triḥ parītya
viveśa vahniṁ dhyāyatī bhartṛ-pādau

Synonyma

vidhāya — vykonala; kṛtyam — obřad podle usměrnění; hradinī — ve vodě řeky; jala-āplutā — celá se vykoupala; dattvā udakam — obětovala vodu; bhartuḥ — svého manžela; udāra-karmaṇaḥ — který byl tak velkodušný; natvā — vzdala poklony; divi-sthān — sídlícím na nebeských planetách; tri-daśān — třiceti miliónům polobohů; triḥ — třikrát; parītya — obešla; viveśa — vstoupila; vahnim — do ohně; dhyāyatī — s myšlenkami na; bhartṛ — svého manžela; pādau — dvě lotosové nohy.

Překlad

Nato vykonala pohřební povinnosti a obětovala vodu. Poté, co se vykoupala v řece, vzdala poklony polobohům sídlícím na různých nebeských planetárních soustavách, obešla oheň a s myšlenkami na lotosové nohy svého manžela vstoupila do plamenů.

Význam

Když věrná manželka vstupuje do plamenů pohřebního ohně svého zesnulého manžela, nazývá se to saha-gamana, “umírání s manželem”. Systém saha-gamana se ve védské civilizaci uplatňoval od nepaměti. Dokonce i po nastolení britské vlády v Indii byl důsledně dodržován, ale brzy se zkazil do takové míry, že když manželka neměla dostatek síly vstoupit do ohně spalujícího jejího mrtvého muže, příbuzní ji k tomu donutili. Proto musel být celý obřad zakázán. Ještě i dnes se však vyskytnou ojedinělé případy, kdy žena dobrovolně vstoupí do ohně a zemře se svým manželem. Osobně víme o jedné věrné manželce, která takto zemřela ještě po roce 1940.

4.23.23

Verš

vilokyānugatāṁ sādhvīṁ
pṛthuṁ vīra-varaṁ patim
tuṣṭuvur varadā devair
deva-patnyaḥ sahasraśaḥ

Synonyma

vilokya — když viděly; anugatām — smrt vzápětí po manželovi; sādhvīm — počestná žena; pṛthum — krále Pṛthua; vīra-varam — velkého válečníka; patim — manžela; tuṣṭuvuḥ — skládaly modlitby; vara-dāḥ — ti, kdo mohou dát požehnání; devaiḥ — s polobohy; deva-patnyaḥ — manželky polobohů; sahasraśaḥ — tisíce.

Překlad

Když tisíce manželek polobohů viděly tento statečný čin počestné královny Arci, ženy velkého krále Pṛthua, společně se svými manžely jí věnovaly modlitby, neboť byly velmi spokojené.

4.23.24

Verš

kurvatyaḥ kusumāsāraṁ
tasmin mandara-sānuni
nadatsv amara-tūryeṣu
gṛṇanti sma parasparam

Synonyma

kurvatyaḥ — zasypávaly; kusuma-āsāram — deštěm květů; tasmin — tam; mandara — hory Mandara; sānuni — na vrcholku; nadatsu — znělo; amara-tūryeṣu — bubnování polobohů; gṛṇanti sma — hovořily; parasparam — spolu následovně.

Překlad

Polobozi se v té době zdržovali na vrcholku hory Mandara a všechny jejich ženy začaly zasypávat pohřební hranici květy. Rozmlouvaly spolu následovně.

4.23.25

Verš

devya ūcuḥ
aho iyaṁ vadhūr dhanyā
yā caivaṁ bhū-bhujāṁ patim
sarvātmanā patiṁ bheje
yajñeśaṁ śrīr vadhūr iva

Synonyma

devyaḥ ūcuḥ — manželky polobohů pravily; aho — běda; iyam — tato; vadhūḥ — manželka; dhanyā — nejslavnější; yā — která; ca — také; evam — jako; bhū — světa; bhujām — všech králů; patim — král; sarva-ātmanā — s plným pochopením; patim — manžela; bheje — uctívala; yajña-īśam — Pána Viṣṇua; śrīḥ — bohyně štěstí; vadhūḥ — manželka; iva — jako.

Překlad

Manželky polobohů pravily: Sláva královně Arci! Je vidět, že tato královna velkého krále Pṛthua, vládce všech králů světa, sloužila svému muži myslí, slovy a tělem právě tak, jako bohyně štěstí slouží Nejvyšší Osobnosti Božství, Yajñeśovi neboli Viṣṇuovi.

Význam

Slova yajñeśaṁ śrīr vadhūr iva vyjadřují, že královna Arci sloužila svému manželovi stejně, jako bohyně štěstí slouží Nejvyšší Osobnosti Božství, Viṣṇuovi. I v dějinách tohoto světa vidíme, že když Pán Kṛṣṇa, nejvyšší Viṣṇu, vládl ve Dvārace, královna Rukmiṇī, která byla Jeho hlavní královnou, Mu osobně sloužila, přestože měla k dispozici stovky služebných. I bohyně štěstí na vaikuṇṭhských planetách slouží Nārāyaṇovi osobně, přestože je tam připraveno sloužit Pánu mnoho tisíc oddaných. Stejně jednají i manželky polobohů a v dřívějších dobách se touto zásadou řídily i ženy obyčejných mužů. Ve védské civilizaci neexistovala rozluka manželství na základě člověkem vytvořených zákonů, jako je zákon o rozvodu. Je třeba pochopit nezbytnost zachování rodiny v lidské společnosti a tento umělý rozvodový zákon zrušit. Manželé mají žít společně ve vědomí Kṛṣṇy a kráčet ve stopách Lakṣmī-Nārāyaṇa či Kṛṣṇy a Rukmiṇī. To na světě umožní soulad a mír.

4.23.26

Verš

saiṣā nūnaṁ vrajaty ūrdhvam
anu vainyaṁ patiṁ satī
paśyatāsmān atītyārcir
durvibhāvyena karmaṇā

Synonyma

sā — ona; eṣā — tato; nūnam — jistě; vrajati — putuje; ūrdhvam — vzhůru; anu — následuje; vainyam — syna Veny; patim — manžela; satī — počestná; paśyata — jen pohleďte; asmān — nás; atītya — míjí; arciḥ — jménem Arci; durvibhāvyena — nepochopitelnými; karmaṇā — činnostmi.

Překlad

Manželky polobohů pokračovaly: Jen pohleďte, jak Arci, tato počestná žena, díky svým nepochopitelným zbožným činnostem stále následuje svého manžela vzhůru, kam jen dohlédneme.

Význam

Jak letadlo Pṛthua Mahārāje, tak letadlo nesoucí královnu Arci mizelo z dohledu žen na vyšších planetárních systémech. Tyto ženy jen žasly, když viděly, jak vznešeného postavení Pṛthu Mahārāja a jeho manželka dosáhli. Přestože byly manželkami obyvatel vyššího planetárního systému a Pṛthu Mahārāja žil na nižším planetárním systému (Zemi), král i se svou manželkou minuli oblast polobohů a pokračovali vzhůru k Vaikuṇṭhaloce. Slovo ūrdhvam (“vzhůru”) je důležité, neboť tyto ženy pocházely z vyšších planetárních systémů, počínaje Měsícem, Sluncem a Venuší a konče nejvyšší planetou, Brahmalokou. Nad Brahmalokou je duchovní nebe, ve kterém je nespočetně mnoho Vaikuṇṭhalok. Slovo ūrdhvam vyjadřuje, že vaikuṇṭhské planety se nacházejí nad těmito hmotnými planetami, a to byl cíl, ke kterému Pṛthu Mahārāja a jeho manželka směřovali. Tím je rovněž řečeno, že když Pṛthu Mahārāja a jeho žena Arci opustili svá hmotná těla v hmotném ohni, projevili ihned svá duchovní těla a nastoupili do duchovních letadel, která dokázala proniknout hmotnými prvky a dosáhnout duchovního nebe. Jelikož letěli každý jiným letadlem, znamená to, že i poté, co shořeli na pohřební hranici, zůstali oddělenými individuálními osobami. Nikdy tedy neztratili svou totožnost ani se nestali prázdnotou, jak si představují impersonalisté.

Ženy na vyšších planetárních systémech byly schopny vidět jak nahoru, tak i dolů. Když se dívaly dolů, viděly, jak tělo Pṛthua Mahārāje hoří a jeho manželka Arci vstupuje do ohně, a když se podívaly nahoru, viděly, jak oba letí ve dvou letadlech na Vaikuṇṭhaloky. To vše je možné díky nepochopitelným činnostem (durvibhāvyena karmaṇā). Pṛthu Mahārāja byl čistý oddaný a jeho manželka, královna Arci, následovala svého manžela. Oba lze tedy považovat za čisté oddané — proto dokázali vykonat nepochopitelné činnosti, které jsou pro obyčejné lidi nemožné. Obyčejní muži nejsou schopni ani začít oddaně sloužit Pánu a obyčejné ženy také nedokáží dodržovat takové sliby počestnosti a následovat své manžely ve všech situacích. Žena nemusí získat vysoké kvalifikace; pokud kráčí ve stopách svého manžela — který musí být oddaným — pak oba dosáhnou osvobození a dospějí na Vaikuṇṭhaloky. Nepochopitelné činnosti Mahārāje Pṛthua a jeho manželky jsou toho důkazem.

4.23.27

Verš

teṣāṁ durāpaṁ kiṁ tv anyan
martyānāṁ bhagavat-padam
bhuvi lolāyuṣo ye vai
naiṣkarmyaṁ sādhayanty uta

Synonyma

teṣām — pro ně; durāpam — obtížné získat; kim — co; tu — ale; anyat — něco jiného; martyānām — lidských bytostí; bhagavat-padam — království Boha; bhuvi — na světě; lola — pomíjivá; āyuṣaḥ — délka života; ye — ti; vai — jistě; naiṣkarmyam — cesta osvobození; sādhayanti — vykonávají; uta — přesně.

Překlad

Délka života každé lidské bytosti v tomto hmotném světě je krátká, ale ti, kdo oddaně slouží, jdou zpátky domů, zpátky k Bohu, neboť jsou skutečně na cestě osvobození. Pro ně neexistuje nic, čeho by nemohli dosáhnout.

Význam

V Bhagavad-gītě (9.33) Pán Kṛṣṇa říká: anityam asukhaṁ lokam imaṁ prāpya bhajasva mām; prohlašuje, že tento hmotný svět je plný utrpení (asukham) a zároveň pomíjivý (anityam). Jedinou povinností je proto zaměstnat se oddanou službou. To je nejlepší konec, k jakému může lidský život dospět. Ti oddaní, kteří neustále slouží lotosovým nohám Pána, získávají nejen veškerý hmotný, ale i duchovní prospěch, neboť se na konci života vracejí zpátky domů, zpátky k Bohu. Jejich cíl je zde popsán jako bhagavat-padam. Slovo padam znamená “sídlo” a bhagavat znamená “Nejvyšší Osobnost Božství” — cílem oddaných je sídlo Nejvyšší Osobnosti Božství.

Významné je také slovo naiṣkarmyam, “transcendentální poznání”. Dokud živá bytost nedosáhne transcendentálního poznání a neslouží oddaně Pánu, není dokonalá. Než získá příležitost vykonávat čistou oddanou službu Pánu, obvykle se po mnoho životů věnuje procesům jñāny, yogy a karmy. Tuto příležitost potom získá milostí čistého oddaného, a jedině tak může doopravdy dosáhnout osvobození. Důležité je, že manželky polobohů se kály, jelikož sice získaly možnost narodit se na vyšším planetárním systému, žít milióny let a užívat si veškerého hmotného pohodlí, ale přesto neměly takové štěstí jako Pṛthu Mahārāja a jeho manželka, kteří je ve skutečnosti překonali. Jinými slovy, Pṛthu Mahārāja a jeho žena pohrdali povýšením na vyšší planetární systémy včetně Brahmaloky, neboť postavení, jehož dosáhli, bylo nesrovnatelně vyšší. V Bhagavad-gītě (8.16) Pán potvrzuje: ābrahma-bhuvanāl lokāḥ punar āvartino 'rjuna—“Všechny planety v hmotném světě, od nejvyšší po nejnižší, jsou místy utrpení, kde dochází k opakovanému zrození a smrti.” I ten, kdo dospěje na nejvyšší planetu, Brahmaloku, se musí vrátit k utrpení v podobě zrození a smrti. Rovněž v deváté kapitole Bhagavad-gīty (9.21) Pán Kṛṣṇa prohlašuje:

te taṁ bhuktvā svarga-lokaṁ viśālaṁ
kṣīṇe puṇye martya-lokaṁ viśanti

“Poté, co si užívali nebeského smyslového požitku, se vrací zpět na tuto planetu smrti.” Jakmile živá bytost vyčerpá výsledky svých zbožných činností, musí se vrátit zpět na nižší planetární systémy a zahájit novou kapitolu zbožných činností. Proto je ve Śrīmad-Bhāgavatamu (1.5.12) řečeno: naiṣkarmyam apy acyuta-bhāva-varjitam — “Bez oddané služby Pánu je cesta osvobození nejistá.” I po dosažení neosobní záře brahmajyoti hrozí velké nebezpečí opětovného pádu do hmotného světa. Je-li možné poklesnout i z brahmajyoti, která je nad vyššími planetárními systémy tohoto hmotného světa, co potom říci o obyčejných yogīnech a karmīch, kteří mohou dosáhnout jen vyšších hmotných planet? Manželky obyvatel vyšších planetárních systémů tedy nehodnotily výsledky karmy, jñāny a yogy příliš vysoko.

4.23.28

Verš

sa vañcito batātma-dhruk
kṛcchreṇa mahatā bhuvi
labdhvāpavargyaṁ mānuṣyaṁ
viṣayeṣu viṣajjate

Synonyma

saḥ — on; vañcitaḥ — podvedený; bata — jistě; ātma-dhruk — závistivý vůči svému vlastnímu já; kṛcchreṇa — s velkými potížemi; mahatā — významnými činnostmi; bhuvi — v tomto světě; labdhvā — dosažením; āpavargyam — cesty osvobození; mānuṣyam — v lidské životní podobě; viṣayeṣu — smyslovému požitku; viṣajjate — oddává se.

Překlad

Kdo se v tomto hmotném světě zaměstnává činnostmi, které si vyžadují velké úsilí, a kdo po získání lidské životní podoby — jež dává příležitost osvobodit se od utrpení — přijme obtížné plodonosné jednání, toho je třeba považovat za podvedeného a závistivého vůči svému vlastnímu já.

Význam

Lidé v tomto hmotném světě se věnují mnoha různým činnostem jen proto, aby dosáhli špetky smyslového požitku. Karmī se zabývají velice obtížnými činnostmi — otevírají obrovské továrny, staví rozlehlá velkoměsta, dělají velké vědecké objevy a podobně. Jinými slovy, pořádají velice nákladné oběti, aby se mohli přemístit na vyšší planetární systémy. Yogīni usilují o podobný cíl tak, že podstupují nezáživné praktiky mystické yogy. Jñānī se zase zabývají filozofickou spekulací, aby se osvobodili ze zajetí hmotné přírody. Tímto způsobem každý vykonává velice obtížné činnosti pro pouhé uspokojení smyslů. Všichni tito lidé usilují o smyslový požitek (neboli viṣaya), jelikož požadují určité prostředky pro hmotnou existenci. Výsledky těchto činností jsou však ve skutečnosti dočasné. Kṛṣṇa Samotný prohlašuje v Bhagavad-gītě (7.23): antavat tu phalaṁ teṣām — “Plody (těch, kdo uctívají polobohy) jsou omezené a dočasné.” Činnosti yogīnů, karmīch a jñānīch nesou pomíjivé plody. Navíc Kṛṣṇa říká: tad bhavaty alpa-medhasām — “Jsou určeny pouze pro méně inteligentní lidi.” Slovo viṣaya označuje smyslový požitek. Karmī otevřeně prohlašují, že chtějí požitek pro své smysly. Yogīni ho chtějí také, ale na vyšší úrovni. Jejich touhou je předvádět nějaké zázračné výsledky praktikování yogy, a proto se usilovně snaží stát menším než nejmenší nebo větším než největší, stvořit celou planetu, jako je Země, nebo se jako moderní vědci proslavit vynalézáním mnoha úžasných strojů. Jñānī také usilují o uspokojení svých smyslů, neboť chtějí splynout s Nejvyšším. Cílem všech těchto činností je tedy ve větší či menší míře smyslový požitek. Bhakty ovšem uspokojování smyslů nezajímá; jsou spokojeni, když mohou sloužit Bohu. Přestože jsou spokojeni v každé situaci, neexistuje nic, co by nemohli získat, jelikož jsou zaměstnáni výhradně službou Pánu.

Manželky polobohů odsoudily ty, kdo uspokojují své smysly, slovem vañcita, “podvedení”. Ti, kdo takto jednají, ve skutečnosti zabíjejí sami sebe (ātma-hā). Ve Śrīmad-Bhāgavatamu (11.20.17) je uvedeno:

nṛ-deham ādyaṁ sulabhaṁ sudurlabhaṁ
plavaṁ sukalpaṁ guru-karṇadhāram
mayānukūlena nabhasvateritaṁ
pumān bhavābdhiṁ na taret sa ātma-hā

Když chce člověk přeplout velký oceán, potřebuje k tomu pevnou loď. Je řečeno, že tato lidská životní podoba je právě takovou lodí pro překonání oceánu nevědomosti. Je zde také možnost získat vedení dobrého navigátora, duchovního mistra, a milostí Kṛṣṇy se nám dostává příznivých větrů v podobě Kṛṣṇových pokynů. Lidské tělo je loď, pokyny Pána Kṛṣṇy jsou příznivé větry a duchovní mistr je navigátor, který dobře ví, jak napnout plachty, aby zachytily vítr, a jak kormidlovat loď k jejímu cíli. Pokud se však člověk nechopí této příležitosti, promarní výhodu své lidské životní podoby. Takto promarnit svůj čas a život je totéž jako spáchat sebevraždu.

Slovo labdhvāpavargyam je významné, protože podle Jīvy Gosvāmīho se āpavargyam neboli cesta osvobození nevztahuje na splynutí s neosobním Brahmanem, ale na sālokyādi-siddhi, což znamená dosažení planety, na které sídlí Nejvyšší Osobnost Božství. Existuje pět druhů osvobození a jeden se nazývá sāyujya-mukti neboli splynutí s Nejvyšším, s neosobní září Brahmanu. Jelikož ale z tohoto postavení můžeme znovu poklesnout do hmotného světa, Śrīla Jīva Gosvāmī prohlašuje, že naším jediným cílem v této lidské životní podobě má být návrat domů, zpátky k Bohu. Slova sa vañcitaḥ vyjadřují, že pokud někdo získal lidskou životní podobu, ale nepřipravuje se na návrat domů, zpátky k Bohu, je podvedený. Situace všech neoddaných, kteří se nechtějí vrátit k Bohu, je velice žalostná, neboť lidská životní podoba není určena k ničemu jinému než k vykonávání oddané služby.

4.23.29

Verš

maitreya uvāca
stuvatīṣv amara-strīṣu
pati-lokaṁ gatā vadhūḥ
yaṁ vā ātma-vidāṁ dhuryo
vainyaḥ prāpācyutāśrayaḥ

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — velký mudrc Maitreya pokračoval; stuvatīṣu — za oslavování; amara-strīṣu — manželkami nebeských obyvatel; pati-lokam — planety, na kterou dospěl její manžel; gatā — dosáhla; vadhūḥ — manželka; yam — kde; vā — nebo; ātma-vidām — ze seberealizovaných duší; dhuryaḥ — největší; vainyaḥ — syn krále Veny (Pṛthu Mahārāja); prāpa — získal; acyuta-āśrayaḥ — pod ochranou Nejvyšší Osobnosti Božství.

Překlad

Velký mudrc Maitreya pokračoval: Můj milý Viduro, zatímco spolu manželky nebeských obyvatel takto rozmlouvaly, královna Arci dosáhla téže planety jako její manžel Mahārāja Pṛthu, největší ze seberealizovaných duší.

Význam

Žena, jež zemře se svým manželem (vejde do plamenů spalujících jeho tělo), dosáhne podle védských písem téže planety jako on. Stejně jako v hmotném světě existuje Pitṛloka, je zde i planeta zvaná Patiloka. Slovo pati-loka v tomto verši však neoznačuje žádnou planetu tohoto hmotného vesmíru, neboť Pṛthu Mahārāja se jakožto největší ze seberealizovaných duší bezpochyby vrátil domů, zpátky k Bohu, a dosáhl jedné z vaikuṇṭhských planet. Královna Arci dospěla na Patiloku — nejedná se však o planetu hmotného světa, nýbrž o tutéž planetu, které dosáhl její manžel. I v hmotném světě platí, že když žena zemře se svým manželem, znovu se s ním v příštím životě spojí. Také Mahārāja Pṛthu a královna Arci se opět spojili v manželství na vaikuṇṭhských planetách. I tam existují manželské páry, ale nikdy spolu nemají sex a nerodí se jim děti. Manželé i manželky na vaikuṇṭhských planetách jsou neobyčejně krásní a navzájem se přitahují, ale neholdují sexu. Nepovažují ho za příliš přitažlivý, neboť jsou neustále pohrouženi ve vědomí Kṛṣṇy a v opěvování slávy Nejvyššího Pána.

Podle Bhaktivinoda Ṭhākura mohou manželé změnit svůj domov v místo, které se vyrovná Vaikuṇṭě, dokonce ještě během pobytu v tomto hmotném světě. I v tomto světě mohou žít na Vaikuṇṭě, pokud doma instalují Božstvo Pána a budou Mu sloužit podle pokynů śāster, pohrouženi ve vědomí Kṛṣṇy. Pak je nebudou sexuální podněty nikdy znepokojovat. To je test pokroku v oddané službě — pokročilého oddaného nikdy nepřitahuje sex. A jakmile dosáhne odpoutanosti od sexu a tomu odpovídající připoutanosti ke službě Pánu, potom skutečně pozná život na vaikuṇṭhských planetách. Z konečného hlediska vlastně žádný hmotný svět neexistuje; když ale člověk zapomene na službu Pánu a místo toho slouží svým smyslům, říká se o něm, že žije v hmotném světě.

4.23.30

Verš

ittham-bhūtānubhāvo ’sau
pṛthuḥ sa bhagavattamaḥ
kīrtitaṁ tasya caritam
uddāma-caritasya te

Synonyma

ittham-bhūta — takto; anubhāvaḥ — veliký, mocný; asau — ten; pṛthuḥ — král Pṛthu; saḥ — on; bhagavat-tamaḥ — nejlepší ze vznešených; kīrtitam — popsal; tasya — jeho; caritam — charakter; uddāma — vznešený; caritasya — ten, kdo má takové vlastnosti; te — tobě.

Překlad

Maitreya pokračoval: Mahārāja Pṛthu, největší ze všech oddaných, byl velice mocný a také laskavý, štědrý a velkodušný. Popsal jsem ti ho, jak nejlépe jsem dovedl.

Význam

Slovo bhagavattamaḥ je velmi významné, neboť bhagavat se obvykle vztahuje na Nejvyšší Osobnost Božství. Bhagavat je původem slova bhagavān, které znamená “Nejvyšší Osobnost Božství”. Někdy ovšem slovo bhagavān označuje i významné osobnosti, jako je Pán Brahmā, Pán Śiva či Nārada Muni. Tak je tomu i v případě Pṛthua Mahārāje, jenž je zde popsán jako nejlepší z bhagavānů, nejlepší ze vznešených. Takto lze oslovit jedině velkou osobnost, která projevuje neobyčejné schopnosti, dosáhla po svém odchodu nejvyššího cíle nebo zná rozdíl mezi poznáním a nevědomostí. Slovem bhagavān nelze v žádném případě označovat obyčejné osoby.

4.23.31

Verš

ya idaṁ sumahat puṇyaṁ
śraddhayāvahitaḥ paṭhet
śrāvayec chṛṇuyād vāpi
sa pṛthoḥ padavīm iyāt

Synonyma

yaḥ — každý, kdo; idam — toto; su-mahat — veliké; puṇyam — zbožné; śraddhayā — s velkou vírou; avahitaḥ — s napjatou pozorností; paṭhet — čte; śrāvayet — vysvětluje; śṛṇuyāt — poslouchá; vā — nebo; api — jistě; saḥ — ta osoba; pṛthoḥ — krále Pṛthua; padavīm — postavení; iyāt — dosáhne.

Překlad

Každý, kdo se s vírou a odhodláním zaobírá vznešenými vlastnostmi krále Pṛthua — ať už o nich čte či naslouchá sám, nebo je předává druhým — nepochybně dosáhne téže planety jako Pṛthu Mahārāja. I on se vrátí domů na vaikuṇṭhské planety, zpátky k Bohu.

Význam

Při vykonávání oddané služby se zvláště zdůrazňuje śravaṇaṁ kīrtanaṁ viṣṇoḥ. To znamená, že bhakti, oddaná služba, začíná nasloucháním o Viṣṇuovi a Jeho opěvováním. Když mluvíme o Viṣṇuovi, vztahuje se to i na vše, co se s Ním pojí. Pán Śiva prohlašuje v Śiva Purāṇě, že nejvyšším uctíváním je uctívání Viṣṇua, ale že ještě lepší je uctívání vaiṣṇavy nebo čehokoliv, co se pojí s Viṣṇuem. Zde je řečeno, že naslouchání o vaiṣṇavovi a jeho opěvování je stejně dobré jako naslouchání a opěvování, které se týká přímo Viṣṇua, neboť Maitreya uvedl, že každý, kdo pozorně naslouchá o Pṛthuovi Mahārājovi, dosáhne téže planety jako on. Viṣṇu a vaiṣṇava neznamenají dualitu — to se nazývá advaya-jñāna. Vaiṣṇava je stejně důležitý jako Viṣṇu, a proto Śrīla Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura napsal ve své Gurv-aṣṭace:

sākṣād-dharitvena samasta-śāstrair
uktas tathā bhāvyata eva sadbhiḥ
kintu prabhor yaḥ priya eva tasya
vande guroḥ śrī-caraṇāravindam

“Duchovní mistr je ctěn stejně jako Nejvyšší Pán, protože je Jeho nejdůvěrnějším služebníkem. To uznávají všechna zjevená písma a následují všechny autority. Proto se uctivě klaním lotosovým nohám svého duchovního mistra, který je pravým zástupcem Śrī Hariho.”

Nejvyšším vaiṣṇavou je duchovní mistr, který se neliší od Nejvyšší Osobnosti Božství. Je řečeno, že Pán Caitanya Mahāprabhu někdy zpíval jména gopī. Někteří z Jeho žáků Mu chtěli radit, aby místo nich zpíval jméno Kṛṣṇy, ale když to Caitanya Mahāprabhu slyšel, velice se na ně rozhněval. Tato neshoda dospěla tak daleko, že se Pán Caitanya rozhodl přijmout sannyās, protože v gṛhastha-āśramu Ho lidé nebrali příliš vážně. Důležité je, že jelikož Śrī Caitanya Mahāprabhu zpíval jména gopī, je uctívání gopī či oddaných Pána stejně dobré jako oddaná služba poskytovaná přímo Pánovi. I Pán Samotný řekl, že oddaná služba Jeho oddaným je lepší než služba nabízená přímo Jemu. Určitá skupina oddaných (sahajiyā) se zajímá pouze o Kṛṣṇovy osobní zábavy a pomíjí činnosti oddaných. Takový oddaný není příliš pokročilý; ten, kdo vidí oddaného a Pána na stejné úrovni, je pokročilejší.

4.23.32

Verš

brāhmaṇo brahma-varcasvī
rājanyo jagatī-patiḥ
vaiśyaḥ paṭhan viṭ-patiḥ syāc
chūdraḥ sattamatām iyāt

Synonyma

brāhmaṇaḥ — brāhmaṇové; brahma-varcasvī — ten, kdo získal sílu dosáhnout duchovního úspěchu; rājanyaḥ — královský řád; jagatī-patiḥ — král světa; vaiśyaḥ — třída obchodníků; paṭhan — čtením; viṭ-patiḥ — stane se pánem zvířat; syāt — stane se; śūdraḥ — třída dělníků; sattama-tām — postavení velkého oddaného; iyāt — dosáhne.

Překlad

Je-li ten, kdo naslouchá o vlastnostech Pṛthua Mahārāje, brāhmaṇou, bude plně obdařen bráhmanskou silou; je-li kṣatriyou, stane se králem světa; je-li vaiśyou, bude pánem jiných vaiśyů a mnoha zvířat, a je-li śūdrou, stane se tím nejvznešenějším oddaným.

Význam

Śrīmad-Bhāgavatam doporučuje každému stát se oddaným, bez ohledu na jeho postavení. Každý — ať už nemá žádné touhy (akāma), má mnohé touhy (sakāma) nebo touží po osvobození (mokṣa-kāma)—má uctívat Nejvyššího Pána a oddaně Mu sloužit. Takovým jednáním dosáhne veškeré dokonalosti v jakékoliv oblasti života. Proces oddané služby — zvláště naslouchání a opěvování — je tak mocný, že může každého přivést na úroveň dokonalosti. Tento verš se týká brāhmaṇů, kṣatriyů, vaiśyů a śūdrů, ale zde se jedná o brāhmaṇu narozeného v bráhmanské rodině, kṣatriyu narozeného v kšatrijské rodině, vaiśyu narozeného v rodině vaiśyů a śūdru v rodině šúdrů. Pouhým nasloucháním a opěvováním však může člověk dosáhnout dokonalosti bez ohledu na to, zda je brāhmaṇou, kṣatriyou, vaiśyou či śūdrou.

Narodit se v rodině brāhmaṇů ještě není rozhodující; je třeba mít bráhmanskou sílu, která se nazývá brahma-tejas. Narodit se v královské rodině také není vším; kṣatriya musí být schopen vládnout světu. Narodit se jako vaiśya rovněž nestačí; takový člověk musí vlastnit stovky či tisíce zvířat (zvláště krav) a vládnout dalším vaiśyům, jako tomu bylo v případě Nandy Mahārāje ve Vṛndāvanu. Nanda Mahārāja byl vaiśya, který vlastnil devět set tisíc krav a vládl mnoha pastevcům a pasáčkům krav. Člověk narozený v rodině śūdry může předčít i brāhmaṇu, přijme-li proces oddané služby a bude-li naslouchat o zábavách Pána a Jeho oddaných.

4.23.33

Verš

triḥ kṛtva idam ākarṇya
naro nāry athavādṛtā
aprajaḥ su-prajatamo
nirdhano dhanavattamaḥ

Synonyma

triḥ — třikrát; kṛtvaḥ — opakuje; idam — toto; ākarṇya — naslouchání; naraḥ — muž; nārī — žena; athavā — nebo; ādṛtā — s velkou úctou; aprajaḥ — bezdětný; su-praja-tamaḥ — obklopený mnoha dětmi; nirdhanaḥ — bez peněz; dhana-vat — boháč; tamaḥ — největší.

Překlad

Ať už muž či žena — každý, kdo s velkou úctou vyslechne toto vyprávění o Mahārājovi Pṛthuovi, bude mít mnoho dětí, je-li bezdětný, a stane se nejbohatším ze všech, je-li bez peněz.

Význam

Materialisté, kteří si velice libují v penězích a velkých rodinách, uctívají pro naplnění svých tužeb různé polobohy — zvláště bohyni Durgu, Pána Śivu a Pána Brahmu. Takoví materialisticky založení lidé se nazývají śriyaiśvarya-prajepsavaḥ. Śrī znamená “krása”, aiśvarya je “bohatství”, prajā jsou “děti” a īpsavaḥ znamená “ten, kdo chce mít”. Druhý zpěv Śrīmad-Bhāgavatamu popisuje, že pro různé druhy požehnání je třeba uctívat různé polobohy. Zde je však řečeno, že pouhým nasloucháním o životě a charakteru Mahārāje Pṛthua může člověk získat velké bohatství i mnoho dětí. Stačí, když bude číst a pochopí příběh, život a činnosti Pṛthua Mahārāje. Je doporučeno přečíst si je alespoň třikrát. Ti, kdo mají materiální problémy, získají z naslouchání o Nejvyšším Pánu a Jeho oddaných takový prospěch, že se nebudou muset obracet na žádného poloboha. Slovo suprajatamaḥ (“obklopený mnoha dětmi”) je velice důležité, neboť člověk může mít mnoho dětí, ale žádné z nich nemusí být kvalifikované. Zde se však říká (su-prajatamaḥ), že všechny takto získané děti budou plně kvalifikované co se týče vzdělání, bohatství, krásy i síly.

4.23.34

Verš

aspaṣṭa-kīrtiḥ suyaśā
mūrkho bhavati paṇḍitaḥ
idaṁ svasty-ayanaṁ puṁsām
amaṅgalya-nivāraṇam

Synonyma

aspaṣṭa-kīrtiḥ — neprojevený věhlas; su-yaśāḥ — velmi slavný; mūrkhaḥ — negramotný; bhavati — stane se; paṇḍitaḥ — učeným; idam — toto; svasti-ayanam — příznivý osud; puṁsām — člověka; amaṅgalya — nepřízeň osudu; nivāraṇam — zabraňuje.

Překlad

Ten, kdo třikrát vyslechne toto vyprávění, získá velký věhlas, pokud ho společnost neuznává, a stane se významným učencem, je-li negramotný. Naslouchání příběhu o Pṛthuovi Mahārājovi je tak příznivé, že odstraňuje všechno neštěstí.

Význam

V hmotném světě chce každý nějaký zisk, obdiv a dobrou pověst. Bude-li se člověk různými způsoby stýkat s Nejvyšším Pánem nebo Jeho oddaným, může velmi snadno zbohatnout po všech stránkách. Jakmile se někdo začne věnovat oddané službě a kázání, stane se velice slavným a důležitým, i když předtím nebyl známý nebo uznávaný ve společnosti. Co se týče vzdělání, může získat pověst velkého učence díky pouhému naslouchání Śrīmad-Bhāgavatamu a Bhagavad-gītě, jež popisují zábavy Pána a Jeho oddaných. Hmotný svět je na každém kroku plný nebezpečí, ale oddaný se nebojí, neboť oddaná služba je tak příznivá, že automaticky odstraňuje neštěstí všeho druhu. Jelikož je naslouchání o Pṛthuovi Mahārājovi jednou z činností oddané služby (śravaṇam), přirozeně přináší samé štěstí.

4.23.35

Verš

dhanyaṁ yaśasyam āyuṣyaṁ
svargyaṁ kali-malāpaham
dharmārtha-kāma-mokṣāṇāṁ
samyak siddhim abhīpsubhiḥ
śraddhayaitad anuśrāvyaṁ
caturṇāṁ kāraṇaṁ param

Synonyma

dhanyam — zdroj bohatství; yaśasyam — zdroj slávy; āyuṣyam — zdroj dlouhého života; svargyam — zdroj povýšení na nebeské planety; kali — věku Kali; mala-apaham — odstraňující znečištění; dharma — náboženství; artha — hospodářský rozvoj; kāma — smyslový požitek; mokṣāṇām — osvobození; samyak — zcela; siddhim — dokonalost; abhīpsubhiḥ — těmi, kdo si přejí; śraddhayā — s velkou úctou; etat — toto vyprávění; anuśrāvyam — musí poslouchat; caturṇām — čtyř; kāraṇam — příčina; param — nejvyšší.

Překlad

Nasloucháním příběhu o Pṛthuovi Mahārājovi se člověk může stát významnou osobností, prodloužit si život, získat přístup na nebeské planety a ochránit se před znečišťujícím vlivem tohoto věku Kali. Navíc tím prospěje věci náboženství, hospodářského rozvoje, smyslového požitku a osvobození. Pro materialistu, který se o tyto věci zajímá, je tedy po všech stránkách vhodné číst a naslouchat vyprávění o životě a charakteru Pṛthua Mahārāje.

Význam

Člověk, který čte a naslouchá vyprávění o životě a charakteru Pṛthua Mahārāje, se přirozeně stane oddaným, a tím budou jeho hmotné touhy automaticky splněny. Śrīmad-Bhāgavatam (2.3.10) proto doporučuje:

akāmaḥ sarva-kāmo vā
mokṣa-kāma udāra-dhīḥ
tīvreṇa bhakti-yogena
yajeta puruṣaṁ param

Chce-li se člověk vrátit domů, zpátky k Bohu; chce-li se stát čistým oddaným (akāma); přeje-li si hmotný blahobyt (sakāma neboli sarva-kāma) nebo touží-li splynout se září Nejvyššího Brahmanu (mokṣa-kāma), doporučuje se mu přijmout cestu oddané služby a naslouchat a opěvovat Pána Viṣṇua nebo Jeho oddaného. To je závěr celé védské literatury. Vedaiś ca sarvair aham eva vedyaḥ (Bg. 15.15). Účelem védského poznání je pochopit Kṛṣṇu a Jeho oddané. Vždy, když mluvíme o Kṛṣṇovi, máme na mysli také Jeho oddané, neboť Kṛṣṇa není nikdy sám. V žádném případě není nirviśeṣa nebo śūnya — bez rozmanitosti nebo prázdný. Kṛṣṇa je plný rozmanitosti, a kde je Kṛṣṇa, tam nemůže být prázdnota.

4.23.36

Verš

vijayābhimukho rājā
śrutvaitad abhiyāti yān
baliṁ tasmai haranty agre
rājānaḥ pṛthave yathā

Synonyma

vijaya-abhimukhaḥ — ten, kdo se chystá dobýt vítězství; rājā — král; śrutvā — naslouchání; etat — toto; abhiyāti — vyjede; yān — na voze; balim — daně; tasmai — jemu; haranti — odevzdávají; agre — předtím; rājānaḥ — jiní králové; pṛthave — králi Pṛthuovi; yathā — jako to činili.

Překlad

Když král, který se chystá nasednout na vůz, aby dobyl vítězství a vládu nad světem, třikrát přednese vyprávění o Pṛthuovi Mahārājovi, všichni podřízení králové mu budou automaticky odevzdávat všechny požadované daně — tak, jako je odevzdávali Mahārājovi Pṛthuovi — na jeho pouhý rozkaz.

Význam

Jelikož si kšatrijský král přirozeně přeje vládnout celému světu, chce si podřídit všechny ostatní krále. Tak tomu bylo i před mnoha lety, když Zemi vládl Mahārāja Pṛthu. Byl tehdy jediným vládcem této planety, stejně jako ještě před pěti tisíci lety Mahārāja Yudhiṣṭhira a Mahārāja Parīkṣit. Podřízení králové se někdy bouřili a hlavní vládce je musel jet potrestat. Přednášení příběhu o životě a charakteru Mahārāje Pṛthua se doporučuje dobyvačným králům, kteří chtějí naplnit svou touhu po vládě nad celým světem.

4.23.37

Verš

muktānya-saṅgo bhagavaty
amalāṁ bhaktim udvahan
vainyasya caritaṁ puṇyaṁ
śṛṇuyāc chrāvayet paṭhet

Synonyma

mukta-anya-saṅgaḥ — zbavený všeho hmotného znečištění; bhagavati — Nejvyšší Osobnosti Božství; amalām — čistá; bhaktim — oddaná služba; udvahan — vykonávající; vainyasya — syna Mahārāje Veny; caritam — charakter; puṇyam — zbožný; śṛṇuyāt — musí naslouchat; śrāvayet — musí vést druhé k naslouchání; paṭhet — a pokračovat ve čtení.

Překlad

Čistý oddaný, který praktikuje různé procesy oddané služby, může být v transcendentálním postavení, zcela pohroužený ve vědomí Kṛṣṇy, ale i on musí při vykonávání oddané služby naslouchat, číst a vést druhé k naslouchání o charakteru a životě Mahārāje Pṛthua.

Význam

Určití začínající oddaní si velice přejí naslouchat o zábavách Pána, zvláště kapitolám Śrīmad-Bhāgavatamu, které pojednávají o rāsa-līle. Takoví oddaní by se měli z tohoto pokynu poučit, že zábavy Mahārāje Pṛthua se neliší od zábav Nejvyšší Osobnosti Božství. Pṛthu Mahārāja byl ideální král, který předvedl veškeré nadání, když ukazoval, jak vládnout občanům, jak je vzdělávat, jak rozvíjet stát po hospodářské stránce, jak bojovat s nepřáteli, jak vykonávat velké oběti (yajñi) a podobně. Proto se těmto začínajícím oddaným, sahajiyům, doporučuje naslouchat, přednášet a vést další k naslouchání o činnostech Pṛthua Mahārāje, i když si o sobě mohou myslet, že jsou v transcendentálním postavení pokročilé oddané služby.

4.23.38

Verš

vaicitravīryābhihitaṁ
mahan-māhātmya-sūcakam
asmin kṛtam atimartyaṁ
pārthavīṁ gatim āpnuyāt

Synonyma

vaicitravīrya — ó synu Vicitravīryi (Viduro); abhihitam — vysvětlil; mahat — velké; māhātmya — velikost; sūcakam — probuzení; asmin — v tomto; kṛtam — vykonané; ati-martyam — neobyčejné; pārthavīm — ve spojení s Pṛthuem Mahārājem; gatim — pokrok, cíl; āpnuyāt — je třeba dosáhnout.

Překlad

Velký mudrc Maitreya pokračoval: Můj milý Viduro, co nejdůkladněji jsem ti vyložil vyprávění o Pṛthuovi Mahārājovi, které zvyšuje oddanost. Každý, kdo využije jeho prospěšnosti, se stejně jako Mahārāja Pṛthu vrátí zpátky domů, zpátky k Bohu.

Význam

Slovo śrāvayet, uvedené v minulém verši, vyjadřuje, že člověk nemá číst pouze sám pro sebe, ale také vést ke čtení a naslouchání druhé. To se nazývá kázání. Caitanya Mahāprabhu doporučoval totéž: yāre dekha, tāre kaha ’kṛṣṇa'-upadeśa (Cc. Madhya 7.128). “S každým, koho potkáš, mluv o pokynech, které dal Pán Kṛṣṇa, nebo mu řekni o příbězích o Kṛṣṇovi.” Příběh o oddané službě Pṛthua Mahārāje je stejně mocný jako vyprávění o činnostech Nejvyšší Osobnosti Božství. Mezi zábavami Pána a činnostmi Mahārāje Pṛthua bychom neměli dělat rozdíly a oddaný se má při každé příležitosti snažit vést druhé k tomu, aby o králi Pṛthuovi naslouchali. Nemá číst o jeho zábavách pouze pro svůj vlastní prospěch, ale také nabádat druhé, aby o nich četli a naslouchali. Takto může získat prospěch každý.

4.23.39

Verš

anudinam idam ādareṇa śṛṇvan
pṛthu-caritaṁ prathayan vimukta-saṅgaḥ
bhagavati bhava-sindhu-pota-pāde
sa ca nipuṇāṁ labhate ratiṁ manuṣyaḥ

Synonyma

anu-dinam — den za dnem; idam — toto; ādareṇa — s velkou úctou; śṛṇvan — naslouchá; pṛthu-caritam — vyprávění o Pṛthuovi Mahārājovi; prathayan — přednáší; vimukta — osvobozená; saṅgaḥ — společnost; bhagavati — Nejvyšší Osobnosti Božství; bhava-sindhu — oceán nevědomosti; pota — loď; pāde — Jehož lotosové nohy; saḥ — on; ca — také; nipuṇām — úplné; labhate — dosahuje; ratim — připoutanosti; manuṣyaḥ — osoba.

Překlad

Každý, kdo s velkou úctou a obdivem pravidelně čte, opěvuje a popisuje příběh o činnostech Mahārāje Pṛthua, jistě prohloubí svou neochvějnou víru a připoutanost k lotosovým nohám Pána. Pánovy lotosové nohy jsou lodí, na které lze přeplout oceán nevědomosti.

Význam

Významné je slovo bhava-sindhu-pota-pāde. Lotosové nohy Pána jsou známé jako mahat-padam — spočívá na nich celkový zdroj hmotné existence. Bhagavad-gītā (10.8) uvádí: ahaṁ sarvasya prabhavaḥ — vše pochází z Pána. Tento vesmírný projev, jenž je přirovnán k oceánu nevědomosti, rovněž spočívá na Jeho lotosových nohách. Pro čistého oddaného se proto tento velký oceán nevědomosti zmenšuje na minimum. Ten, kdo přijal útočiště u lotosových nohou Pána, nemusí oceán překonávat, neboť ho již překonal svým postavením u Pánových lotosových nohou. Každý se může upevnit ve službě lotosovým nohám Pána pomocí naslouchání a přednášení o slávě Pána nebo Jeho oddaného. Téhož postavení lze rovněž velice snadno dosáhnout pravidelným, každodenním vyprávěním příběhu o životě Pṛthua Mahārāje. V této souvislosti je rovněž významné slovo vimukta-saṅgaḥ. Jelikož se stýkáme se třemi kvalitami hmotné přírody, je naše postavení v tomto hmotném světě plné nebezpečí. Když se však pomocí śravaṇam a kīrtanam zapojíme do oddané služby Pánu, budeme okamžitě osvobozeni (vimukta-saṅga).

Takto končí Bhaktivedantovy výklady k dvacáté třetí kapitole čtvrtého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Mahārāja Pṛthu se vrací zpátky domů”.

KAPITOLA DVACÁTÁ ČTVRTÁ

Píseň Pána Śivy

4.24.1

Verš

maitreya uvāca
vijitāśvo ’dhirājāsīt
pṛthu-putraḥ pṛthu-śravāḥ
yavīyobhyo ’dadāt kāṣṭhā
bhrātṛbhyo bhrātṛ-vatsalaḥ

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — Maitreya pokračoval; vijitāśvaḥ — jménem Vijitāśva; adhirājā — hlavní král; āsīt — stal se; pṛthu-putraḥ — syn Mahārāje Pṛthua; pṛthu-śravāḥ — významných činností; yavīyobhyaḥ — mladším bratrům; adadāt — dal; kāṣṭhāḥ — různé strany; bhrātṛbhyaḥ — bratrům; bhrātṛ-vatsalaḥ — který měl své bratry velmi rád.

Překlad

Velký mudrc Maitreya pokračoval: Hlavním králem se stal Vijitāśva, nejstarší syn Mahārāje Pṛthua, který měl stejnou pověst jako jeho otec. Jelikož měl své mladší bratry velice rád, předal jim vládu nad různými světovými stranami.

Význam

V minulé kapitole popsal velký mudrc Maitreya život a charakter Mahārāje Pṛthua a nyní začíná hovořit o synech a vnucích v genealogické řadě jeho dynastie. Po smrti Mahārāje Pṛthua se králem světa stal jeho nejstarší syn, Vijitāśva. Měl své mladší bratry velice rád, a proto chtěl, aby vládli různým světovým stranám. Již od nepaměti se po smrti krále obvykle stává následovníkem jeho nejstarší syn. Když Zemi vládli Pāṇḍuovci, hlavním králem se stal Mahārāja Yudhiṣṭhira, nejstarší syn krále Pāṇḍua, a jeho mladší bratři mu pomáhali. Také mladší bratři krále Vijitāśvy byli pověřeni vládou nad různými světovými stranami.

4.24.2

Verš

haryakṣāyādiśat prācīṁ
dhūmrakeśāya dakṣiṇām
pratīcīṁ vṛka-saṁjñāya
turyāṁ draviṇase vibhuḥ

Synonyma

haryakṣāya — Haryakṣovi; adiśat — dal; prācīm — východní; dhūmrakeśāya — Dhūmrakeśovi; dakṣiṇām — jižní stranu; pratīcīm — západní stranu; vṛka-saṁjñāya — bratrovi, který se jmenoval Vṛka; turyām — severní stranu; draviṇase — dalšímu bratrovi jménem Draviṇa; vibhuḥ — pán.

Překlad

Východní stranu světa dal svému bratru Haryakṣovi, jižní stranu Dhūmrakeśovi, západní Vṛkovi a severní Draviṇovi.

4.24.3

Verš

antardhāna-gatiṁ śakrāl
labdhvāntardhāna-saṁjñitaḥ
apatya-trayam ādhatta
śikhaṇḍinyāṁ susammatam

Synonyma

antardhāna — zmizení; gatim — zisk; śakrāt — od krále Indry; labdhvā — dostal; antardhāna — jménem; saṁjñitaḥ — takto označený; apatya — děti; trayam — tři; ādhatta — počal; śikhaṇḍinyām — s Śikhaṇḍinī; su-sammatam — uznávané všemi.

Překlad

Mahārāja Vijitāśva dříve potěšil krále nebes Indru a dostal od něho jméno Antardhāna. Se svou manželkou, která se jmenovala Śikhaṇḍinī, počal tři syny, kteří později došli velkého uznání.

Význam

Mahārāja Vijitāśva byl známý jako Antardhāna, což znamená “zmizení”. Toto jméno dostal od Indry a vztahuje se na dobu, kdy Indra ukradl koně z obětní arény Mahārāje Pṛthua. Indra byl při krádeži pro ostatní neviditelný, ale syn Mahārāje Pṛthua, Vijitāśva, ho viděl. Přesto na něho nezaútočil. To svědčí o tom, že Mahārāja Vijitāśva respektoval osoby, které si to zaslouží. Dobře věděl, že Indra není obyčejný zloděj, i když kradl koně jeho otci. Indra je mocný polobůh a služebník Nejvyšší Osobnosti Božství, a Vijitāśva mu tedy ze sentimentu jeho špatné jednání vědomě prominul, což Indru velice potěšilo. Polobozi mají zvláštní mystickou schopnost, pomocí které se dokáží z vlastní vůle objevovat a mizet. Indra tuto schopnost udělil Vijitāśvovi, neboť s ním byl velice spokojený. Proto byl Vijitāśva nadále znám jako Antardhāna.

4.24.4

Verš

pāvakaḥ pavamānaś ca
śucir ity agnayaḥ purā
vasiṣṭha-śāpād utpannāḥ
punar yoga-gatiṁ gatāḥ

Synonyma

pāvakaḥ — jménem Pāvaka; pavamānaḥ — jménem Pavamāna; ca — také; śuciḥ — jménem Śuci; iti — takto; agnayaḥ — bozi ohně; purā — dříve; vasiṣṭha — velký mudrc Vasiṣṭha; śāpāt — následkem prokletí; utpannāḥ — nyní se narodili takto; punaḥ — opět; yoga-gatim — cíle mystické yogy; gatāḥ — dosáhli.

Překlad

Jeho tři synové se jmenovali Pāvaka, Pavamāna a Śuci. Dříve byli všichni tři polobohy ohně, ale následkem prokletí od velkého mudrce Vasiṣṭhy se stali syny Mahārāje Antardhāny. Byli tedy stejně mocní jako bozi ohně a pomocí mystické yogy také dosáhli tohoto svého původního postavení.

Význam

V Bhagavad-gītě (6.41-43) je řečeno, že ten, kdo poklesne při vykonávání yogy, bude povýšen na nebeské planety a poté, co si užije tamního hmotného pohodlí, sestoupí znovu na planetu Zemi, kde se narodí ve velice bohaté rodině nebo v rodině zbožného brāhmaṇy. Z toho plyne, že když polobozi poklesnou, sestoupí na Zemi jako synové velmi bohatých a zbožných rodin. V takových rodinách dostává živá bytost příležitost rozvíjet vědomí Kṛṣṇy, a tak dosáhnout svého vytouženého cíle. Synové Mahārāje Antardhāny byli dříve polobohy vládnoucími ohni. Později znovu získali své dřívější postavení a pomocí mystické síly se vrátili na nebeské planety.

4.24.5

Verš

antardhāno nabhasvatyāṁ
havirdhānam avindata
ya indram aśva-hartāraṁ
vidvān api na jaghnivān

Synonyma

antardhānaḥ — král jménem Antardhāna; nabhasvatyām — od své manželky Nabhasvatī; havirdhānam — jménem Havirdhāna; avindata — získal; yaḥ — jenž; indram — krále Indru; aśva-hartāram — který kradl koně patřícího jeho otci; vidvān api — přestože to věděl; na jaghnivān — nezabil.

Překlad

Mahārāja Antardhāna měl ještě manželku jménem Nabhasvatī, jež ho obšťastnila dalším synem, který se jmenoval Havirdhāna. Jelikož byl král Antardhāna velice shovívavý, nezabil poloboha Indru, když při oběti kradl koně patřícího jeho otci.

Význam

Z různých písem a Purāṇ se dozvídáme, že král nebes Indra byl velký odborník na krádeže a únosy. Dovedl ukrást cokoliv, aniž by ho majitel viděl, a rovněž unést manželku kohokoliv, aniž by byl přistižen. Jednou použil své schopnosti zmizet ke znásilnění manželky Gautamy Muniho a jako neviditelný také ukradl koně Mahārāje Pṛthua. V lidské společnosti jsou takové činy považovány za odporné, ale polobůh Indra kvůli nim nebyl považován za pokleslého. Přestože Antardhāna věděl, že Indra krade koně jeho otci, nezabil ho, neboť znal pravidlo, že dopustí-li se někdy mocná osobnost něčeho odporného, je třeba to přehlédnout. V Bhagavad-gītě (9.30) je jasně řečeno:

api cet sudurācāro
bhajate mām ananya-bhāk
sādhur eva sa mantavyaḥ
samyag vyavasito hi saḥ

Pán říká, že i když oddaný spáchá nějaký odporný čin, přesto má být na základě své neochvějné oddanosti Bohu považován za sādhua, zbožného člověka. Oddaní Pána nikdy nechtějí jednat hříšně, ale někdy se stane, že učiní něco odporného kvůli svým dřívějším zvykům. Takové činy se však nemají brát příliš vážně, neboť oddaní Pána jsou velice mocní, ať už žijí na nebeských planetách nebo zde na Zemi. Když bezděky spáchají něco odporného, nemá se na to brát zřetel, ale naopak je třeba to přehlédnout.

4.24.6

Verš

rājñāṁ vṛttiṁ karādāna-
daṇḍa-śulkādi-dāruṇām
manyamāno dīrgha-sattra-
vyājena visasarja ha

Synonyma

rājñām — králů; vṛttim — zdroj živobytí; kara — daně; ādāna — realizace; daṇḍa — potrestání; śulka — pokuty; ādi — a podobně; dāruṇām — které byly velice přísné; manyamānaḥ — jelikož takto uvažoval; dīrgha — dlouhá; sattra — oběť; vyājena — pod záminkou; visasarja — zanechal; ha — v minulosti.

Překlad

Kdykoliv musel Antardhāna jakožto nejvýše postavený král vybírat daně, trestat občany nebo je přísně pokutovat, nedělal to rád. Později proto plnění těchto povinností zanechal a věnoval se vykonávání různých obětí.

Význam

Zde je jasně vyjádřeno, že král někdy musí plnit povinnosti, které nejsou právě příjemné, jen proto, že je král. Také Arjunovi se nechtělo bojovat, jelikož bojovat proti svým příbuzným a zabíjet je není vůbec příjemné. Kṣatriyové však musí takové nepříjemné činnosti vykonávat jako svou povinnost. Mahārāja Antardhāna se necítil dobře, když vybíral daně a trestal občany za jejich zločiny, a proto se ve velice mladém věku vzdal královské moci pod záminkou vykonávání obětí.

4.24.7

Verš

tatrāpi haṁsaṁ puruṣaṁ
paramātmānam ātma-dṛk
yajaṁs tal-lokatām āpa
kuśalena samādhinā

Synonyma

tatra api — bez ohledu na jeho zaměstnání; haṁsam — ten, kdo odstraňuje neštěstí svých blízkých; puruṣam — Nejvyšší Osobě; parama-ātmānam — nejmilovanější Nadduši; ātma-dṛk — ten, kdo spatřil nebo realizoval své vlastní já; yajan — uctíváním; tat-lokatām — dosáhl téže planety; āpa — dosáhl; kuśalena — velice snadno; samādhinā — neustále v extázi.

Překlad

Mahārāja Antardhāna se sice zaobíral pořádáním obětí, ale jelikož byl seberealizovanou duší, velice inteligentně prokazoval oddanou službu Pánu, Jenž odstraňuje všechny obavy Svých oddaných. Takto pohroužen v extázi uctíval Nejvyššího Pána, a tím snadno dosáhl Jeho planety.

Význam

Oběti obvykle vykonávají ti, kdo touží po plodech svých činností, a proto je zde výslovně uvedeno (tatrāpi), že i když se Mahārāja Antardhāna navenek věnoval vykonávání obětí, jeho skutečným zaměstnáním byla oddaná služba formou naslouchání a opěvování. Vykonával tedy obvyklé oběti metodou saṅkīrtana-yajñi, jak je doporučeno:

śravaṇaṁ kīrtanaṁ viṣṇoḥ
smaraṇaṁ pāda-sevanam
arcanaṁ vandanaṁ dāsyaṁ
sakhyam ātma-nivedanam

(Bhāg. 7.5.23)

Oddaná služba se nazývá kīrtana-yajña a provozováním saṅkīrtana-yajñi lze velice snadno dosáhnout planety, na níž sídlí Nejvyšší Pán. Z pěti druhů osvobození se to, které představuje život s Pánem na stejné planetě, nazývá sālokya.

4.24.8

Verš

havirdhānād dhavirdhānī
vidurāsūta ṣaṭ sutān
barhiṣadaṁ gayaṁ śuklaṁ
kṛṣṇaṁ satyaṁ jitavratam

Synonyma

havirdhānāt — od Havirdhāny; havirdhānī — jméno Havirdhānovy manželky; vidura — ó Viduro; asūta — porodila; ṣaṭ — šest; sutān — synů; barhiṣadam — jménem Barhiṣat; gayam — jménem Gaya; śuklam — jménem Śukla; kṛṣṇam — jménem Kṛṣṇa; satyam — jménem Satya; jitavratam — jménem Jitavrata.

Překlad

Havirdhāna, syn Mahārāje Antardhāny, měl manželku jménem Havirdhānī. Ta porodila šest synů, kteří se jmenovali Barhiṣat, Gaya, Śukla, Kṛṣṇa, Satya a Jitavrata.

4.24.9

Verš

barhiṣat sumahā-bhāgo
hāvirdhāniḥ prajāpatiḥ
kriyā-kāṇḍeṣu niṣṇāto
yogeṣu ca kurūdvaha

Synonyma

barhiṣat — jménem Barhiṣat; su-mahā-bhāgaḥ — velice šťastlivý; hāvirdhāniḥ — jménem Hāvirdhāni; prajā-patiḥ — postavení Prajāpatiho; kriyā-kāṇḍeṣu — do plodonosných činností; niṣṇātaḥ — pohroužený; yogeṣu — do mystické yogy; ca — také; kuru-udvaha — ó nejlepší z Kuruovců (Viduro).

Překlad

Velký mudrc Maitreya pokračoval: Můj milý Viduro, Havirdhānův mocný syn Barhiṣat byl velkým odborníkem v pořádání různých plodonosných obětí a byl také zkušený v praktikování mystické yogy. Na základě svých neobyčejných schopností se stal Prajāpatim.

Význam

Na počátku stvoření neexistovalo mnoho živých bytostí, a proto mocné živé bytosti nebo polobozi dostávali za úkol působit jako Prajāpatiové — měli plodit děti a zvyšovat počet obyvatelstva. Existuje mnoho Prajāpatiů — někdy jsou tak označováni například Brahmā, Dakṣa či Manu — a Barhiṣat, syn Havirdhāny, se stal jedním z nich.

4.24.10

Verš

yasyedaṁ deva-yajanam
anuyajñaṁ vitanvataḥ
prācīnāgraiḥ kuśair āsīd
āstṛtaṁ vasudhā-talam

Synonyma

yasya — kterého; idam — toto; deva-yajanam — uspokojování polobohů pomocí obětí; anuyajñam — neustále obětoval; vitanvataḥ — vykonával; prācīna-agraiḥ — rozprostřel trávu kuśa tak, aby směřovala na východ; kuśaiḥ — tráva kuśa; āsīt — zůstávala; āstṛtam — rozptýlená; vasudhā-talam — po povrchu celé Země.

Překlad

Mahārāja Barhiṣat vykonával mnoho obětí po celém světě. Rozprostřel po zemi stébla trávy kuśa tak, že jejich vrcholky směřovaly na východ.

Význam

Jak je řečeno v minulém verši (kriyā-kāṇḍeṣu niṣṇātaḥ), Mahārāja Barhiṣat se důkladně zabral do plodonosných obětí. To znamená, že jakmile skončil jednu yajñu na jednom místě, začal v bezprostředním sousedství ihned vykonávat další. V současné době existuje podobná potřeba vykonávání saṅkīrtana-yajñi po celém světě. Hnutí pro vědomí Kṛṣṇy s tím již začalo na různých místech a vidíme, že se vždy shromáždí tisíce lidí, kteří se saṅkīrtana-yajñi zúčastní. Neviditelný příznivý vliv, který v této souvislosti působí, je třeba dále šířit po celém světě. Členové hnutí pro vědomí Kṛṣṇy by měli vykonávat jednu saṅkīrtana-yajñu za druhou, až dojde k tomu, že všichni lidé světa budou buď žertem, nebo vážně zpívat Hare Kṛṣṇa, Hare Kṛṣṇa, Kṛṣṇa Kṛṣṇa, Hare Hare / Hare Rāma, Hare Rāma, Rāma Rāma, Hare Hare, což jim přinese prospěch v podobě očisty srdce. Svaté jméno Pána (harer nāma) je tak mocné, že vibrace tohoto transcendentálního zvuku působí rovnocenně bez ohledu na to, zda je zpíváno žertem nebo vážně. V současné době není možné vykonávat opakované yajñi, jak to dělal Mahārāja Barhiṣat, ale můžeme vykonávat saṅkīrtana-yajñu, která nic nestojí. Každý si může kdekoliv sednout a zpívat Hare Kṛṣṇa, Hare Kṛṣṇa, Kṛṣṇa Kṛṣṇa, Hare Hare / Hare Rāma, Hare Rāma, Rāma Rāma, Hare Hare. Bude-li povrch této planety zaplaven zpěvem mantry Hare Kṛṣṇa, lidé na celém světě budou velmi, velmi šťastní.

4.24.11

Verš

sāmudrīṁ devadevoktām
upayeme śatadrutim
yāṁ vīkṣya cāru-sarvāṅgīṁ
kiśorīṁ suṣṭhv-alaṅkṛtām
parikramantīm udvāhe
cakame ’gniḥ śukīm iva

Synonyma

sāmudrīm — s dcerou oceánu; deva-deva-uktām — na radu nejvyššího poloboha, Pána Brahmy; upayeme — oženil se; śatadrutim — jménem Śatadruti; yām — kterou; vīkṣya — když viděl; cāru — velice přitažlivé; sarva-aṅgīm — všechny tělesné rysy; kiśorīm — mladá; suṣṭhu — dostatečně; alaṅkṛtām — ozdobená šperky; parikramantīm — když obcházela; udvāhe — při svatebním obřadu; cakame — přitahován; agniḥ — bůh ohně; śukīm — k Śukī; iva — jako.

Překlad

Mahārājovi Barhiṣatovi — od této chvíle známém jako Prācīnabarhi—nařídil nejvyšší polobůh, Pán Brahmā, aby se oženil s dcerou oceánu. Jmenovala se Śatadruti, byla velice mladá a její tělesné rysy byly nádherné. Když náležitě oděná a ozdobená přišla do svatební arény a začala ji obcházet, přitahovala boha ohně Agniho natolik, že zatoužil po její společnosti, stejně jako si chtěl kdysi užívat s Śukī.

Význam

V tomto verši je významné slovo suṣṭhv-alaṅkṛtām. Védský způsob je takový, že když se dívka vdává, bohatě a nádherně se ozdobí drahými sárí a šperky a během svatebního obřadu sedmkrát obejde ženicha. Poté na sebe ženich a nevěsta pohlédnou a začnou se navzájem přitahovat na celý život. Jakmile ženich vidí, že nevěsta je krásná, ihned mezi nimi vznikne silné pouto. Śrīmad-Bhāgavatam uvádí, že muži a ženy se navzájem přirozeně přitahují, a když se spojí v manželství, tato připoutanost ještě zesílí. Ženich, který je takto okouzlen, se snaží zařídit pěkný domov a také dobré pole pro pěstování obilí. Pak přijdou děti, přátelé, bohatství. Tak se čím dál více zaplétá do hmotného pojetí života a začíná uvažovat: “To je moje,” a “To já jednám.” Tímto způsobem se iluze hmotné existence prodlužuje donekonečna.

Slova śukīm iva jsou také významná, neboť když Śatadruti obcházela svého ženicha Prācīnabarhiho, bůh ohně Agni byl přitahován její krásou stejně, jako ho kdysi přitahovala krása Śukī, manželky Saptarṣiů. Bůh ohně byl za dávných časů přítomný na shromáždění Saptarṣiů, kde ho uchvátila krása Śukī, která rovněž prováděla toto obřadné obcházení. Agniho manželka jménem Svāhā na sebe tehdy vzala podobu Śukī a měla s Agnim pohlavní styk. Nejen bůh ohně Agni, ale také nebeský bůh Indra, a někdy dokonce i Pán Brahmā a Pán Śiva — všichni vysoce postavení polobozi — mohou kdykoliv propadnout sexuálnímu okouzlení. Pohlavní pud živých bytostí je tak silný, že hýbe celým hmotným světem. Sexuální přitažlivost je příčinou toho, proč živá bytost zůstává v hmotném světě a musí přijímat různé druhy těl. Blíže je popsána v následujícím verši.

4.24.12

Verš

vibudhāsura-gandharva-
muni-siddha-naroragāḥ
vijitāḥ sūryayā dikṣu
kvaṇayantyaiva nūpuraiḥ

Synonyma

vibudha — učení; asura — démoni; gandharva — obyvatelé Gandharvaloky; muni — velcí mudrci; siddha — obyvatelé Siddhaloky; nara — obyvatelé zemských planet; uragāḥ — obyvatelé Nāgaloky; vijitāḥ — uchváceni; sūryayā — novomanželkou; dikṣu — na všech stranách; kvaṇayantyā — cinkajícími; eva — pouze; nūpuraiḥ — jejími zvonečky na kotnících.

Překlad

Když se Śatadruti vdávala, všichni démoni, obyvatelé Gandharvaloky, velcí mudrci a obyvatelé Siddhaloky, zemských planet a Nāgaloky byli i přes svou vznešenost uchváceni cinkáním jejích nákotníčků.

Význam

Žena obvykle zkrásní, když poté, co se brzy vdala, porodí dítě. Rodit děti je přirozené poslání žen, a proto je žena rodící jedno dítě za druhým stále krásnější. Śatadruti byla ovšem tak krásná, že přitahovala celý vesmír již na svém svatebním obřadu. Pouhým cinkáním svých zvonečků na kotnících okouzlila všechny učené a vznešené polobohy. To naznačuje, že všichni polobozi chtěli vidět její úplnou krásu, ale nemohli, protože byla oblečená a bohatě ozdobená. Jelikož viděli pouze její nohy, upoutaly je nákotníčky, které jí při chůzi cinkaly. Jinými slovy, polobozi byli uchváceni pouhým zaslechnutím cinkání jejích nákotníčků. Nemuseli ani vidět celou její krásu. Někdy vidíme, jak muž propadne chtíči, když jen zaslechne cinkání náramků na rukách či zvonečků na kotnících žen, nebo jen zahlédne ženské sárí. Z toho plyne, že žena je úplným zastoupením māyi. Přestože Viśvāmitra Muni praktikoval se zavřenýma očima mystickou yogu, jeho transcendentální meditace skončila, když zaslechl cinkot náramků na rukách Menaky. Tak se stal její obětí a zplodil dítě, které je slavné po celém vesmíru jako Śakuntalā. Nikdo se tedy nemůže ochránit před kouzlem ženy — dokonce ani vznešený polobůh či obyvatel vyšších planet. Ženským svodům může uniknout jedině oddaný Pána, jehož přitahuje Kṛṣṇa. Koho přitahuje Kṛṣṇa, toho nemůže přitahovat iluzorní energie tohoto světa.

4.24.13

Verš

prācīnabarhiṣaḥ putrāḥ
śatadrutyāṁ daśābhavan
tulya-nāma-vratāḥ sarve
dharma-snātāḥ pracetasaḥ

Synonyma

prācīnabarhiṣaḥ — krále Prācīnabarhiho; putrāḥ — synové; śatadrutyām — v lůně Śatadruti; daśa — deset; abhavan — projevilo se; tulya — stejně; nāma — jméno; vratāḥ — slib; sarve — všichni; dharma — náboženství; snātāḥ — zcela pohrouženi do; pracetasaḥ — všichni byli označováni jako Pracetové.

Překlad

Král Prācīnabarhi zplodil v lůně Śatadruti deset synů. Všichni měli stejně blízko k náboženství a nazývali se Pracetové.

Význam

Slovo dharma-snātāḥ je významné, neboť všech deset synů bylo pohrouženo do náboženských činností. Navíc měli všechny dobré vlastnosti. Za dokonalého je pokládán ten, kdo je dokonale zbožný, dokonale plní své sliby spojené s oddanou službou, má dokonalé poznání, dokonale se chová a podobně. Všichni Pracetové byli na stejné úrovni dokonalosti.

4.24.14

Verš

pitrādiṣṭāḥ prajā-sarge
tapase ’rṇavam āviśan
daśa-varṣa-sahasrāṇi
tapasārcaṁs tapas-patim

Synonyma

pitrā — otcem; ādiṣṭāḥ — když jim bylo nařízeno; prajā-sarge — co se týče plození dětí; tapase — aby se podrobili askezi; arṇavam — do oceánu; āviśan — vstoupili; daśa-varṣa — deset let; sahasrāṇi — tisíc takových; tapasā — svou askezí; ārcan — uctívali; tapaḥ — askeze; patim — pána.

Překlad

Když Pracetům jejich otec nařídil, aby se oženili a plodili děti, vstoupili všichni do oceánu a deset tisíc let se podrobovali askezi. Tímto způsobem uctívali vládce veškeré askeze, Nejvyšší Osobnost Božství.

Význam

Velcí mudrci a asketové někdy odcházejí do Himalájí, aby se v ústraní skryli před vřavou světa. Zde se však ukazuje, že všichni Pracetové, synové Prācīnabarhiho, kteří chtěli podstoupit askezi na odloučeném místě, vstoupili do hlubin oceánu. Jelikož tam setrvali deset tisíc let, je zřejmé, že k tomu došlo v Satya-yuze, kdy se lidé dožívali sta tisíce let. Rovněž je významné, že svou askezí uctívali vládce askeze, Śrī Kṛṣṇu, Nejvyšší Osobnost Božství. Chce-li někdo podstupovat askezi, aby dosáhl nejvyššího cíle, musí získat přízeň Nejvyšší Osobnosti Božství. Pokud ji získal, rozumí se, že již veškerou askezi s úspěchem dokončil. Na druhou stranu bez dosažení dokonalosti — oddané služby — nemá jakákoliv askeze ve skutečnosti žádný význam, neboť nikdo nemůže jejím vykonáváním získat ty nejvyšší výsledky bez účasti Nejvyššího Pána. Jak je řečeno v Bhagavad-gītě (5.29), Pán Śrī Kṛṣṇa je vládcem veškeré askeze a všech obětí. Bhoktāraṁ yajña-tapasāṁ sarva-loka-maheśvaram. Vytoužený výsledek askeze lze tedy získat od Pána Kṛṣṇy.

Ve Śrīmad-Bhāgavatamu (3.33.7) je řečeno:

aho bata śva-paco 'to garīyān
yaj-jihvāgre vartate nāma tubhyam
tepus tapas te juhuvuḥ sasnur āryā
brahmānūcur nāma gṛṇanti ye te

I oddaný, který se narodil v rodině caṇḍālů — což je nejnižší možný původ v lidské společnosti — je slavný, jestliže zpívá svatá jména Pána, neboť tímto zpíváním jasně dokazuje, že již ve svém minulém životě podstoupil všechny druhy askeze. Kdo zpívá mahā-mantru (Hare Kṛṣṇa, Hare Kṛṣṇa, Kṛṣṇa Kṛṣṇa, Hare Hare / Hare Rāma, Hare Rāma, Rāma Rāma, Hare Hare), dosahuje milostí Pána Caitanyi nejvyšší úrovně dokonalosti, jíž dříve dosahovali lidé, kteří vstupovali do oceánu a podrobovali se askezi trvající deset tisíc let. Pokud nyní, v Kali-yuze, někdo nevyužije zpívání mantry Hare Kṛṣṇa, které se nabízí pokleslým lidským bytostem tohoto věku jako velká výhoda, je zřejmé, že je naprosto zmatený iluzorní energií Pána.

4.24.15

Verš

yad uktaṁ pathi dṛṣṭena
giriśena prasīdatā
tad dhyāyanto japantaś ca
pūjayantaś ca saṁyatāḥ

Synonyma

yat — to; uktam — řečené; pathi — na cestě; dṛṣṭena — během setkání; giriśena — Pánem Śivou; prasīdatā — velice uspokojeni; tat — to; dhyāyantaḥ — meditovali; japantaḥ ca — také zpívali; pūjayantaḥ ca — také uctívali; saṁyatāḥ — s velkou pozorností.

Překlad

Poté, co Prācīnabarhiho synové opustili domov, aby podstoupili askezi, setkali se s Pánem Śivou, který je ze své velké milosti poučil o Absolutní Pravdě. Všichni Pracetové meditovali o jeho pokynech, opěvovali je a uctívali s velkou péčí a pozorností.

Význam

Je jasné, že aby někdo mohl vykonávat askezi — či obecně jakýkoliv druh oddané služby — potřebuje vedení duchovního mistra. Zde je výslovně řečeno, že deset synů Mahārāje Prācīnabarhiho poctil svou přítomností Pán Śiva, který jim ze své velké laskavosti udělil pokyny ohledně praktikování askeze. Stal se ve skutečnosti jejich duchovním mistrem a oni jako žáci také vzali jeho slova natolik vážně, že pouhou meditací o jeho pokynech (dhyāyantaḥ) dosáhli dokonalosti. V tom spočívá tajemství úspěchu. Poté, co byl žák zasvěcen a získal pokyny od duchovního mistra, má o nich bez váhání začít uvažovat a nenechat se rozptylovat ničím jiným. To je také závěr Śrīly Viśvanātha Cakravartīho Ṭhākura, který při vysvětlování jednoho verše z Bhagavad-gīty (vyavasāyātmikā buddhir ekeha kuru-nandana, Bg. 2.41) poukazuje na to, že příkaz duchovního mistra je smyslem žákova života. Žák nemá uvažovat o tom, zda půjde zpátky domů, zpátky k Bohu — jeho první starostí má být, jak splní příkaz svého duchovního mistra. Má tedy neustále meditovat o pokynu duchovního mistra — to je dokonalá meditace. A má o něm nejen meditovat, ale také nalézt prostředky, jimiž ho dokonale uctí a vykoná.

4.24.16

Verš

vidura uvāca
pracetasāṁ giritreṇa
yathāsīt pathi saṅgamaḥ
yad utāha haraḥ prītas
tan no brahman vadārthavat

Synonyma

viduraḥ uvāca — Vidura se otázal; pracetasām — všech Pracetů; giritreṇa — Pánem Śivou; yathā — jako; āsīt — bylo; pathi — na cestě; saṅgamaḥ — setkání; yat — které; uta āha — řekl; haraḥ — Pán Śiva; prītaḥ — potěšený; tat — to; naḥ — nám; brahman — ó velký brāhmaṇo; vada — řekni; artha-vat — s jasným významem.

Překlad

Vidura se otázal Maitreyi: Můj milý brāhmaṇo, proč se Pracetové setkali na cestě s Pánem Śivou? Řekni mi prosím, jak došlo k tomuto setkání, čím tak potěšili Pána Śivu a jak je poučil. Takové rozhovory jsou jistě významné a já si přeji a žádám tě, abys ke mně byl milostivý a popsal mi je.

Význam

Kdykoliv probíhají nějaké důležité rozhovory mezi oddaným a Pánem nebo mezi vznešenými oddanými, měli bychom si velice přát, abychom je mohli slyšet. Když Sūta Gosvāmī přednášel Śrīmad-Bhāgavatam na setkání v Naimiṣāraṇyi, všichni velcí mudrci se ho také ptali na rozhovor mezi Mahārājem Parīkṣitem a Śukadevou Gosvāmīm, neboť byli přesvědčeni, že je stejně důležitý jako rozhovor mezi Pánem Kṛṣṇou a Arjunou. Tak jako dodnes každý dychtí po poznání námětu Bhagavad-gīty a dokonalém osvícení, které lze jeho prostřednictvím získat, i Vidura dychtil slyšet od velkého mudrce Maitreyi o rozhovoru mezi Pánem Śivou a Pracety.

4.24.17

Verš

saṅgamaḥ khalu viprarṣe
śiveneha śarīriṇām
durlabho munayo dadhyur
asaṅgād yam abhīpsitam

Synonyma

saṅgamaḥ — společnost; khalu — jistě; vipra-ṛṣe — ó nejlepší z brāhmaṇů; śivena — s Pánem Śivou; iha — v tomto světě; śarīriṇām — ti, kdo jsou uvězněni v hmotných tělech; durlabhaḥ — velice vzácná; munayaḥ — velcí mudrci; dadhyuḥ — pohroužení do meditace; asaṅgāt — odpoutaní od čehokoliv jiného; yam — s kým; abhīpsitam — touží.

Překlad

Velký mudrc Vidura pokračoval: Ó nejlepší z brāhmaṇů, živé bytosti uvězněné v hmotném těle se mohou jen velice těžko osobně setkat s Pánem Śivou. Dokonce ani velcí mudrci, kteří nejsou nijak hmotně připoutáni, se s ním nesetkají, přestože o setkání s ním neustále meditují.

Význam

Pán Śiva neinkarnuje, dokud k tomu nemá nějaký zvláštní důvod, a proto se s ním obyčejná osoba stěží setká. Pokud mu to však nařídí Nejvyšší Osobnost Božství, Pán Śiva sestoupí. V této souvislosti Padma Purāṇa uvádí, že Pán Śiva se ve věku Kali zjevil jako brāhmaṇa, aby kázal māyāvādskou filozofii, která není ničím jiným než určitým druhem budhistické filozofie. V Padma Purāṇě stojí:

māyāvādam asac-chāstraṁ
pracchannaṁ bauddham ucyate
mayaiva vihitaṁ devi
kalau brāhmaṇa-mūrtinā

Pán Śiva v rozhovoru s Pārvatī-devī předpověděl, že v přestrojení za sannyāsī-brāhmaṇu rozšíří māyāvādskou filozofii, aby odstranil filozofii Pána Buddhy. Tímto sannyāsīnem byl Śrīpāda Śaṅkarācārya. Aby odstranil důsledky budhismu a rozšířil filozofii Vedānty, musel přistoupit na určitý kompromis, a proto kázal filozofii monismu, jíž bylo v té době zapotřebí. Neexistoval jiný důvod, proč by měl kázat māyāvādskou filozofii. V současné době není māyāvādské ani budhistické filozofie třeba a Pán Caitanya je obě zavrhl. Toto hnutí pro vědomí Kṛṣṇy šíří filozofii Pána Caitanyi a odmítá filozofie obou māyāvādských škol. Budhistická i Śaṅkarova filozofie jsou, přísně vzato, pouze dvěma druhy māyāvādského jednání na úrovni hmotné existence. Ani jedna z nich nemá duchovní význam. Duchovní význam má jedině filozofie Bhagavad-gīty, která vrcholí odevzdáním se Nejvyšší Osobnosti Božství. Lidé obvykle uctívají Pána Śivu pro nějaké hmotné požehnání, a přestože ho osobně nevidí, získávají z jeho uctívání velký hmotný prospěch.

4.24.18

Verš

ātmārāmo ’pi yas tv asya
loka-kalpasya rādhase
śaktyā yukto vicarati
ghorayā bhagavān bhavaḥ

Synonyma

ātma-ārāmaḥ — spokojený sám v sobě; api — ačkoliv je; yaḥ — ten, kdo je; tu — ale; asya — tento; loka — hmotný svět; kalpasya — když je projevený; rādhase — ve prospěch jeho existence; śaktyā — energie; yuktaḥ — zaměstnané; vicarati — jedná; ghorayā — velice nebezpečný; bhagavān — vznešený; bhavaḥ — Śiva.

Překlad

Pán Śiva — nejmocnější polobůh, jehož předčí jedině Pán Viṣṇu—je soběstačný. I když nemá nic, oč by v hmotném světě usiloval, je ve prospěch jeho obyvatel neustále aktivní. Při tom ho doprovázejí jeho nebezpečné energie, jako je bohyně Kālī a bohyně Durgā.

Význam

Pán Śiva je známý jako největší oddaný Nejvyšší Osobnosti Božství — nejlepší za všech vaiṣṇavů (vaiṣṇavānāṁ yathā śambhuḥ). Má tedy také svou vaiṣṇavskou sampradāyu, učednickou posloupnost zvanou Rudra-sampradāya. Tak jako Brahma-sampradāya pochází přímo od Pána Brahmy, Rudra-sampradāya pochází přímo od Pána Śivy. Śiva je jednou z dvanácti velkých osobností, které uvádí Śrīmad-Bhāgavatam (6.3.20):

svayambhūr nāradaḥ śambhuḥ
kumāraḥ kapilo manuḥ
prahlādo janako bhīṣmo
balir vaiyāsakir vayam

Toto je dvanáct velkých autorit v kázání vědomí Boha. Jméno Śambhu označuje Pána Śivu. Jeho učednická posloupnost se také nazývá Viṣṇusvāmī-sampradāya a v současnosti je známá také jako Vallabha-sampradāya. Brahma-sampradāya je v současnosti známá jako Madhva-Gauḍīya-sampradāya. I když se Pán Śiva zjevil, aby kázal māyāvādskou filozofii, na konci své zábavy v podobě Śaṅkarācāryi kázal filozofii vaiṣṇavů: bhaja govindaṁ bhaja govindaṁ bhaja govindaṁ mūḍha-mate. V tomto verši třikrát zdůraznil nutnost uctívání Pána Kṛṣṇy, Govindy, a výslovně své stoupence varoval, že osvobození, mukti, nemohou získat pouhým žonglováním se slovy či gramatickými hříčkami. Má-li někdo skutečně vážný zájem dosáhnout mukti, musí uctívat Pána Kṛṣṇu. To je poslední pokyn Śrīpāda Śaṅkarācāryi.

Zde je uvedeno, že Pána Śivu vždy doprovází jeho hmotná energie (śaktyā ghorayā) v podobě bohyně Durgy či bohyně Kālī, která je vždy pod jeho kontrolou. Bohyně Kālī a Durgā mu slouží tím, že zabíjejí všechny asury (démony). Někdy se Kālī tak rozzuří, že zabíjí démony všeho druhu bez rozlišování. Na jednom známém obrázku má bohyně Kālī kolem krku girlandu z hlav asurů, v levé ruce drží useknutou hlavu a v pravé ruce velkou mačetu (khaḍga) na zabíjení asurů. Velké války jsou symbolická zastoupení toho, jak Kālī ničí asury, a bohyně Kālī tyto války ve skutečnosti také řídí.

sṛṣṭi-sthiti-pralaya-sādhana-śaktir ekā

(Brahma-saṁhitā 5.44)

Asurové se snaží naklonit si bohyni Kālī či Durgu tím, že ji uctívají hmotným bohatstvím, ale když je jejich chování již nesnesitelné, Kālī nerozlišuje a zabíjí je ve velkém. Asurové neznají tajemství energie Pána Śivy a raději uctívají bohyni Kālī či Durgu nebo Pána Śivu pro hmotný prospěch. Kvůli své démonské povaze se nechtějí odevzdat Pánu Kṛṣṇovi, jak popisuje Bhagavad-gītā (7.15):

na māṁ duṣkṛtino mūḍhāḥ
prapadyante narādhamāḥ
māyayāpahṛta-jñānā
āsuraṁ bhāvam āśritāḥ

Pán Śiva má velice nebezpečnou povinnost, jelikož musí zaměstnávat energii bohyně Kālī (nebo Durgy). Na jiném známém obrázku stojí bohyně Kālī na ležícím těle Pána Śivy, což naznačuje, že Śiva si někdy musí lehnout na zem, aby zastavil Kālī v jejím zabíjení asurů. Jelikož Pán Śiva ovládá mocnou hmotnou energii (bohyni Durgu), jeho stoupenci získávají v tomto hmotném světě velmi honosná postavení. Pod jeho vedením dostává oddaný Pána Śivy veškeré hmotné prostředky. Naproti tomu vaiṣṇava, oddaný Pána Viṣṇua, postupně pozbývá hmotného majetku, neboť Pán Viṣṇu Své oddané nepodvádí a nenechá je zaplétat se s hmotným vlastnictvím. Pán Viṣṇu dává Svým oddaným inteligenci zevnitř, jak uvádí Bhagavad-gītā (10.10):

teṣāṁ satata-yuktānāṁ
bhajatāṁ prīti-pūrvakam
dadāmi buddhi-yogaṁ taṁ
yena mām upayānti te

“Těm, kteří jsou Mi neustále oddáni a s láskou Mě uctívají, dávám pochopení, se kterým ke Mně mohou dospět.”

Pán Viṣṇu tedy dává Svému oddanému inteligenci potřebnou k pokroku na cestě zpátky domů, zpátky k Bohu. Jelikož oddaný nemá nic společného s jakýmkoliv druhem hmotného vlastnictví, nedostává se pod kontrolu bohyně Kālī či Durgy.

Pán Śiva má také na starosti tamo-guṇu, kvalitu nevědomosti v hmotném světě. Je řečeno, že jeho energie, bohyně Durgā, udržuje všechny živé bytosti v temnotě nevědomosti (yā devī sarva-bhūteṣu nidra-rūpaṁ saṁsthitā). Pán Brahmā i Pán Śiva jsou inkarnace Pána Viṣṇua, ale Pán Brahmā se stará o stvoření, zatímco Pán Śiva o zničení, které provádí za pomoci své hmotné energie, bohyně Kālī či Durgy. V tomto verši je tedy řečeno, že Pána Śivu doprovázejí nebezpečné energie (śaktyā ghorayā)—takové je jeho skutečné postavení.

4.24.19

Verš

maitreya uvāca
pracetasaḥ pitur vākyaṁ
śirasādāya sādhavaḥ
diśaṁ pratīcīṁ prayayus
tapasy ādṛta-cetasaḥ

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — velký mudrc Maitreya pokračoval; pracetasaḥ — všichni synové krále Prācīnabarhiho; pituḥ — otce; vākyam — slova; śirasā — na hlavu; ādāya — přijali; sādhavaḥ — všichni zbožní; diśam — směrem; pratīcīm — západním; prayayuḥ — odešli; tapasi — s odhodláním k askezi; ādṛta — vážně přijali; cetasaḥ — v srdci.

Překlad

Velký mudrc Maitreya pokračoval: Můj milý Viduro, díky své zbožnosti přijali všichni Prācīnabarhiho synové slova svého otce velmi vážně a celým srdcem. S těmito slovy na svých hlavách pak odešli západním směrem vyplnit otcovo nařízení.

Význam

Slovo sādhavaḥ (“zbožní” nebo “dobrého chování”) je velmi důležité, zvláště v současné době. Je odvozené od slova sādhu. Dokonalý sādhu je ten, kdo bez ustání oddaně slouží Nejvyšší Osobnosti Božství. Synové Prācīnabarhiho jsou popsáni jako sādhavaḥ vzhledem k jejich naprosté poslušnosti vůči svému otci. Otec, král a duchovní mistr jsou považováni za zástupce Nejvyšší Osobnosti Božství, a proto jim patří stejná úcta jako Nejvyššímu Pánu. Povinností otce, duchovního mistra a krále je usměrňovat své podřízené tak, aby se nakonec stali čistými oddanými Nejvyšší Osobnosti Božství. Taková je povinnost nadřízených; povinností podřízených je dokonale a disciplinovaně se řídit jejich pokyny. Slovo śirasā (“na svých hlavách”) je také významné, neboť Pracetové přijali pokyny svého otce a nesli je na svých hlavách, což znamená, že je přijali s naprostou odevzdaností.

4.24.20

Verš

sa-samudram upa vistīrṇam
apaśyan sumahat saraḥ
mahan-mana iva svacchaṁ
prasanna-salilāśayam

Synonyma

sa-samudram — poblíž oceánu; upa — víceméně; vistīrṇam — velice širokou a dlouhou; apaśyan — viděli; su-mahat — velikou; saraḥ — vodní nádrž; mahat — velká duše; manaḥ — mysl; iva — jako; su-accham — jasná; prasanna — radostní; salila — voda; āśayam — přijali útočiště ve.

Překlad

Na své cestě Pracetové spatřili vodní nádrž velkou téměř jako oceán. Voda tohoto jezera byla tak klidná, že připomínala mysl velké duše, a jeho obyvatelé, vodní živočichové, se zdáli být v útočišti takové nádrže velice klidní a šťastní.

Význam

Slovo sa-samudra znamená “blízko moře”. Jelikož vodní nádrž nebyla daleko od moře, připomínala záliv. Slovo upa, “víceméně”, lze použít mnoha způsoby, jako například ve slově upapati, které označuje “víceméně” manžela — tedy milence, který jedná jako manžel. Upa také znamená “větší”, “menší” či “bližší”. Zvážíme-li všechny tyto údaje, dojdeme k závěru, že vodní nádrž, kterou Pracetové na své cestě spatřili, byla ve skutečnosti velkým zálivem nebo jezerem. Na rozdíl od moře či oceánu s vysokými vlnami však byla velice klidná. Její voda byla tak jasná, že připomínala mysl nějaké velké duše. Možná existuje mnoho velkých duší — jñānī, yogīni a bhaktové neboli čistí oddaní se všichni nazývají “velké duše” — ale je velice vzácné je spatřit. Mezi yogīny a jñānīmi se můžeme setkat s mnoha velkými dušemi, ale se skutečně velkou duší — čistým oddaným Pána, který je Pánovi zcela odevzdán — se setkáme velice vzácně (sa mahātmā sudurlabhaḥ, Bg. 7.19). Mysl oddaného je vždy klidná a prostá tužeb, protože oddaný je vždy anyābhilāṣitā-śūnyam; nemá jinou touhu než sloužit Kṛṣṇovi jako Jeho osobní služebník, přítel, otec, matka nebo milostný partner. Oddaný je díky společnosti s Kṛṣṇou vždy klidný a mírný. Důležitý je také údaj, že všichni vodní živočichové v oné nádrži byli rovněž velice klidní. Jelikož žáci oddaného přijali útočiště u velké duše, jsou zcela klidní a nerozrušují je vlny hmotného světa.

Tento hmotný svět je často popisován jako oceán nevědomosti. Takový oceán je neustále rozbouřený. Mysl velkého oddaného se také podobá oceánu nebo rozlehlému jezeru, ale je zcela klidná. Jak uvádí Bhagavad-gītā (2.41): vyavasāyātmikā buddhir ekeha kuru-nandana. Ty, kdo neochvějně slouží Pánu, nic nevzruší. V Bhagavad-gītě (6.22) je rovněž řečeno: yasmin sthito na duḥkhena guruṇāpi vicālyate. Oddaný není vzrušený, ani když v jeho životě dochází k nepříznivým zvratům. Každý, kdo přijme útočiště u velké duše (velkého oddaného), dosáhne klidu. V Caitanya-caritāmṛtě (Madhya 19.149) je řečeno: kṛṣṇa-bhakta — niṣkāma, ataeva ’śānta'. Oddaný Pána Kṛṣṇy je vždy klidný, protože nemá žádné touhy, zatímco yogīni, karmī a jñānī mají mnoho tužeb, které chtějí uspokojit. Někdo může namítnout, že oddaní mají také touhu, neboť se chtějí vrátit domů, zpátky k Bohu, ale taková touha nevzrušuje mysl. Oddaný sice chce jít zpátky k Bohu, ale je spokojený v jakýchkoliv životních podmínkách. Proto je zde použito slovo mahan-manaḥ, které poukazuje na to, že vodní nádrž byla klidná jako mysl velkého oddaného.

4.24.21

Verš

nīla-raktotpalāmbhoja-
kahlārendīvarākaram
haṁsa-sārasa-cakrāhva-
kāraṇḍava-nikūjitam

Synonyma

nīla — modrý; rakta — červený; utpala — lotos; ambhaḥ-ja — rodící se z vody; kahlāra — další druh lotosu; indīvara — další druh lotosu; ākaram — důl; haṁsa — labutě; sārasa — jeřábi; cakrāhva — kachny tohoto jména; kāraṇḍava — ptáci tohoto jména; nikūjitam — ozývali se.

Překlad

V onom velkém jezeře rostly různé druhy lotosů. Některé byly modré a některé červené, některé kvetly v noci, jiné ve dne a další — jako lotos indīvara — navečer. Všechny společně tak pokrývaly jezero do té míry, že vypadalo jako velký důl těchto květin. Na jeho březích proto postávaly labutě, jeřábi, cakravākové, kāraṇḍavy a jiní krásní vodní ptáci.

Význam

Významné je slovo ākaram (“důl”), protože vodní nádrž vypadala jako důl na různé druhy lotosů. Některé lotosy kvetou ve dne, jiné v noci a další navečer, a podle toho mají různá jména a barvy. V onom jezeře se vyskytovaly všechny, a jelikož bylo tak klidné a pokryté lotosovými květy, stáli na jeho březích ušlechtilí ptáci, jako labutě, cakravākové a kāraṇḍavy, a zpívali své písně, čímž zvyšovali přitažlivost celého prostředí. Tak jako podle ovlivnění třemi kvalitami hmotné přírody existují různé druhy lidských bytostí, existují také různé druhy ptáků, zvířat, stromů a podobně. Vše se dělí podle vlivu tří kvalit hmotné přírody. Ptáci, jako jsou labutě a jeřábi, jež si libují v čistých vodách a lotosových květech, se liší od vran, které vyhledávají špinavá místa. Stejně tak existují lidé pod vlivem kvalit vášně a nevědomosti a lidé pod vlivem kvality dobra. Stvoření je tak rozmanité, že různorodost najdeme v každém společenství. Na březích jezera tedy žili všichni ušlechtilí ptáci, kteří si libovali v prostředí této velké nádrže plné lotosových květů.

4.24.22

Verš

matta-bhramara-sausvarya-
hṛṣṭa-roma-latāṅghripam
padma-kośa-rajo dikṣu
vikṣipat-pavanotsavam

Synonyma

matta — šílení; bhramara — čmeláci; sau-svarya — s hlasitým bzučením; hṛṣṭa — radostně; roma — chlupy na těle; latā — popínavé rostliny; aṅghripam — stromy; padma — lotosový květ; kośa — přeslen; rajaḥ — šafrán; dikṣu — na všechny strany; vikṣipat — rozptylující; pavana — vzduch; utsavam — festival.

Překlad

Okolo jezera rostly různé stromy a popínavé rostliny a kolem nich bzučeli šílení čmeláci. Vypadalo to, že se stromy radují z jejich sladkého bzučení, a ve vzduchu poletoval šafrán z lotosových květů. To vše vytvářelo takovou atmosféru, jako by tam probíhal velký festival.

Význam

Stromy a popínavé rostliny jsou další druhy živých bytostí. Když na ně čmeláci přilétají sbírat med, jsou jistě velice šťastné. Vítr také využije této příležitosti a začne rozptylovat pyl či šafrán z lotosových květů. To vše se pojí se sladkým hlasem labutí a klidem vodní hladiny. Pracetům připadalo, jako kdyby na tomto místě probíhal nepřetržitý festival. Z tohoto popisu je zřejmé, že Pracetové dospěli na Śivaloku, která se údajně nachází poblíž Himalájí.

4.24.23

Verš

tatra gāndharvam ākarṇya
divya-mārga-manoharam
visismyū rāja-putrās te
mṛdaṅga-paṇavādy anu

Synonyma

tatra — tam; gāndharvam — tóny; ākarṇya — uslyšeli; divya — nebeské; mārga — sladěné; manaḥ-haram — nádherné; visismyuḥ — žasli; rāja-putrāḥ — všichni synové krále Barhiṣata; te — ti všichni; mṛdaṅga — bubny; paṇava — kotle; ādi — vše dohromady; anu — neustále.

Překlad

Synové krále žasli, když slyšeli zvuk bubnů a kotlů spolu s dalšími sladěnými, na poslech příjemnými tóny.

Význam

Nejenže kolem jezera rostly různé květy a bylo tam mnoho živých bytostí, ale vzduchem se neslo také mnoho tónů. Prázdnota impersonalistů, v níž neexistuje rozmanitost, není ve srovnání s takovým prostředím nic příjemného. Skutečnou dokonalostí, které musí živá bytost dosáhnout, je sac-cid-ānanda — věčnost, poznání a blaženost. Impersonalisté popírají rozmanitost stvoření, a tudíž nemohou prožívat skutečnou transcendentální blaženost. Místo, na něž Pracetové dospěli, bylo sídlem Pána Śivy. Impersonalisté obvykle uctívají Pána Śivu, ale jeho sídlo nikdy nepostrádá rozmanitost. Ať už se tedy vydáme kamkoliv — na planetu Pána Śivy, Pána Viṣṇua či Pána Brahmy — všude existuje různorodost, kterou si mohou vychutnávat osoby na úrovni dokonalého poznání a blaženosti.

4.24.24-25

Verš

tarhy eva sarasas tasmān
niṣkrāmantaṁ sahānugam
upagīyamānam amara-
pravaraṁ vibudhānugaiḥ

tapta-hema-nikāyābhaṁ
śiti-kaṇṭhaṁ tri-locanam
prasāda-sumukhaṁ vīkṣya
praṇemur jāta-kautukāḥ

Synonyma

tarhi — právě v tu chvíli; eva — jistě; sarasaḥ — z vody; tasmāt — odtamtud; niṣkrāmantam — vystoupil; saha-anugam — v doprovodu velkých duší; upagīyamānam — oslavován svými následovníky; amara-pravaram — hlavní z polobohů; vibudha-anugaiḥ — se svými společníky; tapta-hema — roztavené zlato; nikāya-ābham — tělesné rysy; śiti-kaṇṭham — modré hrdlo; tri-locanam — se třema očima; prasāda — milostivý; su-mukham — krásný obličej; vīkṣya — viděli; praṇemuḥ — vzdali poklony; jāta — vzrušení; kautukāḥ — užaslí nad situací.

Překlad

Pracetové měli to štěstí, že viděli, jak se z vody se svými společníky vynořuje Pán Śiva, hlavní z polobohů. Jeho tělo zářilo jako roztavené zlato. Měl modré hrdlo a tři oči, jimiž milostivě hleděl na své oddané. Doprovázelo ho mnoho hudebníků, kteří ho oslavovali. Jakmile ho Pracetové uviděli, ihned mu ve velkém úžasu vzdali poklony a padli k jeho lotosovým nohám.

Význam

Slovo vibudhānugaiḥ znamená, že Pána Śivu vždy doprovázejí obyvatelé vyšších planet, známí jako Gandharvové a Kinnarové. Jsou velmi zkušení v hudební vědě a neustále ho uctívají. Na obrázcích má Pán Śiva obvykle bílou barvu — zde však vidíme, že jeho pleť není úplně bílá, ale spíše má barvu jako roztavené zlato; zářivě žlutou. Jelikož je Pán Śiva vždy nesmírně milostivý, nazývá se Āśutoṣa. Jako jediného z polobohů si ho mohou naklonit i ti nejnižší z lidí; stačí, když se mu jen pokloní a nabídnou mu listy bélového stromu (bilva). Proto se jmenuje Āśutoṣa, což znamená, že jej lze velice rychle potěšit.

Lidé, kteří prahnou po hmotném blahobytu, se obvykle pro požehnání obracejí na Pána Śivu. Ten je velice milostivý, a proto svým oddaným brzy dá, oč ho žádají. Této shovívavosti využívají démoni a někdy si od Pána Śivy vyžádají požehnání, která mohou být ostatním nebezpečná. Vṛkāsura si od něho například vyžádal požehnání, aby mohl zabít kohokoliv tím, že se dotkne jeho hlavy. Pán Śiva sice svým oddaným někdy velkomyslně dává taková požehnání, ale potíže nastanou, když s nimi vychytralí démoni chtějí nevhodně experimentovat. Když Vṛkāsura získal své požehnání, ihned se chtěl dotknout hlavy Pána Śivy. Oddaní Pána Viṣṇua si ovšem nic takového nepřejí a Pán Viṣṇu také Svým oddaným nedává požehnání, která by mohla ohrozit celý svět.

4.24.26

Verš

sa tān prapannārti-haro
bhagavān dharma-vatsalaḥ
dharma-jñān śīla-sampannān
prītaḥ prītān uvāca ha

Synonyma

saḥ — Pán Śiva; tān — je; prapanna-ārti-haraḥ — ten, kdo zažehnává veškerá nebezpečí; bhagavān — pán; dharma-vatsalaḥ — jemuž jsou velice drahé náboženské zásady; dharma-jñān — ty, kteří mají na paměti náboženské zásady; śīla-sampannān — dobrého chování; prītaḥ — potěšený; prītān — s mírným chováním; uvāca — mluvil s nimi; ha — v minulosti.

Překlad

Pracetové Pána Śivu potěšili, protože Pán Śiva je všeobecně ochráncem zbožných a mírných. Byl s princi velice spokojen a promluvil těmito slovy.

Význam

Viṣṇu neboli Kṛṣṇa, Nejvyšší Osobnost Božství, je známý jako bhakta-vatsala a zde vidíme, že Pán Śiva je označen jako dharma-vatsala. Tato slova samozřejmě označují toho, kdo žije podle náboženských zásad. To je zřejmé. Mají však ještě dodatečný význam: Pán Śiva někdy musí jednat s bytostmi, které jsou pod vlivem kvalit vášně a nevědomosti. Tyto osoby obvykle nejsou příliš zbožné a nejednají podle náboženských zásad; někdy se jim však podřizují, když uctívají Pána Śivu pro nějaký hmotný zisk. Jakmile Pán Śiva vidí, že se jeho oddaní řídí náboženskými zásadami, dá jim svá požehnání. Pracetové, Prācīnabarhiho synové, byli povahou velice zbožní a mírní, a proto s nimi byl Pán Śiva okamžitě spokojen. Bylo mu jasné, že jsou syny vaiṣṇavů, a proto přednesl následující modlitby Nejvyššímu Pánu.

4.24.27

Verš

śrī-rudra uvāca
yūyaṁ vediṣadaḥ putrā
viditaṁ vaś cikīrṣitam
anugrahāya bhadraṁ va
evaṁ me darśanaṁ kṛtam

Synonyma

śrī-rudraḥ uvāca — Pán Śiva začal hovořit; yūyam — vy všichni; vediṣadaḥ — krále Prācīnabarhiho; putrāḥ — synové; viditam — znám; vaḥ — vaše; cikīrṣitam — touhy; anugrahāya — abych vám projevil milost; bhadram — nechť je vám osud příznivý; vaḥ — vy všichni; evam — takto; me — moje; darśanam — audience; kṛtam — vykonali jste.

Překlad

Pán Śiva řekl: Jste všichni syny krále Prācīnabarhiho a já vám přeji vše nejlepší. Vím také, k čemu se chystáte, a proto se vám ukazuji, abych vám projevil svou milost.

Význam

Těmito slovy Pán Śiva vyjadřuje, že věděl, k čemu se princové chystali — chtěli uctívat Pána Viṣṇua přísnou askezí. Když se to Pán Śiva dozvěděl, velice ho to potěšilo. To ukáže další verš. Člověk, který ještě není oddaným Nejvyššího Pána, ale přeje si Mu sloužit, tedy získává požehnání polobohů v čele s jejich vůdcem, Pánem Śivou. Oddaný Nejvyššího Pána se proto nemusí snažit potěšit polobohy nezávisle — pouhým uctíváním Nejvyšší Osobnosti Božství je těší všechny najednou. Nemusí je také žádat o hmotná požehnání, jelikož polobozi jsou s ním spokojeni a automaticky mu dávají vše, co potřebuje. Polobozi jsou služebníky Pána a jsou připraveni pomáhat oddanému za všech okolností. Śrīla Bilvamaṅgala Ṭhākura proto řekl, že tomu, kdo vlastní čistou oddanost Nejvyššímu Pánovi, je připravena sloužit i bohyně osvobození — o bozích vládnoucích hmotnému bohatství ani nemluvě. Všichni polobozi jen čekají na příležitost sloužit oddanému. Oddaný Kṛṣṇy proto nemusí usilovat o hmotné bohatství či osvobození. Díky svému transcendentálnímu postavení v oddané službě získává všechen prospěch, který pochází z dharmy, arthy, kāmy a mokṣi.

4.24.28

Verš

yaḥ paraṁ raṁhasaḥ sākṣāt
tri-guṇāj jīva-saṁjñitāt
bhagavantaṁ vāsudevaṁ
prapannaḥ sa priyo hi me

Synonyma

yaḥ — kdokoliv; param — transcendentální; raṁhasaḥ — vládce; sākṣāt — přímo; tri-guṇāt — ze tří kvalit hmotné přírody; jīva-saṁjñitāt — živé bytosti zvané jīvy; bhagavantam — Nejvyšší Osobnosti Božství; vāsudevam — Kṛṣṇovi; prapannaḥ — odevzdaný; saḥ — on; priyaḥ — velice drahý; hi — nepochybně; me — mně.

Překlad

Pán Śiva pokračoval: Každý, kdo je odevzdaný Nejvyšší Osobnosti Božství, Kṛṣṇovi, vládci všeho — hmotné přírody i živých bytostí — je mi skutečně velice drahý.

Význam

Nyní Pán Śiva vysvětluje, proč se princům osobně ukázal — je to proto, že všichni tito princové jsou oddaní Pána Kṛṣṇy. Bhagavad-gītā (7.19) uvádí:

bahūnāṁ janmanām ante
jñānavān māṁ prapadyate
vāsudevaḥ sarvam iti
sa mahātmā sudurlabhaḥ

“Po mnoha zrozeních a smrtích se ten, kdo je skutečně obdařen poznáním, odevzdá Mně, jelikož ví, že jsem příčinou všech příčin a všeho, co existuje. Taková velká duše je velmi vzácná.”

Obyčejní lidé mohou spatřit Pána Śivu jen zřídka, a stejně zřídka lze spatřit oddaného zcela odevzdaného Vāsudevovi, Kṛṣṇovi, neboť taková osoba je velice vzácná (sa mahātmā sudurlabhaḥ). Proto přišel Pán Śiva právě za Pracety, neboť byli zcela odevzdáni Nejvyšší Osobnosti Božství, Vāsudevovi. Vāsudeva je rovněž uveden na začátku Śrīmad-Bhāgavatamu v mantře ’oṁ namo bhagavate vāsudevāya'. Jelikož je Vāsudeva nejvyšší pravda, Pán Śiva otevřeně prohlašuje, že ten, kdo je oddaným Pána Vāsudeva — kdo je odevzdaný Pánu Kṛṣṇovi — je mu skutečně velice drahý. Pána Vāsudeva, Kṛṣṇu, uctívají nejen obyčejné živé bytosti, ale i polobozi, jako Pán Śiva, Pán Brahmā a další. Yaṁ brahmā-varuṇendra-rudra-marutaḥ stuvanti divyaiḥ stavaiḥ (Bhāg. 12.13.1). Kṛṣṇu uctívá Pán Brahmā, Pán Śiva, Varuṇa, Indra, Candra a všichni ostatní polobozi. S oddaným je to stejné. Proto ten, kdo rozvíjí vědomí Kṛṣṇy, je velice drahý každému, kdo začíná zjišťovat a chápat, co vědomí Kṛṣṇy ve skutečnosti znamená. Všichni polobozi se také snaží zjistit, kdo je skutečně odevzdaný Pánu Vāsudevovi, a jelikož Pracetové takoví byli, Pán Śiva rád přišel, aby se s nimi setkal.

Pána Vāsudeva, Kṛṣṇu, popisuje Bhagavad-gītā jako Puruṣottamu. On je skutečný poživatel (puruṣa) a je také Nejvyšší (uttama). Užívá si všeho — prakṛti i puruṣi. Živá bytost, ovlivněná třemi kvalitami hmotné přírody, se snaží vládnout hmotnému světu, ale ve skutečnosti není puruṣou (poživatelem), ale prakṛti — jak popisuje Bhagavad-gītā (7.5): apareyam itas tv anyāṁ prakṛtiṁ viddhi me parām. Jīva neboli živá bytost je tedy ve skutečnosti prakṛti, okrajová energie Nejvyššího Pána, a jelikož je ve styku s hmotnou energií, snaží se panovat hmotné přírodě. To rovněž potvrzuje Bhagavad-gītā (15.7):

mamaivāṁśo jīva-loke
jīva-bhūtaḥ sanātanaḥ
manaḥ-ṣaṣṭhānīndriyāṇi
prakṛti-sthāni karṣati

“Živé bytosti v tomto podmíněném světě jsou Mé věčné dílčí části. Jelikož žijí podmíněným životem, těžce zápasí se šesti smysly, k nimž patří také mysl.”

Živá bytost se snaží vládnout hmotné přírodě, a kvůli tomu těžce zápasí o přežití. Její zápas o požitek je tak těžký, že si ani nemůže užívat hmotných zdrojů. Proto se někdy nazývá prakṛti nebo jīva, neboť patří k okrajové energii. Když je pokryta třemi kvalitami hmotné přírody, nazývá se jīva-saṁjñita. Existují dva druhy živých bytostí — jeden se nazývá kṣara a druhý akṣara. Kṣara označuje ty, kdo poklesli a jsou nyní podmínění, zatímco akṣara se vztahuje na ty, kdo podmínění nejsou. Naprostá většina živých bytostí žije v duchovním světě a nazývají se akṣara. Jsou v postavení Brahmanu, čisté duchovní existence, a liší se od těch, jež podmiňují tři kvality hmotné přírody.

Pán Kṛṣṇa, Vāsudeva, je výše než kṣara i akṣara, a proto Ho Bhagavad-gītā (15.18) označuje jako Puruṣottamu. Impersonalisté mohou prohlašovat, že Vāsudeva je neosobní Brahman, ale ten je ve skutečnosti podřízený Kṛṣṇovi, jak také potvrzuje Bhagavad-gītā (14.27): brahmaṇo hi pratiṣṭhāham. To, že je Kṛṣṇa zdrojem neosobního Brahmanu, dokládá i Brahma-saṁhitā (5.40): yasya prabhā prabhavato jagadaṇḍa-koṭi. Neosobní Brahman není nic jiného než záře Kṛṣṇy neboli paprsky Jeho těla, ve kterých se vznáší nesčetně mnoho vesmírů. Vāsudeva, Kṛṣṇa, je tedy v každém ohledu Nejvyšším Pánem a Śiva je velice spokojený s těmi, kdo se Mu zcela odevzdali. Kṛṣṇa si přeje úplné odevzdání, jak vyjadřuje v poslední kapitole Bhagavad-gīty (18.66): sarva-dharmān parityajya mām ekaṁ śaraṇaṁ vraja.

Velice významné je slovo sākṣāt, “přímo”. Existuje mnoho takzvaných oddaných, ale ve skutečnosti jsou to pouze karmī a jñānī, neboť nejsou přímo oddanými Pána Kṛṣṇy. Karmī někdy obětují výsledky svých činností Pánu Vāsudevovi — tyto oběti se nazývají karmārpaṇam a jsou považovány za plodonosné činnosti, neboť karmī pokládají Pána Viṣṇua za jednoho z polobohů, jako je Pán Śiva a Pán Brahmā. Jelikož je pro ně Pán Viṣṇu na stejné úrovni s polobohy, tvrdí, že odevzdat se polobohům je stejně dobré jako odevzdat se Vāsudevovi. Zde je toto tvrzení vyvrácené, neboť kdyby to byla pravda, Pán Śiva by řekl, že odevzdat se jemu, Pánu Vāsudevovi, Viṣṇuovi nebo Brahmovi je jedno a totéž. To však neříká, protože se sám odevzdává Vāsudevovi, a každý další, kdo se Vāsudevovi odevzdá, je mu velmi drahý. To zde dává otevřeně najevo. Znamená to, že Pánu Śivovi není drahý jeho vlastní oddaný, ale oddaný Pána Kṛṣṇy.

4.24.29

Verš

sva-dharma-niṣṭhaḥ śata-janmabhiḥ pumān
viriñcatām eti tataḥ paraṁ hi mām
avyākṛtaṁ bhāgavato ’tha vaiṣṇavaṁ
padaṁ yathāhaṁ vibudhāḥ kalātyaye

Synonyma

sva-dharma-niṣṭhaḥ — ten, kdo vykonává svou dharmu (zaměstnání); śata-janmabhiḥ — po sto zrození; pumān — živá bytost; viriñcatām — postavení Pána Brahmy; eti — získá; tataḥ — poté; param — výše; hi — jistě; mām — dosáhne mě; avyākṛtam — bez vychýlení; bhāgavataḥ — Nejvyšší Osobnosti Božství; atha — proto; vaiṣṇavam — čistý oddaný Pána; padam — postavení; yathā — jako; aham — já; vibudhāḥ — polobozi; kalā-atyaye — po zničení hmotného světa.

Překlad

Ten, kdo po sto životů řádně vykonává své předepsané povinnosti, se kvalifikuje pro postavení Brahmy, a pokud ještě více pokročí, může se dostat k Pánu Śivovi. Kdo se prostřednictvím čisté oddané služby přímo odevzdá Pánu Kṛṣṇovi či Viṣṇuovi, dosáhne okamžitě duchovních planet. Pán Śiva a další polobozi těchto planet dosáhnou po zničení hmotného světa.

Význam

Tento verš předkládá nejvyšší dokonalost evolučního procesu. Vaiṣṇavský básník Jayadeva Gosvāmī napsal: pralaya-payodhi-jale dhṛtavān asi vedam. Vraťme se k začátku vývoje od doby zničení (pralaya), kdy je celý vesmír zaplavený vodou. Tehdy žije mnoho ryb a jiných vodních živočichů. Po nich přijdou na řadu rostliny, stromy atd., později hmyz a plazi, dále ptáci, zvířata a lidské bytosti a nakonec civilizovaní lidé. Civilizovaný člověk stojí na křižovatce, odkud může udělat další evoluční pokrok v duchovním životě. Zde je řečeno (sva-dharma-niṣṭhaḥ), že v civilizovaném životě musí existovat sva-dharma, rozdělení společnosti podle činností a kvalifikace. To vyjadřuje Bhagavad-gītā (4.13):

cātur-varṇyaṁ mayā sṛṣṭaṁ
guṇa-karma-vibhāgaśaḥ

“Podle tří kvalit hmotné přírody a činností, které k nim náleží, jsem vytvořil čtyři třídy lidské společnosti.”

Civilizovaná lidská společnost je společností brāhmaṇů, kṣatriyů, vaiśyů a śūdrů, přičemž každý má řádně vykonávat své předepsané povinnosti podle toho, do které třídy náleží. Zde je uvedeno (sva-dharma-niṣṭhaḥ), že nezáleží na tom, zda je člověk brāhmaṇou, kṣatriyou, vaiśyou či śūdrou. Drží-li se svého postavení a řádně vykonává příslušnou povinnost, je považován za civilizovanou lidskou bytost; jinak není o nic lepší než zvíře. Rovněž je zde řečeno, že ten, kdo po sto životů vykonává svou předepsanou povinnost (sva-dharmu) — například když brāhmaṇa neustále jedná jako brāhmaṇa — bude povýšen na Brahmaloku, planetu, na které žije Pán Brahmā. Existuje také planeta zvaná Śivaloka či Sadāśivaloka, jež se nachází na rozhraní mezi duchovním a hmotným světem. Když ten, kdo dosáhl Brahmaloky, získá další kvalifikace, bude povýšen na Sadāśivaloku a dalším pokrokem se kvalifikuje ke vstupu na Vaikuṇṭhaloky. Vaikuṇṭhaloky jsou cílem pro všechny, včetně polobohů, a dosáhnout jich může oddaný, který netouží po hmotném prospěchu. Bhagavad-gītā (8.16) udává, že ani na Brahmaloce živá bytost neunikne hmotnému utrpení (ābrahma-bhuvanāl lokāḥ punar āvartino 'rjuna). Podobně ani na Śivaloce není v bezpečí, neboť tato planeta má okrajové postavení. Dosažením Vaikuṇṭhaloky však dosáhne nejvyšší životní dokonalosti a cíle evolučního procesu (mām upetya tu kaunteya punar janma na vidyate). Je zde tedy jinými slovy potvrzeno, že živá bytost v lidské společnosti, obdařená vyvinutým vědomím, musí začít praktikovat vědomí Kṛṣṇy, aby se ihned po opuštění těla mohla přemístit na Vaikuṇṭhaloku nebo Kṛṣṇaloku. Tyaktvā dehaṁ punar janma naiti mām eti so 'rjuna (Bg. 4.9). Oddaný, který je zcela pohroužen ve vědomí Kṛṣṇy a jehož nepřitahuje žádná jiná loka (planeta), včetně Brahmaloky a Śivaloky, bude okamžitě povýšen na Kṛṣṇaloku (mām eti). To je nejvyšší dokonalost života a evolučního procesu.

4.24.30

Verš

atha bhāgavatā yūyaṁ
priyāḥ stha bhagavān yathā
na mad bhāgavatānāṁ ca
preyān anyo ’sti karhicit

Synonyma

atha — proto; bhāgavatāḥ — oddaní; yūyam — vy všichni; priyāḥ — mně velmi drazí; stha — jste; bhagavān — Nejvyšší Osobnost Božství; yathā — jako; na — ani; mat — než já; bhāgavatānām — oddaných; ca — také; preyān — velmi drahý; anyaḥ — jiní; asti — je; karhicit — kdy.

Překlad

Jste všichni oddaní Nejvyšší Osobnosti Božství, a proto si vás vážím a ctím vás stejně jako Pána Osobně. Vím, že tak oddaní ctí také mě a že jsem jim velmi drahý. Nikdo nemůže být oddaným tak drahý jako já.

Význam

Je řečeno, že Pán Śiva je nejlepší ze všech oddaných (vaiṣṇavānāṁ yathā śambhuḥ). Z toho důvodu jsou všichni oddaní Pána Kṛṣṇy také jeho oddanými. Ve Vṛndāvanu existuje chrám Pána Śivy zvaný Gopīśvara. Gopī uctívaly nejen Pána Śivu, ale i Kātyāyanī neboli Durgu; jejich cílem však bylo získat přízeň Pána Kṛṣṇy. Oddaný Pána Kṛṣṇy není k Pánu Śivovi neuctivý — uctívá ho jako nejvznešenějšího Kṛṣṇova oddaného. Kdykoliv tedy oddaný uctívá Pána Śivu, modlí se k němu o Kṛṣṇovu přízeň; nežádá hmotný zisk. V Bhagavad-gītě (7.20) je řečeno, že lidé obvykle uctívají polobohy pro nějaký hmotný prospěch. Kāmais tais tair hṛta-jñānāḥ. Obracejí se na polobohy puzeni hmotným chtíčem, ale to není případ oddaného, neboť ten hmotnému chtíči nepodléhá. To je rozdíl mezi tím, jakou úctu má k Pánu Śivovi oddaný a v jaké úctě ho chová asura. Asura Pána Śivu uctívá, přijme od něho nějaké požehnání, ihned ho zneužije a nakonec je zabit Nejvyšším Pánem, který mu udělí osvobození.

Jelikož je Śiva velkým oddaným Nejvyššího Pána, má rád všechny Jeho oddané. Řekl Pracetům, že je má velice rád, protože jsou oddanými Nejvyšší Osobnosti Božství. A nebyl laskavý a milostivý pouze k Pracetům—každý oddaný Nejvyšší Osobnosti Božství je Pánu Śivovi velice drahý. Nejen že jsou mu oddaní drazí, ale navíc je ctí stejně jako Nejvyššího Pána. Také Pánovi oddaní uctívají Śivu jako nejdražšího oddaného Pána Kṛṣṇy, nikoliv jako nezávislou Osobnost Božství. Jedním druhem nāma-aparādhy (přestupků, kterých je třeba se vyvarovat při zpívání svatého jména) je považovat zpívání jména Hari a jména Hara (Śiva) za rovnocenné. Oddaným musí být vždy jasné, že Pán Viṣṇu je Nejvyšší Osobnost Božství a Pán Śiva je Jeho oddaný. Oddanému je třeba projevovat stejnou úctu jako Nejvyšší Osobnosti Božství, a někdy dokonce ještě větší. I Osobnost Božství Rāma, Samotný Nejvyšší Pán, někdy uctíval Pána Śivu. Když oddaného uctívá i Pán, proč by ho jiní oddaní neměli uctívat na stejné úrovni jako Pána? Takový je závěr: z tohoto verše je zřejmé, že požehnání, která dává Pán Śiva asurům, jsou pouhá formalita. Skutečně rád má toho, kdo je oddán Nejvyšší Osobnosti Božství.

4.24.31

Verš

idaṁ viviktaṁ japtavyaṁ
pavitraṁ maṅgalaṁ param
niḥśreyasa-karaṁ cāpi
śrūyatāṁ tad vadāmi vaḥ

Synonyma

idam — tato; viviktam — příslušná; japtavyam — kterou je třeba neustále zpívat; pavitram — nanejvýš čistá; maṅgalam — příznivá; param — transcendentální; niḥśreyasa-karam — velmi prospěšná; ca — také; api — jistě; śrūyatām — prosím poslouchejte; tat — to; vadāmi — říkám; vaḥ — vám.

Překlad

Nyní zazpívám jednu mantru, která je nejen transcendentální, čistá a příznivá, ale navíc je tou nejlepší modlitbou pro každého, kdo chce dosáhnout konečného životního cíle. Poslouchejte ji prosím pečlivě a pozorně.

Význam

Slovo viviktam je velice významné. Nikdo by neměl považovat modlitby přednesené Pánem Śivou za sektářské. Jsou naopak natolik důvěrné, že každý, kdo chce dosáhnout nejvyššího blahobytu či konečného životního cíle, musí přijmout pokyny Pána Śivy — modlit se k Nejvyššímu Pánu a oslavovat Ho stejně, jak to dělal Śiva samotný.

4.24.32

Verš

maitreya uvāca
ity anukrośa-hṛdayo
bhagavān āha tāñ chivaḥ
baddhāñjalīn rāja-putrān
nārāyaṇa-paro vacaḥ

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — velký světec Maitreya pokračoval; iti — takto; anukrośa-hṛdayaḥ — velice laskavého srdce; bhagavān — pán; āha — řekl; tān — Pracetům; śivaḥ — Pán Śiva; baddha-añjalīn — kteří stáli se sepjatýma rukama; rāja-putrān — synové krále; nārāyaṇa-paraḥ — Pán Śiva, velký oddaný Nārāyaṇa; vacaḥ — slova.

Překlad

Velký mudrc Maitreya pokračoval: Vznešený Pán Śiva, velký oddaný Pána Nārāyaṇa, ze své bezpříčinné milosti hovořil dále k synům krále, kteří stáli se sepjatýma rukama.

Význam

Pán Śiva sám od sebe přišel požehnat synům krále a udělat pro ně něco prospěšného. Osobně předzpíval mantru, aby zvýšil její účinnost, a doporučil ji zpívat královým synům (rāja-putrům). Každá mantra získá na síle, když ji zpívá velký oddaný. Přestože je mahā-mantra Hare Kṛṣṇa mocná sama o sobě, žák ji při zasvěcení dostává od svého duchovního mistra, neboť když ji zpívá on, její moc ještě vzroste. Pán Śiva poradil synům krále, aby ho pozorně poslouchali, neboť nepozorné naslouchání je přestupkem.

4.24.33

Verš

śrī-rudra uvāca
jitaṁ ta ātma-vid-varya-
svastaye svastir astu me
bhavatārādhasā rāddhaṁ
sarvasmā ātmane namaḥ

Synonyma

śrī-rudraḥ uvāca — Pán Śiva promluvil; jitam — sláva; te — Tobě; ātma-vit — seberealizovaný; varya — nejlepší; svastaye — příznivému; svastiḥ — přízeň; astu — nechť je; me — moje; bhavatā — Tebou; ārādhasā — zcela dokonalým; rāddham — hodný uctívání; sarvasmai — Nejvyšší Duše; ātmane — Nejvyšší Duši; namaḥ — poklony.

Překlad

Pán Śiva se obrátil na Nejvyšší Osobnost Božství s následující modlitbou: Sláva Tobě, ó Nejvyšší Osobnosti Božství, nejvznešenější ze všech seberealizovaných duší. Jelikož jsi vždy příznivě nakloněný seberealizovaným osobám, přeji si, abys mi věnoval Svou přízeň. Jsi hoden uctívání na základě Svých naprosto dokonalých pokynů. Jsi Nadduše, a proto se Ti klaním jako nejvyšší živé bytosti.

Význam

Jakmile Pán inspiruje oddaného, aby Mu složil modlitbu, oddaný Ho ihned začne velebit slovy: “Sláva Tobě, můj Pane!” Pán je oslavovaný, protože je považován za hlavní ze všech seberealizovaných duší. Ve Vedách (Kaṭha Upaniṣad 2.2.13) je řečeno: nityo nityānāṁ cetanaś cetanānām — Nejvyšší Bytost, Osobnost Božství, je hlavní živou bytostí mezi všemi živými bytostmi. Existují různé druhy individuálních živých bytostí — některé z nich žijí v tomto hmotném světě a jiné v duchovním. Ty, které jsou v duchovním světě, se nazývají “zcela seberealizované”, neboť na duchovní úrovni živá bytost nezapomíná na svou službu Pánu. Proto jsou všichni obyvatelé duchovního světa, kteří oddaně slouží Pánu, věčně neochvějní, neboť chápou postavení Nejvyšší Bytosti a také své přirozené individuální postavení. Pán je tedy známý jako nejdokonalejší seberealizovaná duše mezi seberealizovanými dušemi. Nityo nityānāṁ cetanaś cetanānām. Když je individuální duše upevněná ve svém poznání Pána jakožto Nejvyšší Bytosti, nachází se v dokonale příznivém postavení. Pán Śiva se zde modlí, aby milostí Pána mohl v tomto postavení zůstat věčně.

Nejvyšší Pán je naprosto dokonalý a Sám učí, že kdo Ho uctívá, dosáhne také dokonalosti. Bhagavad-gītā (15.15) uvádí: mattaḥ smṛtir jñānam apohanaṁ ca. Pán sídlí jako Nadduše v srdci každého, ale ke Svým oddaným je tak laskavý, že jim udílí pokyny, jak mohou dále pokročit. Když přijímají pokyny z naprosto dokonalého zdroje, nemohou se dostat na scestí. To rovněž potvrzuje Bhagavad-gītā (10.10): dadāmi buddhi-yogaṁ taṁ yena mām upayānti te. Pán je neustále připraven dát čistému oddanému pokyny, které mu pomohou k dalšímu pokroku v oddané službě. Protože Pán dává pokyny jako sarvātmā, Nadduše, Śiva se Mu klaní se slovy sarvātmā ātmane namaḥ. Individuální duše se nazývá ātmā a Pán se nazývá také ātmā či Paramātmā. Jelikož sídlí v srdci každého, je známý jako nejvyšší ātmā, a proto Mu oddaní vzdávají veškeré poklony. V této souvislosti si můžeme připomenout modlitbu královny Kuntī v prvním zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu (1.8.20):

tathā paramahaṁsānāṁ
munīnām amalātmanām
bhakti-yoga-vidhānārthaṁ
kathaṁ paśyema hi striyaḥ

Pro paramahaṁsy, nejpokročilejší oddané, kteří jsou zcela prosti veškerého znečištění hmotného světa, má Pán neustále připravené pokyny. Takové vznešené oddané vždy poučuje, jak mohou zůstat pevní v oddané službě. O podobném námětu pojednává verš ātmārāma (Bhāg. 1.7.10):

ātmārāmāś ca munayo
nirgranthā apy urukrame
kurvanty ahaitukīṁ bhaktim
ittham-bhūta-guṇo hariḥ

Slovo ātmārāma označuje ty, kdo se nezajímají o hmotný svět a usilují pouze o duchovní realizaci. Tyto seberealizované osoby se obvykle dělí do dvou kategorií — na impersonalisty a personalisty. I impersonalisté se však stanou oddanými, když je upoutají transcendentální osobní vlastnosti Pána. Pán Śiva chtěl tedy zůstat neochvějným oddaným Nejvyšší Osobnosti Božství, Vāsudeva. Jak vysvětlí následující verše, Pán Śiva si nikdy nepřeje splynout s Nejvyšším Pánem jako impersonalisté. Naopak — považuje za štěstí, zůstane-li neochvějný v pochopení Pána jako Nejvyšší Bytosti. S tímto pochopením lze realizovat, že všechny živé bytosti včetně Pána Śivy, Pána Brahmy a dalších polobohů jsou služebníky Nejvyšší Osobnosti Božství.

4.24.34

Verš

namaḥ paṅkaja-nābhāya
bhūta-sūkṣmendriyātmane
vāsudevāya śāntāya
kūṭa-sthāya sva-rociṣe

Synonyma

namaḥ — klaním se Tobě; paṅkaja-nābhāya — Nejvyššímu Pánu, z Jehož pupku vyrůstá lotosový květ; bhūta-sūkṣma — smyslové předměty; indriya — smysly; ātmane — původ; vāsudevāya — Pánu Vāsudevovi; śāntāya — vždy klidnému; kūṭa-sthāya — neměnnému; sva-rociṣe — nejvyšší záři.

Překlad

Můj Pane, jsi původem stvoření prostřednictvím lotosového květu, který vyrůstá z Tvého pupku. Jsi nejvyšším vládcem smyslů a smyslových předmětů a také všeprostupujícím Vāsudevem. Setrváváš v naprostém klidu a nepodléháš šesti změnám, jelikož jsi sebeozařující.

Význam

Pán v podobě Garbhodakaśāyī Viṣṇua leží na oceánu Garbha uvnitř tohoto vesmíru a z Jeho pupku vyrůstá lotos. Z tohoto lotosu se rodí Pán Brahmā a jím začíná stvoření hmotného světa. Nejvyšší Osobnost Božství, Garbhodakaśāyī Viṣṇu, je tedy původem hmotných smyslů a smyslových předmětů. Jelikož se Pán Śiva považuje za jeden z výtvorů hmotného světa, jeho smysly podléhají vládě nejvyššího stvořitele. Nejvyšší Pán je rovněž známý jako Hṛṣīkeśa, vládce smyslů, což vyjadřuje, že vytváří naše smysly a smyslové předměty. Proto může také naše smysly ovládat a ze Své milosti je zapojit do služby Pánu smyslů. V podmíněném stavu živá bytost zápasí v hmotném světě a zaměstnává své smysly hmotným požitkem. Pokud ji však Nejvyšší Osobnost Božství obdaří Svou milostí, může tytéž smysly zaměstnat službou Pánu. Pán Śiva si přeje, aby se nenechal unést hmotnými smysly a mohl neustále sloužit Pánu, neznečištěn hmotnými vlivy. Milostí všeprostupujícího Pána Vāsudeva a s jeho pomocí může živá bytost zaměstnat své smysly oddanou službou, aniž by se odchýlila, tak jako jedná bez odchýlení Nejvyšší Pán.

Slova śāntāya kūṭa-sthāya sva-rociṣe jsou velmi významná. Pána nevzrušují vlivy hmotného světa, přestože se v něm nachází. Podmíněné duše jsou ovšem vzrušeny šesti druhy změn — hladem, žízní, zármutkem, iluzí, stářím a umíráním. Obyčejné živé bytosti se těmito podmínkami hmotného světa nechají velice snadno ošálit, ale Nejvyšší Osobnost Božství jakožto Nadduši, Vāsudeva, tyto změny nikdy nevzruší. Proto je zde řečeno (kūṭa-sthāya), že Pán je vždy klidný a nevzrušený díky Své moci, kterou popisují slova sva-rociṣe. Vyjadřují, že Ho ozařuje Jeho vlastní transcendentální postavení. Přestože se individuální duše nachází ve světle Nejvyššího, kvůli své nepatrnosti z něho někdy poklesne do hmotného, podmíněného života. Pán však takovému podmínění nepodléhá, a proto je označen jako sebeozařující. Každá podmíněná duše v tomto hmotném vesmíru tedy může zůstat naprosto dokonalá, je-li pod ochranou Vāsudeva neboli zaměstnána oddanou službou.

4.24.35

Verš

saṅkarṣaṇāya sūkṣmāya
durantāyāntakāya ca
namo viśva-prabodhāya
pradyumnāyāntar-ātmane

Synonyma

saṅkarṣaṇāya — vládci spojení; sūkṣmāya — neprojeveným jemnohmotným složkám; durantāya — nepřemožitelnému; antakāya — vládci rozkladu; ca — také; namaḥ — poklony; viśva-prabodhāya — vládci vývoje vesmíru; pradyumnāya — Pánu Pradyumnovi; antaḥ-ātmane — Nadduši v srdci každého.

Překlad

Můj drahý Pane, jsi původem jemnohmotných složek, Pánem všeho spojování i rozkladu (vládnoucím Božstvem jménem Saṅkarṣaṇa) a Pánem veškeré inteligence (vládnoucím Božstvem Pradyumnou). Vzdávám Ti proto uctivé poklony.

Význam

Celý vesmír udržuje spojující síla Pána, který se v této úloze jmenuje Saṅkarṣaṇa. Materialističtí vědci sice objevili zákon gravitace, která udržuje hmotné předměty pohromadě, ale Pán všeho spojování může také přivodit zničení ohněm sálajícím z Jeho úst. To je popsáno v jedenácté kapitole Bhagavad-gīty v rámci popisu vesmírné podoby Pána. Pán spojování tento svět prostřednictvím Své energie rozkladu také ničí. Saṅkarṣaṇa je Pánem spojování a rozkladu, zatímco Pradyumna, další aspekt Pána Vāsudeva, se stará o růst a udržování vesmíru. Významné je slovo sūkṣmāya, protože v tomto hrubohmotném těle existují ještě jemnohmotná těla — mysl, inteligence a ego. Pán ve Svých různých aspektech (Vāsudeva, Aniruddha, Pradyumna a Saṅkarṣaṇa) udržuje hrubohmotné i jemnohmotné prvky tohoto světa. Bhagavad-gītā uvádí, že hrubohmotné prvky jsou země, voda, oheň, vzduch a éter a jemnohmotné prvky jsou mysl, inteligence a ego. Všechny ovládá Nejvyšší Osobnost Božství jako Vāsudeva, Saṅkarṣaṇa, Pradyumna a Aniruddha, což dále vysvětlí následující verš.

4.24.36

Verš

namo namo ’niruddhāya
hṛṣīkeśendriyātmane
namaḥ paramahaṁsāya
pūrṇāya nibhṛtātmane

Synonyma

namaḥ — poklony Tobě; namaḥ — znovu se Ti klaním; aniruddhāya — Pánu Aniruddhovi; hṛṣīkeśa — Pánu smyslů; indriya-ātmane — vládci smyslů; namaḥ — poklony Tobě; parama-haṁsāya — nejdokonalejšímu; pūrṇāya — nanejvýš úplnému; nibhṛta-ātmane — který se nachází mimo toto hmotné stvoření.

Překlad

Můj Pane, jako svrchované vládnoucí Božstvo jménem Aniruddha jsi Pánem smyslů a mysli. Proto se Ti znovu a znovu klaním. Pro Svou schopnost zničit celé stvoření ohněm planoucím z Tvých úst se nazýváš Ananta a také Saṅkarṣaṇa.

Význam

Hṛṣīkeśendriyātmane. Smysly jsou ovládány myslí a mysl ovládá Pán Aniruddha. Nutným předpokladem k vykonávání oddané služby je upřít svou mysl na lotosové nohy Kṛṣṇy, a proto se Pán Śiva modlí k vládci mysli, Pánu Aniruddhovi, aby mu v tom laskavě pomohl. V Bhagavad-gītě (9.34) je řečeno: man-manā bhava mad-bhakto mad-yājī māṁ namaskuru. Abychom mohli oddaně sloužit, musíme zaměstnat mysl meditací o lotosových nohách Pána. Dále v Bhagavad-gītě (15.15) stojí: mattaḥ smṛtir jñānam apohanaṁ ca — od Pána pocházejí vzpomínky, poznání a zapomnění. Je-li tedy Pán Aniruddha spokojen, může mysli pomoci zapojit se do služby Pánu. Tento verš rovněž naznačuje, že Pán Aniruddha je v zastoupení Svých expanzí bohem Slunce. Jelikož je vládnoucí božstvo Slunce expanzí Pána Aniruddhy, Pán Śiva se modlí také k bohu Slunce.

Pán Kṛṣṇa prostřednictvím Svých čtyř expanzí (Vāsudeva, Saṅkarṣaṇa, Pradyumna a Aniruddha) ovládá psychické pochody — myšlení, cítění, chtění a konání. Śiva se modlí k Pánu Aniruddhovi jako bohu Slunce, který je vládnoucím božstvem vnějších hmotných prvků, z nichž se skládá hmotné tělo. Podle Śrīly Viśvanātha Cakravartīho Ṭhākura je slovo paramahaṁsa také jiným označením boha Slunce. Bůh Slunce je zde osloven jako nibhṛtātmane, což vyjadřuje, že neustále pečuje o různé planety přídělem deště — odpařuje vodu z moří a oceánů, tvoří z ní mraky a rozdává ji zemi. Je-li dostatek dešťů, urodí se obilí, které je stravou živých bytostí na všech planetách. Bůh Slunce je rovněž osloven jako pūrṇa, úplný, neboť sluneční paprsky nemají konce. Bůh Slunce dodává teplo a světlo v nezmenšené míře již po milióny a milióny let, od stvoření tohoto vesmíru. Slovem paramahaṁsa se označují zcela očištěné osoby. Je-li dostatek slunečního svitu, mysl zůstává čistá a průzračná — bůh Slunce tak pomáhá mysli živé bytosti dostat se na úroveň paramahaṁsy. Pán Śiva se tedy modlí k Aniruddhovi, aby k němu byl laskavý, a jeho mysl tak mohla být vždy dokonale čistá a zaměstnaná oddanou službou Pánu. Stejně jako oheň sterilizuje všechny nečisté věci, i bůh Slunce udržuje vše ve sterilizovaném stavu, zvláště nečistoty v mysli, a tak umožňuje živé bytosti dosáhnout úrovně duchovního chápání.

4.24.37

Verš

svargāpavarga-dvārāya
nityaṁ śuci-ṣade namaḥ
namo hiraṇya-vīryāya
cātur-hotrāya tantave

Synonyma

svarga — nebeské planety; apavarga — cesta osvobození; dvārāya — dveřím k; nityam — věčně; śuci-sade — nanejvýš očištěnému; namaḥ — klaním se Ti; namaḥ — mé poklony; hiraṇya — zlato; vīryāya — semeno; cātuḥ-hotrāya — védská oběť tohoto jména; tantave — tomu, kdo expanduje.

Překlad

Ó Aniruddho, můj Pane, jsi autoritou, která otevírá dveře na vyšší planetární systémy a k osvobození. Jsi neustále v čistém srdci živé bytosti, a proto se Ti klaním. Tvé semeno je jako zlato, a tak v podobě ohně pomáháš při védských obětích počínaje cātur-hotrou. Vzdávám Ti proto hluboké poklony.

Význam

Slovo svarga označuje postavení na vyšších či nebeských planetárních systémech a apavarga znamená “osvobození”. Lidé připoutaní k činnostem popsaným v karma-kāṇḍské části Ved jsou ve skutečnosti zapleteni ve třech kvalitách hmotné přírody. Bhagavad-gītā proto říká, že bychom se měli povznést nad plodonosné jednání. Existují různé druhy osvobození, mukti, a nejlepší z nich představuje oddaná služba Nejvyššímu Pánu. Pán Aniruddha pomáhá nejen ploduchtivým pracovníkům, které povýší na vyšší planetární systémy, ale prostřednictvím Své nevyčerpatelné energie pomáhá také oddanému, aby mohl vykonávat oddanou službu. Tak jako je teplo zdrojem hmotné energie, inspirace od Pána Aniruddhy je energií umožňující člověku zaměstnat se oddanou službou.

4.24.38

Verš

nama ūrja iṣe trayyāḥ
pataye yajña-retase
tṛpti-dāya ca jīvānāṁ
namaḥ sarva-rasātmane

Synonyma

namaḥ — vzdávám Ti veškeré poklony; ūrje — tomu, kdo zaopatřuje Pitṛloku; iṣe — tomu, kdo zaopatřuje všechny polobohy; trayyāḥ — tří Ved; pataye — Pánovi; yajña — obětí; retase — vládnoucímu božstvu planety Měsíc; tṛpti-dāya — Jemu, který uspokojuje každého; ca — také; jīvānām — živých bytostí; namaḥ — klaním se; sarva-rasa-ātmane — všeprostupující Nadduši.

Překlad

Můj Pane, jsi tím, kdo zaopatřuje Pitṛloku i všechny polobohy, jsi vládnoucím božstvem Měsíce a Pánem všech tří Ved. Uctivě se Ti klaním, protože jsi původním zdrojem spokojenosti všech živých bytostí.

Význam

Když se živá bytost narodí v tomto hmotném světě — zvláště jako lidská bytost — má určité závazky vůči polobohům, světcům a všem ostatním živým bytostem. Śāstry přikazují: devarṣi-bhūtāpta-nṛṇāṁ pitṝṇāṁ. Člověk má závazky vůči svým předkům, dřívější hierarchii. Śiva se modlí k Pánu Aniruddhovi o sílu, aby se mohl zbavit všech závazků vůči Pitům, polobohům, obyčejným živým bytostem a světcům a plně se zaměstnat oddanou službou Pánu. Je řečeno:

devarṣi-bhūtāpta-nṛṇāṁ pitṝṇāṁ
na kiṅkaro nāyam ṛṇī ca rājan
sarvātmanā yaḥ śaraṇaṁ śaraṇyaṁ
gato mukundaṁ parihṛtya kartam

(Bhāg. 11.5.41)

Ten, kdo je zcela zaměstnaný oddanou službou Pánu, se zbavuje všech závazků vůči polobohům, světcům, Pitům (dávným předkům) a podobně. Śiva se tedy modlí k Pánu Aniruddhovi o sílu, aby se mohl zbavit všech těchto závazků a zcela se oddat službě Pánu.

Soma, vládnoucí božstvo Měsíce, ovládá schopnost živé bytosti vychutnávat prostřednictvím jazyka chuť jídla. Śiva se modlí k Pánu Aniruddhovi o sílu, aby neochutnával nic jiného než Pánovo prasādam. Śrīla Bhaktivinoda Ṭhākura zpíval verš o tom, že jazyk je ze všech smyslů nejhorším nepřítelem. Kdo ovládne jazyk, ovládne snadno i zbývající smysly. Jazyk lze ovládnout jedině přijímáním prasādam obětovaného Božstvu. Śivova modlitba k Pánu Aniruddhovi má tedy tento smysl (tṛpti-dāya) — Śiva se modlí, aby mu Pán Aniruddha pomohl být spokojený s tím, že bude přijímat výhradně prasādam obětované Pánu.

4.24.39

Verš

sarva-sattvātma-dehāya
viśeṣāya sthavīyase
namas trailokya-pālāya
saha ojo-balāya ca

Synonyma

sarva — veškerá; sattva — existence; ātma — duše; dehāya — tělu; viśeṣāya — rozmanitost; sthavīyase — hmotnému světu; namaḥ — klaním se; trai-lokya — tři planetární systémy; pālāya — udržovatel; saha — společně s; ojaḥ — moc; balāya — síle; ca — také.

Překlad

Můj drahý Pane, jsi gigantická vesmírná podoba, která zahrnuje všechna individuální těla živých bytostí. Jsi udržovatelem tří světů, a jako takový se staráš o mysl, smysly, tělo a životní vzduch v nich. Vzdávám Ti proto uctivé poklony.

Význam

Tak jako individuální tělo živé bytosti obsahuje milióny buněk, bakterií a mikrobů, vesmírné tělo Nejvyššího Pána zahrnuje všechna individuální těla živých bytostí. Pán Śiva se klaní vesmírnému tělu, v němž se nacházejí všechna ostatní těla, s přáním, aby tělo každého mohlo být plně zaměstnáno oddanou službou. Každé individuální tělo se skládá ze smyslů, a proto mají být všechny smysly zapojeny do oddané služby. Čichový orgán (nos) může například čichat vůni květů obětovaných lotosovým nohám Pána, ruce mohou čistit Pánův chrám a podobně. Pán jakožto životní vzduch každé živé bytosti je skutečným udržovatelem tří světů, a jako takový může každou živou bytost přimět k tomu, aby s plnou tělesnou a mentální silou vykonávala svou skutečnou životní povinnost. Každý má tedy sloužit Nejvyšší Osobnosti Božství svou prāṇou (životem), arthou (majetkem), inteligencí a slovy. Śrīmad-Bhāgavatam (10.22.35) uvádí:

etāvaj janma-sāphalyaṁ
dehinām iha dehiṣu
prāṇair arthair dhiyā vācā
śreya-ācaraṇaṁ sadā

Nikdo nemůže sloužit Pánu — i když si to přeje — nemá-li k tomu svolení. Pán Śiva své modlitby vyjadřuje různými způsoby, aby živým bytostem ukázal, jak mají oddaně sloužit Pánu.

4.24.40

Verš

artha-liṅgāya nabhase
namo ’ntar-bahir-ātmane
namaḥ puṇyāya lokāya
amuṣmai bhūri-varcase

Synonyma

artha — smysl; liṅgāya — vyjevující; nabhase — nebi; namaḥ — klaním se; antaḥ — uvnitř; bahiḥ — a vně; ātmane — vlastnímu já; namaḥ — klaním se; puṇyāya — zbožné činnosti; lokāya — pro stvoření; amuṣmai — nad smrtí; bhūri-varcase — svrchovaná záře.

Překlad

Můj drahý Pane, expandováním Svých transcendentálních vibrací vyjevuješ skutečný smysl všeho. Jsi všeprostupující nebe uvnitř a vně a konečný cíl zbožných činností vykonávaných v tomto hmotném světě i mimo něj. Znovu a znovu Ti proto vzdávám uctivé poklony.

Význam

Védské důkazy se nazývají śabda-brahma. Existuje mnoho věcí, které jsou mimo dosah našich nedokonalých smyslů, ale autoritativní důkaz v podobě zvukové vibrace je dokonalý. Vedy jsou śabda-brahma, protože důkazy z Ved představují nejvyšší pochopení. Je tomu tak proto, že śabda-brahma neboli Vedy zastupují Nejvyšší Osobnost Božství. Skutečnou esencí śabda-brahmy je však zpívání mantry Hare Kṛṣṇa. Vibrací tohoto transcendentálního zvuku je vyjeven smysl všeho hmotného i duchovního; Hare Kṛṣṇa se neliší od Nejvyšší Osobnosti Božství. Smysl všeho chápeme díky zvukové vibraci přenášené vzduchem. Vibrace může být hmotná či duchovní, ale bez ní nelze pochopit smysl ničeho. Ve Vedách je řečeno: antar bahiś ca tat sarvaṁ vyāya nārāyaṇaḥ sthitaḥ — “Nārāyaṇa je všeprostupující a existuje uvnitř i vně.” To rovněž potvrzuje Bhagavad-gītā (13.34):

yathā prakāśayaty ekaḥ
kṛtsnaṁ lokam imaṁ raviḥ
kṣetraṁ kṣetrī tathā kṛtsnaṁ
prakāśayati bhārata

“Ó synu Bharaty, stejně jako samotné slunce osvětluje celý tento vesmír, tak také živá bytost a Nadduše osvětlují celé tělo vědomím.”

Vědomí duše i Nadduše je všeprostupující — omezené vědomí živé bytosti prostupuje hmotným tělem a svrchované vědomí Pána prostupuje celým vesmírem. Vědomí prostupuje celým tělem, jelikož je v těle přítomná duše, a stejně tak díky přítomnosti nejvyšší duše, Kṛṣṇy, v tomto vesmíru vše funguje tak, jak má. Mayādhyakṣeṇa prakṛtiḥ sūyate sa-carācaram—“Tato hmotná příroda jedná pod Mým řízením, ó synu Kuntī, a vydává všechny pohyblivé i nehybné bytosti.” (Bg. 9.10)

Śiva se tedy modlí k Nejvyššímu Pánu, aby k nám byl laskavý a umožnil nám pouhým zpíváním mantry Hare Kṛṣṇa pochopit vše v hmotném i duchovním světě. Slovo amuṣmai je v této souvislosti významné, neboť označuje nejlepší cíl, o který může živá bytost usilovat po dosažení vyšších planetárních systémů. Ploduchtiví pracovníci (karmī) dosáhnou díky svým činnostem vyšších planetárních systémů a jñānī, kteří se ucházejí o sjednocení či monistické splynutí se září Nejvyššího Pána, dosáhnou také svého vytouženého cíle, ale oddaní, kteří se chtějí osobně stýkat s Pánem, jsou nakonec povýšeni na Vaikuṇṭhaloky nebo na Goloku Vṛndāvanu. Pán je popsán v Bhagavad-gītě (10.12) jako pavitraṁ paramam, svrchovaně čistý. Totéž potvrzuje tento verš. Śukadeva Gosvāmī řekl, že pasáčci krav, kteří si hráli s Pánem Kṛṣṇou, nebyly obyčejné živé bytosti. Osobně se stýkat s Nejvyšší Osobností Božství může živá bytost teprve poté, co nahromadí mnoho zbožných činností za mnoho životů. Pán je svrchovaně čistý, jelikož se k Němu může dostat jedině ten, kdo je také čistý.

4.24.41

Verš

pravṛttāya nivṛttāya
pitṛ-devāya karmaṇe
namo ’dharma-vipākāya
mṛtyave duḥkha-dāya ca

Synonyma

pravṛttāya — záliba; nivṛttāya — nechuť; pitṛ-devāya — vládci Pitṛloky; karmaṇe — výslednému projevu plodonosných činností; namaḥ — vzdávám úctu; adharma — bezbožnému; vipākāya — výsledku; mṛtyave — smrti; duḥkha-dāya — příčině všech nešťastných podmínek; ca — také.

Překlad

Můj drahý Pane, jsi tím, kdo dohlíží na výsledky zbožných činností. Jsi záliba i nechuť a také činy, které z nich vyplývají. Jsi rovněž příčinou nešťastných životních podmínek způsobených bezbožností, a jsi tedy i smrtí. S úctou se Ti klaním.

Význam

Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, sídlí v srdci každého a všechny záliby a nechutě živé bytosti mají svůj původ v Něm. To potvrzuje Bhagavad-gītā (15.15):

sarvasya cāhaṁ hṛdi sanniviṣṭo
mattaḥ smṛtir jñānam apohanaṁ ca

“Sídlím v srdci každého a ode Mne pocházejí vzpomínky, poznání a zapomnění.”

Nejvyšší Pán způsobuje, že asurové na Něho zapomínají a oddaní na Něho vzpomínají. Původem každé nechuti je Nejvyšší Osobnost Božství. Podle Bhagavad-gīty (16.7): pravṛttiṁ ca nivṛttiṁ ca janā na vidur āsurāḥ — asurové nevědí, jak má člověk chtít jednat a jak nemá chtít jednat. Přestože se stavějí proti oddané službě, je třeba vědět, že tento sklon mají díky Nejvyšší Osobnosti Božství. Jelikož nechtějí oddaně sloužit Pánu, Pán sídlící uvnitř jim dává inteligenci, aby na Něho mohli zapomenout. Obyčejní karmī si přejí být povýšeni na Pitṛloku, což také potvrzuje Bhagavad-gītā (9.25): yānti deva-vratā devān pitṝn yānti pitṛ-vratāḥ — “Ti, kdo uctívají polobohy, se narodí mezi polobohy a ti, kdo uctívají předky, půjdou k předkům.”

Velice důležité je rovněž slovo duḥkha-dāya, neboť vyjadřuje, že neoddaní jsou navěky uvrženi do koloběhu zrození a smrti. To je velmi nešťastné postavení. Každý v životě dosáhne takového postavení, jaké odpovídá jeho činnostem, a proto se asurové neboli neoddaní ocitají v těchto nešťastných podmínkách.

4.24.42

Verš

namas ta āśiṣām īśa
manave kāraṇātmane
namo dharmāya bṛhate
kṛṣṇāyākuṇṭha-medhase
puruṣāya purāṇāya
sāṅkhya-yogeśvarāya ca

Synonyma

namaḥ — klaním se; te — Tobě; āśiṣām īśa — ó nejpřednější ze všech dárců požehnání; manave — nejvyšší mysli nebo nejvyššímu Manuovi; kāraṇa-ātmane — nejvyšší příčině všech příčin; namaḥ — klaním se; dharmāya — tomu, kdo zná nejlepší náboženství ze všech; bṛhate — největší; kṛṣṇāya — Kṛṣṇovi; akuṇṭha-medhase — tomu, Jehož mozku nikdy nic nezabrání v činnosti; puruṣāya — Nejvyšší Osoba; purāṇāya — nejstarší ze starých; sāṅkhya-yoga-īśvarāya — vládce zásad sāṅkhya-yogy; ca — a.

Překlad

Můj drahý Pane, jsi nejpřednější ze všech dárců požehnání, nejstarší a největší poživatel ze všech poživatelů. Vládneš veškeré metafyzické filozofii světa, neboť jsi nejvyšší příčinou všech příčin, Pánem Kṛṣṇou. Jsi největší ze všech náboženských zásad a svrchovaná mysl. Máš mozek, jemuž nikdy nic nezabrání v činnosti. Znovu a znovu Ti proto vzdávám hluboké poklony.

Význam

Důležitá jsou slova kṛṣṇāya akuṇṭha-medhase. Moderní vědci ukončili své intelektuální úsilí objevem teorie neurčitosti, ale každá intelektuální činnost živé bytosti je ve skutečnosti omezena časem a prostorem. Živá bytost se nazývá aṇu, nepatrná částečka nejvyšší duše, a její mozek je proto také nepatrný. Nemůže pojmout neomezené poznání. To ovšem neznamená, že Nejvyšší Osobnost Božství, Kṛṣṇa, má omezený mozek. To, co říká a dělá Kṛṣṇa, čas a prostor neomezují. V Bhagavad-gītě (7.26) Pán prohlašuje:

vedāhaṁ samatītāni
vartamānāni cārjuna
bhaviṣyāṇi ca bhūtāni
māṁ tu veda na kaścana

“Ó Arjuno, jako Nejvyšší Osobnost Božství znám vše, co se stalo v minulosti, co se děje v přítomnosti a co se teprve přihodí. Znám také všechny živé bytosti; Mě však nezná nikdo.”

Kṛṣṇa zná vše, ale nikdo nemůže znát Jeho, aniž by byl obdařen Jeho přízní. Pro Kṛṣṇu a Jeho zástupce tedy teorie neurčitosti neexistuje. Vše, co Kṛṣṇa říká, je dokonalé, určité a platné pro minulost, přítomnost i budoucnost. Pro toho, kdo přesně ví, co Kṛṣṇa říká, není rovněž nic neurčité. Hnutí pro vědomí Kṛṣṇy vychází z Bhagavad-gīty takové, jaká je — jak ji Pán Kṛṣṇa vyslovil — a pro ty, kdo se do tohoto hnutí zapojili, nepřipadá neurčitost v úvahu.

Pán Kṛṣṇa je také osloven jako āśiṣām īśa. Velcí světci, mudrci a polobozi mohou dávat požehnání obyčejným živým bytostem, ale sami zase přijímají požehnání od Nejvyšší Osobnosti Božství. Bez Kṛṣṇova požehnání nemohou požehnat nikomu. Rovněž významné je slovo manave, “nejvyššímu Manuovi”. Nejvyšším Manuem je ve védské literatuře Svāyambhuva Manu, inkarnace Kṛṣṇy. Všichni Manuové jsou Kṛṣṇovy zplnomocněné inkarnace (manvantara-avatāra). Za jeden den Brahmy se jich vystřídá 14, za jeden jeho měsíc 420, za jeden jeho rok 5 040 a během celého Brahmova života 504 000 Manuů. Jelikož jsou všichni Manuové vládci lidské společnosti, Kṛṣṇa je z konečného hlediska jejím nejvyšším vládcem. Jiný smysl slova manave poukazuje na dokonalost všech manter. Mantra osvobozuje podmíněnou duši z jejích pout. Zpíváním mantry Hare Kṛṣṇa, Hare Kṛṣṇa, Kṛṣṇa Kṛṣṇa, Hare Hare / Hare Rāma, Hare Rāma, Rāma Rāma, Hare Hare, můžeme být vysvobozeni z jakékoliv situace.

Kāraṇātmane — vše má nějakou příčinu. Tento verš vyvrací teorii náhody. Jelikož má vše svoji příčinu, náhoda neexistuje. Takzvaní filozofové a vědci nedokáží nalézt skutečnou příčinu, a proto hloupě prohlašují, že všechno se děje náhodou. Brahma-saṁhitā však uvádí, že Kṛṣṇa je příčinou všech příčin; z toho důvodu je zde označen jako kāraṇātmane. Samotná Jeho osobnost je původní příčinou, kořenem a semenem všeho. Vedānta-sūtra (1.1.2) říká: janmādy asya yataḥ — Absolutní Pravda je nejvyšší příčinou všech emanací.

Slovo sāṅkhya-yogeśvarāya je také významné, neboť Kṛṣṇa vystupuje v Bhagavad-gītě jako Yogeśvara, vládce všech mystických sil. Nikoho nelze uznat za Boha, aniž by vlastnil nepochopitelné mystické síly. V současném věku Kali stačí, když lidé vlastní jen nepatrný zlomek mystických sil, a hned o sobě prohlašují, že jsou Bůh — takové falešné Bohy však lze uznat jedině za blázny, neboť Nejvyšší Osobou oplývající všemi mystickými a jógovými dokonalostmi je pouze Kṛṣṇa. Dnes populární systém sāṅkhya-yogy hlásal jistý ateista jménem Kapila, ale původní systém sāṅkhya-yogy přednesl Kapila, syn Devahūti, Jenž je inkarnací Kṛṣṇy. Vysvětlil ho rovněž Dattātreya, další Kṛṣṇova inkarnace. Kṛṣṇa je tedy původem všech systémů sāṅkhya-yogy a všech mystických jógových sil.

Slova puruṣāya purāṇāya si také zaslouží zvláštní pozornost. Brahma-saṁhitā uznává Kṛṣṇu jako původní osobu a původního poživatele, ādi-puruṣu. Bhagavad-gītā rovněž prohlašuje, že Pán Kṛṣṇa je purāṇa-puruṣa, nejstarší osoba. A přestože je nejstarší ze všech osobností, je zároveň ze všech nejmladší, nava-yauvana. Další významné slovo je dharmāya. Kṛṣṇa je původním autorem všech náboženských zásad, a proto je řečeno: dharmaṁ tu sākṣād bhagavat-praṇītam (Bhāg. 6.3.19). Nikdo nemůže zavést nový druh náboženství, neboť náboženství již existuje tak, jak ho ustanovil Pán Kṛṣṇa. V Bhagavad-gītě nás Kṛṣṇa informuje o původní dharmě a žádá, abychom se vzdali všech náboženských zásad. Skutečnou dharmou je odevzdat se Jemu. Rovněž v Mahābhāratě je řečeno:

ye ca veda-vido viprā
ye cādhyātma-vido janāḥ
te vadanti mahātmānaṁ
kṛṣṇaṁ dharmaṁ sanātanam

To znamená, že ten, kdo dokonale prostudoval Vedy — kdo je dokonalým viprou (znalcem Ved) a ví, co skutečně znamená duchovní život—prohlašuje Kṛṣṇu, Nejvyšší Osobu, za sanātana-dharmu. Pán Śiva nás tedy učí zásadám sanātana-dharmy.

4.24.43

Verš

śakti-traya-sametāya
mīḍhuṣe ’haṅkṛtātmane
ceta-ākūti-rūpāya
namo vāco vibhūtaye

Synonyma

śakti-traya — tři druhy energií; sametāya — zdroji; mīḍhuṣe — Rudrovi; ahaṅkṛta-ātmane — zdroji egoismu; cetaḥ — poznání; ākūti — dychtivost jednat; rūpāya — podobě; namaḥ — klaním se; vācaḥ — zvuku; vibhūtaye — různým druhům bohatství.

Překlad

Můj drahý Pane, jsi svrchovaným vládcem konatele, smyslových činností a jejich výsledků (karmy), a jsi tedy vládcem těla, mysli a smyslů. Jsi také svrchovaným vládcem egoismu zvaným Rudra a zdrojem poznání a jednání podle védských pokynů.

Význam

Každý jedná podle příkazů ega. Pán Śiva se proto snaží falešný egoismus očistit prostřednictvím milosti Nejvyšší Osobnosti Božství. Jelikož je Pán Śiva neboli Rudra sám vládcem egoismu, nepřímo si přeje být milostí Pána očištěn, aby se mohlo probudit jeho skutečné ego. Pán Rudra je samozřejmě vždy duchovně bdělý, ale modlí se takto v náš prospěch. Pro impersonalistu čistý egoismus znamená ahaṁ brahmāsmi — “Nejsem toto tělo, jsem duše.” Duše však ve svém skutečném postavení vykonává duchovní činnosti. Proto se Pán Śiva modlí, aby myslí i činy oddaně sloužil Nejvyššímu Pánu podle pokynů Ved. To je správný postup pro očištění falešného egoismu. Cetaḥ znamená “poznání”; bez dokonalého poznání nelze dokonale jednat. Skutečným zdrojem poznání je vācaḥ, zvuková vibrace daná védskými pokyny. Zde slovo vācaḥ (vibrace) znamená “védská vibrace”. Zvuková vibrace je původem stvoření, a je-li čistá, pak se projeví dokonalé poznání a dokonalé jednání. To se děje zpíváním mahā-mantry Hare Kṛṣṇa, Hare Kṛṣṇa, Kṛṣṇa Kṛṣṇa, Hare Hare / Hare Rāma, Hare Rāma, Rāma Rāma, Hare Hare. Pán Śiva se tedy znovu a znovu modlí, aby se jeho tělo, mysl a činnosti očistily prostřednictvím očisty poznání a jednáním podle čistých pokynů Ved. Pán Śiva se modlí k Nejvyšší Osobnosti Božství, aby se jeho mysl, smysly a slova zaměřily pouze na oddanou službu.

4.24.44

Verš

darśanaṁ no didṛkṣūṇāṁ
dehi bhāgavatārcitam
rūpaṁ priyatamaṁ svānāṁ
sarvendriya-guṇāñjanam

Synonyma

darśanam — pohled; naḥ — náš; didṛkṣūṇām — kteří chceme vidět; dehi — laskavě projev; bhāgavata — oddaných; arcitam — jak Tě uctívají; rūpam — podobu; priya-tamam — nejdražší; svānām — Tvých oddaných; sarva-indriya — všechny smysly; guṇa — vlastnosti; añjanam — velice příjemné.

Překlad

Můj milý Pane, chci Tě vidět přesně v té podobě, kterou uctívají Tvoji nejdražší oddaní. Máš i mnoho jiných podob, ale já chci vidět tu, kterou mají oddaní zvláště rádi. Buď ke mně prosím milostivý a ukaž mi ji, neboť jedině ta podoba, již oddaní uctívají, může dokonale uspokojit všechny požadavky smyslů.

Význam

Śruti neboli veda-mantra říká, že Nejvyšší Absolutní Pravda je sarva-kāmaḥ sarva-gandhaḥ sarva-rasaḥ — Pán je známý jako raso vai saḥ, zdroj všech vztahů s různými chutěmi (ras). Máme různé smysly—schopnost vidět, chutnat, čichat, dotýkat se atd. — a všechny jejich sklony lze uspokojit, zaměstnáme-li je službou Pánu. Hṛṣīkeṇa hṛṣīkeśa-sevanaṁ bhaktir ucyate — “Bhakti znamená zapojit všechny smysly do služby Pánu smyslů, Hṛṣīkeśovi.” (Nārada-pañcarātra) Do služby Pánu ovšem nemůžeme zapojit tyto hmotné smysly — musíme se nejprve zbavit všech označení. Sarvopādhi-vinirmuktaṁ tat-paratvena nirmalam. Musíme se oprostit od všech označení či falešného egoismu, a tak se očistit. Když zaměstnáme smysly službou Pánu, můžeme dokonale uspokojit jejich touhy a sklony. Śiva chce proto vidět Pána v podobě, která je pro budhisty, stoupence Buddhovy filozofie, nepochopitelná.

Impersonalisté a voidisté musí také shlížet podobu Absolutního. V budhistických chrámech jsou podoby Pána Buddhy v meditaci, ale nejsou uctívány tak, jako jsou uctívány podoby Pána ve vaiṣṇavských chrámech (jako Rādhā-Kṛṣṇa, Sītā-Rāma nebo Lakṣmī-Nārāyaṇa). Různé vaiṣṇavské sampradāyi uctívají buď Rādhā-Kṛṣṇu, nebo Lakṣmī-Nārāyaṇa. Tuto podobu chce Pán Śiva vidět dokonale, stejně jako ji chtějí vidět oddaní. Konkrétně jsou zde uvedena slova rūpaṁ priyatamaṁ svānām, vyjadřující, že Pán Śiva chce vidět podobu, která je velice drahá oddaným. Zvláště významné je slovo svānām, neboť jedině oddaní jsou Nejvyšší Osobnosti Božství nesmírně drazí. Jñānī, yogīny a karmī Pán nemá rád nijak výjimečně, neboť karmī Ho vidí jako toho, kdo jim plní jejich přání, jñānī Ho chtějí vidět proto, aby s Ním splynuli, a yogīni si Ho přejí vidět v podobě Paramātmy, částečného zastoupení v jejich srdcích. Bhaktové, oddaní, Ho však chtějí vidět v Jeho naprosté dokonalosti. Tu popisuje Brahma-saṁhitā (5.30):

veṇuṁ kvaṇantam aravinda-dalāyatākṣaṁ
barhāvataṁsam asitāmbuda-sundarāṅgam
kandarpa-koṭi-kamanīya-viśeṣa-śobhaṁ
govindam ādi-puruṣaṁ tam ahaṁ bhajāmi

“Uctívám Govindu, prvotního Pána, který nádherně hraje na Svou flétnu, Jehož oči jsou jako okvětní lístky lotosu, Jehož hlavu zdobí paví pera, Jehož krása je přibarvená nádechem modrých mraků a Jehož jedinečná roztomilost okouzluje milióny Amorů.” Śiva tedy touží vidět Pána, Nejvyšší Osobnost Božství, tak, jak Ho popisuje tento verš — jak se zjevuje bhāgavatům, oddaným. Z toho plyne, že Ho Pán Śiva chce vidět v úplné dokonalosti, a nikoliv neosobním nebo voidistickým způsobem. Přestože je Nejvyšší Pán vždy jeden v mnoha různých podobách (advaitam acyutam anādim), Jeho podoba jako mladý milenec gopī a společník pasáčků krav (kiśora-mūrti) je nejdokonalejší. Vaiṣṇavové tedy za nejpřednější pokládají podobu Pána v Jeho vṛndāvanských zábavách.

4.24.45-46

Verš

snigdha-prāvṛḍ-ghana-śyāmaṁ
sarva-saundarya-saṅgraham
cārv-āyata-catur-bāhu
sujāta-rucirānanam

padma-kośa-palāśākṣaṁ
sundara-bhru sunāsikam
sudvijaṁ sukapolāsyaṁ
sama-karṇa-vibhūṣaṇam

Synonyma

snigdha — lesknoucí se; prāvṛṭ — období dešťů; ghana-śyāmam — temné mraky; sarva — všechna; saundarya — krása; saṅgraham — sbírka; cāru — nádherné; āyata — tělesné rysy; catuḥ-bāhu — čtyřrukému; su-jāta — nejkrásnější; rucira — velice příjemný; ānanam — obličej; padma-kośa — poupě lotosového květu; palāśa — okvětní lístky; akṣam — oči; sundara — půvabné; bhru — obočí; su-nāsikam — zdvižený nos; su-dvijam — krásné zuby; su-kapola — nádherné čelo; āsyam — tvář; sama-karṇa — stejně pěkné uši; vibhūṣaṇam — celé ozdobené.

Překlad

Pánova krása připomíná temný mrak v období dešťů a Jeho tělesné rysy se lesknou stejně jako déšť. Je skutečným souhrnem všeho půvabu—má čtyři paže a neobyčejně krásný obličej s očima jako okvětní lístky lotosu, půvabně zdviženým nosem, úsměvem, který přitahuje mysl, nádherným čelem a stejně pěknýma ušima, jež jsou celé ozdobené.

Význam

Po parném horku léta je velice příjemné vidět na nebi temné mraky. Brahma-saṁhitā potvrzuje: barhāvataṁsam asitāmbuda-sundarāṅgam. Pán nosí ve vlasech paví pero a Jeho pleť má barvu načernalého mraku. Slovo sundara nebo snigdha znamená “velmi příjemný”. Kandarpa-koṭi-kamanīya. Kṛṣṇova krása je tak příjemná, že s ní nelze srovnávat ani miliardy Amorů. Pána Viṣṇua zdobí veškeré bohatství, a Pán Śiva se tedy pokouší vidět tuto bohatstvím oplývající podobu Nārāyaṇa. Uctívání Pána obvykle začíná uctíváním Nārāyaṇa, Viṣṇua. Uctívání Pána Kṛṣṇy a Rādhy je vysoce důvěrné. Pán Nārāyaṇa je uctíván podle usměrňujících zásad pāñcarātrika-vidhi, zatímco uctívání Pána Kṛṣṇy se řídí zásadami bhāgavata-vidhi. Nikdo nemůže uctívat Pána na úrovni bhāgavata-vidhi, aniž by prošel usměrněními pāñcarātrika-vidhi — začínající oddaní tedy uctívají Pána metodou pāñcarātrika-vidhi, podle usměrňujících zásad uvedených v Nārada-pañcarātře. Začínající oddaní nemohou navázat styk s Rādhou a Kṛṣṇou; chrámové uctívání podle usměrňujících zásad se proto nabízí Lakṣmī-Nārāyaṇovi. I když může být v chrámu přítomná vigraha (podoba) Rādhā-Kṛṣṇy, uctívání začínajících oddaných je přijímáno jako uctívání Lakṣmī-Nārāyaṇa. Uctívání metodou pāñcarātrika-vidhi se nazývá vidhi-mārga a uctívání podle zásad bhāgavata-vidhi se nazývá rāga-mārga. Zásady rāga-mārgy jsou zvláště určené pro oddané na vṛndāvanské úrovni.

Obyvatelé Vṛndāvanu — gopī, matka Yaśodā, Nanda Mahārāja, pasáčci krav, krávy a všichni ostatní — jsou na úrovni rāga-mārgy neboli bhāgavata-mārgy. Jednají v pěti základních rasách — dāsya, sakhya, vātsalya, mādhurya a śānta. I když bhāgavata-mārga zahrnuje všech těchto pět ras, je zvláště určena pro rodičovské a milenecké vztahy (vātsalya a mādhurya). Je zde ovšem také vipralambha-sakhya, důvěrné bratrské uctívání Pána, jež si zvláště vychutnávají pasáčci krav. Ačkoliv je mezi Kṛṣṇou a pasáčky přátelský vztah, liší se od přátelství Kṛṣṇy s Arjunou, které je na úrovni aiśvarya. Když Arjuna viděl viśva-rūpu, gigantickou vesmírnou podobu Pána, bál se, že s Kṛṣṇou jednal jako s obyčejným přítelem, a prosil Ho o odpuštění. Pasáčci krav, Kṛṣṇovi přátelé ve Vṛndāvanu, se však někdy vozí Kṛṣṇovi na ramenou. Jednají s Kṛṣṇou stejně, jako jednají mezi sebou — nikdy se Ho nebojí ani Ho neprosí o odpuštění. Přátelství rāga-mārgy neboli bhāgavata-mārgy tedy existuje na vyšší úrovni vztahů s Kṛṣṇou — na přátelské úrovni vipralambha. Ve vṛndāvanských vztazích rāga-mārgy se projevuje rodičovské přátelství, rodičovská služba a milostná služba.

Někteří nezodpovědní lidé chtějí okamžitě přejít k zásadám rāga-mārgy, aniž by Kṛṣṇovi sloužili podle vidhi-mārgy, usměrňujících zásad metody pāñcarātrika-vidhi. Tito lidé se nazývají sahajiyové. Existují také démoni, kteří se vyžívají v líčení Kṛṣṇových zábav s gopīmi a zneužívají Jeho činností, jak to vyhovuje jejich nemravným povahám. Tito démoni, kteří tisknou knihy a píší básně o zásadách rāga-mārgy, spějí nevyhnutelně do pekla a bohužel tam s sebou stahují i další. Oddaní ve vědomí Kṛṣṇy si musí dávat dobrý pozor, aby se takovým démonům vyhýbali. I když je Pán přítomný v chrámu jako Rādhā-Kṛṣṇa, oddaný má přísně dodržovat usměrňující zásady vidhi-mārgy pro uctívání Lakṣmī-Nārāyaṇa. Rādhā-Kṛṣṇa zahrnuje Lakṣmī-Nārāyaṇa, a je-li tedy Pán uctíván podle usměrňujících zásad, přijímá tuto službu v roli Lakṣmī-Nārāyaṇa. V Nektaru oddanosti jsou uvedeny podrobné pokyny o uctívání Rādhā-Kṛṣṇy (Lakṣmī-Nārāyaṇa) metodou vidhi-mārga. Ačkoliv se při uctívání vidhi-mārgou lze dopustit šedesáti čtyř přestupků, při uctívání rāga-mārgou se tyto přestupky neberou v úvahu, neboť oddaní na této úrovni jsou velice pokročilí, a o přestupcích u nich nemůže být ani řeči. Pokud však nedodržujeme usměrňující zásady vidhi-mārgy a necvičíme své oči ve vyhledávání přestupků, nemůžeme udělat pokrok.

Pán Śiva používá ve svém popisu Kṛṣṇovy krásy slov cārv-āyata-catur-bāhu sujāta-rucirānanam, která označují nádhernou čtyřrukou podobu Nārāyaṇa, Viṣṇua. Ti, kdo uctívají Pána Kṛṣṇu, Ho popisují slovy sujāta-rucirānanam. Viṣṇu-tattva zahrnuje stovky, tisíce a milióny podob Nejvyššího Pána, ale podoba Kṛṣṇy je z nich ze všech nejkrásnější. Z toho důvodu jsou pro ty, kdo uctívají Kṛṣṇu, uvedena slova sujāta-rucirānanam.

Čtyři paže Pána Viṣṇua mají různé účely. Ruce držící lotosový květ a lasturu jsou určeny pro oddané, zatímco druhé dvě ruce, držící disk a kyj, jsou určeny pro démony. Ve skutečnosti jsou všechny Pánovy paže příznivé — ať už drží lastury a květy, či kyje a disky. Démoni zabití cakrou (diskem) a kyjem Pána Viṣṇua se dostávají do duchovního světa, stejně jako oddaní, které chrání ruce s lotosovým květem a lasturou. Démoni povýšení do duchovního světa se ovšem ocitají v neosobní záři Brahmanu, zatímco oddaní mohou vstoupit na vaikuṇṭhské planety. Oddaní Pána Kṛṣṇy okamžitě dosáhnou planety zvané Goloka Vṛndāvana.

Pánova krása je přirovnána k dešti, který je v období dešťů čím dál tím příjemnější. Po parném horku léta mají lidé z přicházejícího období dešťů velkou radost. Na vesnicích někdy dokonce vycházejí ze dveří a vychutnávají si déšť přímo. Tělesné rysy Pána jsou tedy přirovnány k mrakům v období dešťů. Oddaní se radují z Pánovy krásy, neboť je souhrnem všech druhů krásy. Proto je zde výraz sarva-saundarya-saṅgraham. Nikdo nemůže říci, že tělo Pána postrádá nějaké krásné části. Je zcela pūrṇam. Vše je úplné — stvoření Boha, Jeho krása i Jeho tělesné rysy. To vše je tak úplné, že pouhý pohled na Pánovu krásu může uspokojit všechny touhy. Slova sarva-saundarya vyjadřují, že v hmotném a duchovním světě existují různé druhy krásy a že Pán je vlastní všechny. Z Pánovy krásy se mohou těšit materialisté i spiritualisté. Jelikož Nejvyšší Pán přitahuje každého, včetně démonů a oddaných, materialistů i spiritualistů, nazývá se Kṛṣṇa. Jeho oddaní také přitahují každého. Ṣaḍ-gosvāmī-stotra uvádí: dhīrādhīra-jana-priyau — Gosvāmī jsou stejně drazí oddaným (dhīra) i démonům (adhīra). Přítomnost Pána Kṛṣṇy ve Vṛndāvanu nebyla démonům právě příjemná, ale přítomnost šesti Gosvāmīch těšila i démony. Taková je krása Pánových vztahů s Jeho oddanými — Pán někdy připisuje větší zásluhy Svým oddaným než Sám Sobě. V bitvě na Kurukṣetře například Pán Kṛṣṇa bojoval pouhým udílením pokynů — bojové zásluhy však přesto připadly Arjunovi. Nimitta-mātraṁ bhava savyasācin — “Ty, ó Savyasācī (Arjuno), můžeš být pouhým nástrojem v boji.” (Bg. 11.33) Vše zařídil Pán, ale zásluhy za vítězství získal Arjuna. Také v hnutí pro vědomí Kṛṣṇy se vše děje podle předpovědi Pána Caitanyi, ale zásluhy připadají Jeho upřímným služebníkům. Proto je zde Pán označen jako sarva-saundarya-saṅgraham.

4.24.47-48

Verš

prīti-prahasitāpāṅgam
alakai rūpa-śobhitam
lasat-paṅkaja-kiñjalka-
dukūlaṁ mṛṣṭa-kuṇḍalam

sphurat-kirīṭa-valaya-
hāra-nūpura-mekhalam
śaṅkha-cakra-gadā-padma-
mālā-maṇy-uttamarddhimat

Synonyma

prīti — milostivý; prahasita — úsměvný; apāṅgam — postranní pohled; alakaiḥ — s vlnitými vlasy; rūpa — krása; śobhitam — zvýšená; lasat — lesknoucí se; paṅkaja — lotosu; kiñjalka — šafrán; dukūlam — oděv; mṛṣṭa — třpytivé; kuṇḍalam — náušnice; sphurat — zářící; kirīṭa — helmice; valaya — náramky; hāra — náhrdelník; nūpura — zvonky na kotnících; mekhalam — pás; śaṅkha — lastura; cakra — disk; gadā — kyj; padma — lotosový květ; mālā — girlanda; maṇi — perly; uttama — prvotřídní; ṛddhi-mat — díky tomu ještě krásnější.

Překlad

Pán je neobyčejně krásný díky Svému neskrývanému milostivému úsměvu a postranním pohledům na Své oddané. Má černé vlnité vlasy a Jeho šaty poletují ve větru jako šafránový pyl z lotosových květů. Jeho třpytivé náušnice, zářící helmice, náramky, girlanda, zvonky na kotnících, pás a různé jiné tělesné ozdoby doplňují lasturu, disk, kyj a lotosový květ, aby zvýšily přirozenou krásu perly Kaustubha na Jeho hrudi.

Význam

Slovo prahasitāpāṅga, které označuje Kṛṣṇův úsměv a postranní pohledy na Jeho oddané, se zvláště týká Jeho vztahů s gopīmi. Když Kṛṣṇa umocňuje pocity milostné rasy v srdcích gopī, má vždy žertovnou náladu. Lasturu, kyj, disk a lotosový květ buď drží v rukách, nebo je lze vidět na Jeho dlaních. Podle zásad čtení z dlaně jsou lastura, kyj, lotosový květ a disk znaky velkých osobností, a zvláště poukazují na Nejvyšší Osobnost Božství.

4.24.49

Verš

siṁha-skandha-tviṣo bibhrat
saubhaga-grīva-kaustubham
śriyānapāyinyā kṣipta-
nikaṣāśmorasollasat

Synonyma

siṁha — lev; skandha — plece; tviṣaḥ — prstence chlupů; bibhrat — nese; saubhaga — šťastné; grīva — krk; kaustubham — perla tohoto jména; śriyā — krása; anapāyinyā — která se nikdy nezmenšuje; kṣipta — překonává; nikaṣa — kámen pro zkoušení zlata; aśma — kámen; urasā — s hrudí; ullasat — zářící.

Překlad

Pánovy plece jsou jako plece lva a zdobí je girlandy, náhrdelníky a nárameníky, jež všechny neustále září. Kromě toho se Pán honosí krásou perly Kaustubha-maṇi a na Jeho temné hrudi září linie zvané Śrīvatsa, znaky bohyně štěstí. Jejich třpyt předčí krásu zlatých čar na kameni pro zkoušení zlata — Pánova krása tento kámen dalece překonává.

Význam

Stočené chlupy na plecích lva vypadají vždy velice krásně. I Pán měl plece jako lev a náhrdelník společně s girlandami a šperkem Kaustubha překonávaly krásu lva. Hruď Pána je zdobena čarami Śrīvatsa, které jsou znamením bohyně štěstí, a proto překonává krásu kamene pro zkoušení zlata. Černý křemičitý kámen, na němž se vrypy zkouší hodnota zlata, vypadá vždy krásně, neboť ho zdobí zlaté pruhy. Pánova hruď však svou krásou předčí i tento kámen.

4.24.50

Verš

pūra-recaka-saṁvigna-
vali-valgu-dalodaram
pratisaṅkrāmayad viśvaṁ
nābhyāvarta-gabhīrayā

Synonyma

pūra — nádechy; recaka — výdechy; saṁvigna — vzrušené; vali — záhyby kůže na břiše; valgu — krásné; dala — jako banyánový list; udaram — břicho; pratisaṅkrāmayat — stáčející se dovnitř; viśvam — vesmír; nābhyā — pupek; āvarta — zatočený; gabhīrayā — hloubkou.

Překlad

Pánovo břicho, jež Svým zaoblením připomíná list banyánu, zkrášlují tři záhyby v kůži, které se při Jeho výdechu a nádechu nádherně vlní. Spirálovitý pupek Pána je tak hluboký, že to vypadá, jako kdyby se celý vesmír, který z něho vzešel, chtěl do něho opět vrátit.

Význam

Celý vesmír má svůj původ v lotosovém stonku, který vyrostl z pupku Pána. Na vrcholku tohoto lotosu seděl Pán Brahmā, připravený stvořit vesmír. Pánův pupek je tak hluboký a spirálovitě točený, že to vypadá, jako kdyby se celý vesmír — přitahovaný Pánovou krásou — chtěl do něho opět vrátit. Pupek Pána a záhyby na Jeho břiše neustále zvyšují krásu Jeho tělesných rysů. Podrobnosti o tělesných rysech Pána zvláště poukazují na Osobnost Božství. Krásné tělo Nejvyššího Pána, které popisuje Pán Śiva v těchto modlitbách, impersonalisté nedokáží ocenit. Přestože neustále uctívají Pána Śivu, nejsou schopni pochopit jeho modlitby, jimiž velebí tělesné rysy Pána Viṣṇua. Pán Viṣṇu se nazývá śiva-viriñci-nutam (Bhāg. 11.5.33), jelikož Pán Brahmā a Pán Śiva Ho neustále uctívají.

4.24.51

Verš

śyāma-śroṇy-adhi-rociṣṇu-
dukūla-svarṇa-mekhalam
sama-cārv-aṅghri-jaṅghoru-
nimna-jānu-sudarśanam

Synonyma

śyāma — načernalá; śroṇi — bedra; adhi — zvláště; rociṣṇu — příjemné; dukūla — šaty; svarṇa — zlatý; mekhalam — pás; sama — souměrné; cāru — nádherné; aṅghri — lotosové nohy; jaṅgha — lýtka; ūru — stehna; nimna — nižší; jānu — kolena; su-darśanam — velmi pěkné.

Překlad

Pánova bedra jsou tmavá a zahalená žlutými šaty a pásem ozdobeným zlatými výšivkami. Jeho souměrné lotosové nohy, lýtka, stehna a klouby jsou neobyčejně krásné. Celé Jeho tělo je dobře stavěné.

Význam

Pán Śiva je jednou z dvanácti velkých autorit uvedených ve Śrīmad-Bhāgavatamu (6.3.20). Jsou to: Svayambhū, Nārada, Śambhu, Kumāra, Kapila, Manu, Prahlāda, Janaka, Bhīṣma, Bali, Vaiyāsaki (Śukadeva Gosvāmī) a Yamarāja. Impersonalisté, kteří obvykle uctívají Pána Śivu, by se měli poučit ohledně transcendentální sac-cid-ānanda-vigrahy Nejvyššího Pána. Zde Śiva laskavě podává podrobný popis Pánových tělesných rysů. Námitku impersonalistů, že Nejvyšší Pán nemá žádnou podobu, tedy nelze za žádných okolností přijmout.

4.24.52

Verš

padā śarat-padma-palāśa-rociṣā
nakha-dyubhir no ’ntar-aghaṁ vidhunvatā
pradarśaya svīyam apāsta-sādhvasaṁ
padaṁ guro mārga-gurus tamo-juṣām

Synonyma

padā — lotosovýma nohama; śarat — podzim; padma — lotosový květ; palāśa — okvětní lístky; rociṣā — velice příjemné; nakha — nehty; dyubhiḥ — září; naḥ — naše; antaḥ-agham — nečistoty; vidhunvatā — jež mohou očistit; pradarśaya — ukaž; svīyam — Své; apāsta — zmenšující; sādhvasam — potíže týkající se hmotného světa; padam — lotosové nohy; guro — ó nejvyšší duchovní mistře; mārga — cesta; guruḥ — duchovní mistr; tamaḥ-juṣām — těch, kdo trpí v nevědomosti.

Překlad

Můj drahý Pane, Tvé lotosové nohy jsou tak krásné, že připomínají dva plně rozvinuté okvětní lístky lotosového květu, který roste na podzim. Nehty Tvých lotosových nohou vydávají tak silnou záři, že okamžitě rozptylují všechnu temnotu v srdci podmíněné duše. Drahý Pane, ukaž mi laskavě tu Svoji podobu, jež srdce oddaného vždy zbavuje veškeré temnoty. Můj milý Pane, jako nejvyšší duchovní mistr každého můžeš osvítit všechny podmíněné duše zahalené temnotou nevědomosti.

Význam

Pán Śiva autoritativně popsal tělesné rysy Pána a nyní chce vidět Jeho lotosové nohy. Když chce oddaný vidět transcendentální podobu Pána, začne svou meditaci o Jeho těle tím, že nejprve pohlédne na Jeho nohy. Śrīmad-Bhāgavatam je pokládán za transcendentální zvukovou podobu Pána a rozdělení na dvanáct zpěvů odpovídá Pánově transcendentální podobě. První a druhý zpěv Śrīmad-Bhāgavatamu se označují jako lotosové nohy Pána. Pán Śiva tedy doporučuje, aby se každý snažil nejprve vidět Pánovy lotosové nohy. To také znamená, že kdo má skutečný zájem o čtení Śrīmad-Bhāgavatamu, musí začít vážným studiem jeho prvních dvou zpěvů.

Krása lotosových nohou Pána je přirovnána ke kráse okvětních lístků lotosového květu, který roste na podzim. Řízením přírody se špinavé, bahnité vody řek a jezer na podzim důkladně vyčistí a lotosy rostoucí v jezerech vypadají nesmírně krásně. Samotný lotosový květ je přirovnán k lotosovým nohám Pána a jeho okvětní lístky k nehtům na Pánových nohách. Nehty na nohách Pána jasně září, jak dosvědčuje Brahma-saṁhitā. Ānanda-cinmaya-sad-ujjvala-vigrahasya — každý úd Pánova transcendentálního těla je ānanda-cinmaya-sad-ujjvala, a proto věčně září. Stejně jako slunce rozptyluje temnotu tohoto hmotného světa, záře vycházející z těla Pána neprodleně ničí temnotu v srdci podmíněné duše. Každý, kdo má vážný zájem pochopit transcendentální vědu a vidět transcendentální podobu Pána, se musí nejprve pokusit studiem prvních dvou zpěvů Śrīmad-Bhāgavatamu spatřit lotosové nohy Pána. Jakmile je uvidí, všechny pochyby a obavy z jeho srdce zmizí.

V Bhagavad-gītě je řečeno, že nezbytným předpokladem duchovního pokroku je zbavit se strachu. Abhayaṁ sattva-saṁśuddhiḥ (Bg. 16.1). Obavy jsou výsledkem materialistického života. Ve Śrīmad-Bhāgavatamu (11.2.37) je rovněž řečeno: bhayaṁ dvitīyābhiniveśataḥ syāt — strach je produktem tělesného pojetí života. Dokud si člověk myslí, že je tímto hmotným tělem, má strach. Jakmile se tohoto hmotného pojetí zbaví, dosáhne seberealizace (brahma-bhūta) a ihned se přestane bát. Brahma-bhūtaḥ prasannātmā (Bg. 18.54). Dokud se člověk nezbaví strachu, nemůže se radovat. Bhaktové, oddaní, nemají nikdy strach a neustále se radují, protože vždy slouží lotosovým nohám Pána. Je také řečeno:

evaṁ prasanna-manaso
bhagavad-bhakti-yogataḥ
bhagavat-tattva-vijñānaṁ
mukta-saṅgasya jāyate

(Bhāg. 1.2.20)

Praktikováním bhagavad-bhakti-yogy se člověk zbaví strachu a bude naplněn radostí. Bez toho nemůže pochopit vědu o Bohu. Bhagavat-tattva-vijñānaṁ mukta-saṅgasya jāyate. Tento verš se vztahuje na ty, kdo se zcela zbavili obav hmotného světa. Člověk, který dosáhl tohoto osvobození, může skutečně chápat transcendentální rysy Pánovy podoby. Pán Śiva proto každému doporučuje praktikovat bhagavad-bhakti-yogu. Následující verše objasní, že se tak lze skutečně osvobodit a prožívat transcendentální blaženost.

Dále je řečeno:

oṁ ajñāna-timirāndhasya
jñānāñjana-śalākayā
cakṣur unmīlitaṁ yena
tasmai śrī-gurave namaḥ

Pán je nejvyšší duchovní mistr a Jeho pravý zástupce je také duchovní mistr. Pán osvěcuje oddané zevnitř prostřednictvím záře nehtů Svých lotosových nohou, a Jeho zástupce, duchovní mistr, jim přináší osvícení zvenčí. Pokročit v duchovním životě a pochopit védské poznání lze jedině myšlenkami na lotosové nohy Pána a neustálým přijímáním rad duchovního mistra.

yasya deve parā bhaktir
yathā deve tathā gurau
tasyaite kathitā hy arthāḥ
prakāśante mahātmanaḥ

Tento védský pokyn (Śvetāśvatara Up. 6.23) říká, že skutečný význam védského poznání může být vyjeven tomu, kdo má neochvějnou víru v lotosové nohy Pána a v duchovního mistra.

4.24.53

Verš

etad rūpam anudhyeyam
ātma-śuddhim abhīpsatām
yad-bhakti-yogo ’bhayadaḥ
sva-dharmam anutiṣṭhatām

Synonyma

etat — tato; rūpam — podoba; anudhyeyam — je nutné meditovat o; ātma — vlastní já; śuddhim — očištění; abhīpsatām — těch, kdo si přejí; yat — to, co; bhakti-yogaḥ — oddaná služba; abhaya-daḥ — skutečná nebojácnost; sva-dharmam — vlastní předepsané povinnosti; anutiṣṭhatām — vykonávat.

Překlad

Můj drahý Pane, ten, kdo se chce očistit, musí neustále meditovat o Tvých lotosových nohách, jak jsem popsal dříve. Ti, kdo berou vážně vykonávání svých předepsaných povinností a chtějí se zbavit strachu, musí začít praktikovat bhakti-yogu.

Význam

Je řečeno, že transcendentální jméno, podobu, zábavy a doprovod Nejvyššího Pána nemůžeme ocenit tupými hmotnými smysly; musíme se proto zaměstnat oddanou službou, abychom své smysly očistili a mohli vidět Nejvyšší Osobnost Božství. Zde je však uvedeno, že ti, kdo neustále meditují o lotosových nohách Pána, jsou nepochybně zbaveni hmotného znečištění smyslů, a díky tomu mohou vidět Nejvyššího Pána tváří v tvář. V současné době je slovo “meditace” mezi obyčejnými lidmi velice populární, ale nikdo nezná jeho skutečný význam. Z védské literatury víme, že yogīni jsou neustále pohrouženi v meditaci o lotosových nohách Pána. Dhyānāvasthita-tad-gatena manasā paśyanti yaṁ yoginaḥ (Bhāg. 12.13.1). To je skutečná činnost yogīnů — myslet na lotosové nohy Pána. Pán Śiva proto učí, že ten, kdo má vážný zájem o očištění, se musí věnovat této meditaci či mystické yoze, která nejen že mu pomůže neustále vidět Pána v srdci, ale umožní mu také vidět Ho tváří v tvář a stát se Jeho společníkem na Vaikuṇṭě či Goloce Vṛndāvaně.

Slovo sva-dharmam ve výrazu sva-dharmam anutiṣṭhatām poukazuje na to, že chceme-li žít v bezpečí, pak se varṇāśramský systém — který uvádí předepsané povinnosti brāhmaṇů, kṣatriyů, vaiśyů a śūdrů a je dokonalým společenským zřízením — musí opírat o bhakti-yogu. Lidé si obvykle myslí, že samotné vykonávání předepsaných povinností brāhmaṇů, kṣatriyů, vaiśyů či śūdrů nebo brahmacārīnů, gṛhasthů, vānaprasthů či sannyāsīnů zbaví člověka strachu a zaručí mu osvobození, ale ve skutečnosti se strachu nelze zbavit, dokud všechny tyto předepsané povinnosti nejsou doprovázeny bhakti-yogou. V Bhagavad-gītě se setkáme s popisy karma-yogy, jñāna-yogy, bhakti-yogy, dhyāna-yogy atd., ale dokud člověk nedosáhne úrovně bhakti-yogy, ostatní yogy mu k nejvyšší dokonalosti života nepomohou. Bhakti-yoga je jediným prostředkem k osvobození. Tento závěr nalezneme také v Caitanya-caritāmṛtě v rozhovoru mezi Pánem Caitanyou a Rāmānandou Rāyem ohledně osvobození lidské bytosti z hmotného světa. V tomto rozhovoru Rāmānanda Rāya hovořil o následování varṇāśrama-dharmy, ale Pán Caitanya prohlásil, že to je pouze vnější záležitost (eho bāhya). Chtěl Rāmānandu Rāye přesvědčit, že pouhé plnění povinností varṇāśrama-dharmy osvobození nezaručí. Nakonec Rāmānanda Rāya poukázal na proces bhakti-yogy: sthāne sthitāḥ śruti-gatāṁ tanu-vāṅ-manobhiḥ (Bhāg. 10.14.3). Pokud člověk praktikuje bhakti-yogu, která začíná nasloucháním (śruti-gatām) transcendentálnímu poselství Pána vycházejícímu z úst oddaných, pak bez ohledu na své životní postavení postupně přemůže nepřemožitelného Boha.

O Bohu se říká, že je nepřemožitelný, ale ten, kdo pokorně naslouchá slovům seberealizované duše, může nepřemožitelného přemoci. Z toho plyne, že ten, kdo má vážný zájem o osvobození, nemá pouze vykonávat předepsané povinnosti varṇāśrama-dharmy, ale také se zaměstnat bhakti-yogou, počínaje nasloucháním od realizované duše. Tento proces pomůže oddanému přemoci nepřemožitelného Nejvyššího Pána, Osobnost Božství, a stát se po opuštění hmotného těla Jeho společníkem.

4.24.54

Verš

bhavān bhaktimatā labhyo
durlabhaḥ sarva-dehinām
svārājyasyāpy abhimata
ekāntenātma-vid-gatiḥ

Synonyma

bhavān — Tebe, ó Pane; bhakti-matā — oddaným; labhyaḥ — je možné dosáhnout; durlabhaḥ — obtížné dosáhnout; sarva-dehinām — všech ostatních živých bytostí; svārājyasya — krále nebes; api — dokonce; abhimataḥ — konečný cíl; ekāntena — jednotou; ātma-vit — sebrealizovaného; gatiḥ — konečný cíl.

Překlad

Můj drahý Pane, i král nebeského království si přeje dosáhnout konečného cíle života — oddané služby. Jsi také konečným cílem těch, kdo se s Tebou ztotožňují (ahaṁ brahmāsmi). Pro ně je však značně obtížné Tě dosáhnout, zatímco pro oddané je to velmi snadné.

Význam

V Brahma-saṁhitě je řečeno: vedeṣu durlabham adurlabham ātma-bhaktau. To znamená, že pouhým studiem filozofie Vedānty či védské literatury je velice obtížné dosáhnout konečného životního cíle a nejvyššího místa určení — Vaikuṇṭhaloky nebo Goloky Vṛndāvany. Oddaní však této nejdokonalejší úrovně dosáhnou velice snadno. Takový je význam slov vedeṣu durlabham adurlabham ātma-bhaktau. Totéž potvrzuje Pán Śiva v tomto verši. Pro karma-yogīny, jñāna-yogīny a dhyāna-yogīny je nesmírně těžké k Pánu dospět; bhakti-yogīni s tím však nemají žádné potíže. Ve slově svārājyasya se svar vztahuje na Svargaloku, nebeskou planetu, a svārājya označuje jejího vládce, Indru. Karmī obvykle touží po nebeských planetách, ale král Indra touží po dokonalosti v bhakti-yoze. Také ti, kdo o sobě prohlašují: ahaṁ brahmāsmi (“Jsem Nejvyšší Brahman, totožný s Absolutní Pravdou”) si z konečného hlediska přejí dokonalé osvobození na vaikuṇṭhských planetách či Goloce Vṛndāvaně. Bhagavad-gītā (18.55) říká:

bhaktyā mām abhijānāti
yāvān yaś cāsmi tattvataḥ
tato māṁ tattvato jñātvā
viśate tad anantaram

“Pochopit Nejvyššího Pána takového, jaký je, lze pouze oddanou službou. A ten, kdo si Ho je díky takové oddanosti plně vědom, může vstoupit do království Boha.”

Chceme-li tedy vstoupit do duchovního světa, musíme se snažit pochopit Nejvyšší Osobnost Božství praktikováním bhakti-yogy. Tímto jednoduchým způsobem můžeme pravdivě pochopit Nejvyššího Pána; bez tohoto pochopení však nelze vstoupit do duchovního království. Můžeme se dostat na nebeské planety nebo realizovat, že jsme Brahman (ahaṁ brahmāsmi), ale to není konečná realizace. Prostřednictvím bhakti-yogy musíme realizovat postavení Nejvyšší Osobnosti Božství — tehdy dosáhneme skutečné dokonalosti života.

4.24.55

Verš

taṁ durārādhyam ārādhya
satām api durāpayā
ekānta-bhaktyā ko vāñchet
pāda-mūlaṁ vinā bahiḥ

Synonyma

tam — Tobě; durārādhyam — velice obtížné uctívat; ārādhya — po uctívání; satām api — i pro ty nejvznešenější osobnosti; durāpayā — velmi obtížné získat; ekānta — čistou; bhaktyā — oddanou službou; kaḥ — kdo je ten člověk; vāñchet — měl by si přát; pāda-mūlam — lotosové nohy; vinā — bez; bahiḥ — ti, kdo stojí vně.

Překlad

Můj milý Pane, čistá oddaná služba je obtížná i pro osvobozené osoby, ale jedině ona Tě může uspokojit. Kdo by se chtěl věnovat jiným procesům seberealizace, má-li skutečně zájem o dokonalost života?

Význam

Slovo satām označuje transcendentalisty. Existují tři druhy transcendentalistů: jñānī, yogī a bhakta. Z těchto tří je bhakta nejvhodnějším uchazečem o dosažení Nejvyšší Osobnosti Božství. Zde se zdůrazňuje, že jedině ten, kdo stojí mimo oddanou službu, nehledá lotosové nohy Pána. Hloupí lidé někdy tvrdí, že k Bohu lze dojít jakkoliv — prostřednictvím karma-yogy, jñāna-yogy, dhyāna-yogy atd. — ale zde je jasně řečeno, že milost Pána nelze získat nijak jinak než bhakti-yogou. Zvláště významné je slovo durārādhya. Dosáhnout lotosových nohou Pána jakoukoliv jinou metodou, než je bhakti-yoga, je nesmírně těžké.

4.24.56

Verš

yatra nirviṣṭam araṇaṁ
kṛtānto nābhimanyate
viśvaṁ vidhvaṁsayan vīrya-
śaurya-visphūrjita-bhruvā

Synonyma

yatra — kde; nirviṣṭam araṇam — zcela odevzdaná duše; kṛta-antaḥ — nezdolný čas; na abhimanyate — neútočí; viśvam — celý vesmír; vidhvaṁsayan — zničením; vīrya — síla; śaurya — vliv; visphūrjita — pouhým pozdvižením; bhruvā — obočí.

Překlad

Stačí, aby Pán pozdvihl Své obočí, a zosobněný nezdolný čas může okamžitě zničit celý vesmír. Hrozivý čas se ovšem nepřiblíží k oddanému, jenž se zcela odevzdal Tvým lotosovým nohám.

Význam

V Bhagavad-gītě (10.34) je řečeno, že Pán v podobě smrti ničí všechno naše vlastnictví. Mṛtyuḥ sarva-haraś cāham — “Jsem všepohlcující smrt.” Pán coby smrt odebírá vše, co podmíněná duše vytvořila. Vše v tomto hmotném světě je časem odsouzené k zániku. Veškerá síla času ovšem nemůže narušit činnosti oddaného, neboť ten se zcela odevzdal lotosovým nohám Pána. Jedině z toho důvodu je oddaný chráněn před hrozivým časem. Všechny činnosti karmīch a jñānīch, ve kterých není ani náznak oddané služby, čas překazí. Hmotný úspěch karmīch je předurčen k zániku a neosobní realizace, které dosahují jñānī, bude také časem zničena.

āruhya kṛcchreṇa paraṁ padaṁ tataḥ
patanty adho 'nādṛta-yuṣmad-aṅghrayaḥ

(Bhāg. 10.2.32)

Pomineme-li karmī — jñānī podstupují tvrdou askezi, aby dosáhli neosobní brahmajyoti, ale jelikož neobjeví lotosové nohy Pána, poklesnou znovu do hmotného světa. Dokud není živá bytost plně zaměstnaná čistou oddanou službou, nemá zaručené osvobození, ani když dosáhla nebeských planet nebo neosobní záře Brahmanu. To, čeho dosáhne oddaný, se však nikdy neztratí působením času. I když oddaný proces bhakti-yogy nedokončí, v příštím životě začne od bodu, ve kterém přestal. Karmī a jñānī takovou příležitost nedostanou — jejich výsledky budou zničeny. Úspěch bhakty má věčné trvání, ať už je úplný či neúplný — nebude nikdy zničen. To je výrok veškeré védské literatury. Śucīnāṁ śrīmatāṁ gehe yoga-bhraṣṭo 'bhijāyate. I ten, kdo nedokáže proces bhakti-yogy dokončit, dostane v příštím životě možnost narodit se v čisté rodině oddaných nebo v nějaké bohaté rodině, a tak bude mít příležitost k dalšímu pokroku v oddané službě.

Když Yamarāja, vládce smrti, poučoval své pomocníky, řekl jim, aby nepřistupovali k oddaným. “Oddaným vzdávejte úctu,” řekl, “ale nepřibližujte se k nim.” Oddaní Pána tedy nespadají pod jeho pravomoc. Yamarāja je zástupce Nejvyšší Osobnosti Božství a řídí smrt každé živé bytosti; oddaným však nic neudělá. Zosobněný čas může pouhým mrknutím oka zničit celý vesmírný projev, ale oddanému neublíží. Oddanou službou, kterou oddaný vykonává v tomto životě, čas nikdy nezničí. Toto duchovní jmění zůstane nedotčené, neboť se vymyká vlivu času.

4.24.57

Verš

kṣaṇārdhenāpi tulaye
na svargaṁ nāpunar-bhavam
bhagavat-saṅgi-saṅgasya
martyānāṁ kim utāśiṣaḥ

Synonyma

kṣaṇa-ardhena — polovinou okamžiku; api — dokonce; tulaye — vyrovnají se; na — nikdy; svargam — nebeské planety; na — ani; apunaḥ-bhavam — splynutí s Nejvyšším; bhagavat — Nejvyšší Osobnost Božství; saṅgi — společník; saṅgasya — ten, kdo využije příležitosti ke styku; martyānām — podmíněné duše; kim uta — jaké je; āśiṣaḥ — požehnání.

Překlad

Když se člověk bezděky — byť jen na zlomek okamžiku — setká s oddaným, již ho nepřitahují výsledky karmy a jñāny. Jaký potom může mít zájem o požehnání polobohů, kteří podléhají zákonům zrození a smrti?

Význam

Ze tří druhů lidí — karmīch, jñānīch a bhaktů — je bhakta označen za nejvznešenějšího. Śrīla Prabodhānanda Sarasvatī zpíval: kaivalyaṁ narakāyate tridaśa-pūr ākāśa-puṣpāyate (Caitanya-candrāmṛta). Slovo kaivalya znamená splynout se září Nejvyšší Osobnosti Božství a tridaśa-pūr se vztahuje na nebeské planety, kde žijí polobozi. Pro oddaného je tedy kaivalya-sukha, splynutí s Pánem, pekelnou představou, neboť ztratit individualitu a splynout se září Brahmanu považuje za sebevraždu. Vždy si chce svou individualitu ponechat, aby mohl sloužit Pánu. Povýšení na vyšší planetární systémy je pro něho pouhým přeludem; dočasné hmotné štěstí nemá v očích oddaného žádnou hodnotu. Jeho postavení je tak vznešené, že se nezajímá o činnosti karmy či jñāny. Jejich výsledky jsou pro oddaného, který je na transcendentální úrovni, tak bezvýznamné, že o ně nemá sebemenší zájem. Samotná bhakti-yoga mu přináší veškeré štěstí. To uvádí Śrīmad-Bhāgavatam (1.2.6): yayātmā suprasīdati — oddaná služba může člověku poskytnout plné uspokojení. Takový je výsledek styku s oddaným. Bez požehnání čistého oddaného nemůže být nikdo plně spokojen ani pochopit transcendentální postavení Nejvyšší Osobnosti Božství.

4.24.58

Verš

athānaghāṅghres tava kīrti-tīrthayor
antar-bahiḥ-snāna-vidhūta-pāpmanām
bhūteṣv anukrośa-susattva-śīlināṁ
syāt saṅgamo ’nugraha eṣa nas tava

Synonyma

atha — proto; anagha-aṅghreḥ — mého Pána, Jehož lotosové nohy ničí vše nepříznivé; tava — Tvoje; kīrti — oslavování; tīrthayoḥ — posvátná voda Gangy; antaḥ — uvnitř; bahiḥ — a vně; snāna — koupel; vidhūta — smyté; pāpmanām — znečištění mysli; bhūteṣu — obyčejným živým bytostem; anukrośa — požehnání či milost; su-sattva — zcela pod vlivem dobra; śīlinām — těch, kdo mají takové vlastnosti; syāt — nechť je; saṅgamaḥ — společnost; anugrahaḥ — milost; eṣaḥ — tato; naḥ — nám; tava — Tvoje.

Překlad

Můj drahý Pane, Tvé lotosové nohy jsou příčinou všeho příznivého a ničí veškeré hříšné znečištění. Proto Tě prosím, abys mi požehnal společností Svých oddaných, kteří jsou zcela očištěni uctíváním Tvých lotosových nohou a kteří jsou tolik milostiví k podmíněným duším. Myslím, že Tvým skutečným požehnáním bude, když mi dovolíš stýkat se s takovými oddanými.

Význam

Voda Gangy je proslulá tím, že dokáže odstranit všechny druhy hříšných reakcí; koupelí v Ganze se člověk zbaví celoživotního znečištění. Její proslulost spočívá v tom, že pramení z lotosových nohou Nejvyšší Osobnosti Božství. Všeho hmotného znečištění jsou zbaveni i ti, kdo jsou v přímém styku s lotosovýma nohama Nejvyššího Pána, pohrouženi do opěvování Jeho slávy. Takoví čistí oddaní mohou projevovat milost obyčejným podmíněným duším. Śrīla Vṛndāvana dāsa Ṭhākura zpíval, že oddaní Pána Caitanyi jsou tak mocní, že každý z nich dokáže osvobodit celý vesmír. Jinými slovy, úkolem oddaných je kázat slávu Pána a dovést všechny podmíněné duše na úroveň čistého dobra (śuddha-sattva). Slovo su-sattva v tomto verši znamená śuddha-sattva, transcendentální stav nad kvalitou hmotného dobra. Pán Śiva nás svými příkladnými modlitbami učí, že tím nejlepším, co můžeme udělat, je přijmout útočiště u Pána Viṣṇua a Jeho oddaných — vaiṣṇavů.

4.24.59

Verš

na yasya cittaṁ bahir-artha-vibhramaṁ
tamo-guhāyāṁ ca viśuddham āviśat
yad-bhakti-yogānugṛhītam añjasā
munir vicaṣṭe nanu tatra te gatim

Synonyma

na — nikdy; yasya — jehož; cittam — srdce; bahiḥ — vnější; artha — zájem; vibhramam — zmatený; tamaḥ — temnota; guhāyām — v díře; ca — také; viśuddham — očištěný; āviśat — vstoupil; yat — ta; bhakti-yoga — oddaná služba; anugṛhītam — obdařený; añjasā — šťastně; muniḥ — rozvážný; vicaṣṭe — vidí; nanu — ovšem; tatra — tam; te — Tvoje; gatim — činnosti.

Překlad

Oddaný, jehož srdce je zcela očištěné procesem oddané služby a jehož Bhaktidevī obdařila svou přízní, není zmaten hmotnou energií, která je jako temná studna. Jelikož se takto zcela zbavil všeho hmotného znečištění, je šťastný, protože chápe Tvé jméno, slávu, podobu, činnosti atd.

Význam

Śrīmad-Bhāgavatam (3.25.25) uvádí:

satāṁ prasaṅgān mama vīrya-saṁvido
bhavanti hṛt-karṇa-rasāyanāḥ kathāḥ
taj-joṣaṇād āśv apavarga-vartmani
śraddhā ratir bhaktir anukramiṣyati

Ve společnosti čistých oddaných může člověk pochopit transcendentální jméno, slávu, vlastnosti a činnosti Nejvyšší Osobnosti Božství. Śrī Caitanya Mahāprabhu opakovaně zdůrazňoval:

’sādhu-saṅga', ’sādhu-saṅga'—sarva-śāstre kaya
lava-mātra sādhu-saṅge sarva-siddhi haya

(Cc. Madhya 22.54)

Pouhým stykem s čistým oddaným udělá člověk úžasný pokrok ve vědomí Kṛṣṇy. Sādhu-saṅga, společnost oddaného, znamená být neustále zaměstnaný činnostmi vědomí Kṛṣṇy — zpívat mantru Hare Kṛṣṇa a jednat pro Kṛṣṇu. Zpívání mantry Hare Kṛṣṇa očišťuje, a proto ho Śrī Caitanya Mahāprabhu doporučoval. Ceto-darpaṇa-mārjanam — zpíváním Kṛṣṇových jmen se očistí zrcadlo srdce a oddaný ztratí zájem o cokoliv vnějšího. Srdce toho, kdo je pod vlivem vnější energie Pána, je nečisté, a on proto nevidí, jak se vše pojí s Nejvyšší Osobností Božství. Idaṁ hi viśvaṁ bhagavān ivetaraḥ (Bhāg. 1.5.20). Ten, jehož srdce je očištěné, vidí, že celý vesmírný projev není ničím jiným než Nejvyšší Osobností Božství, ale osoba s nečistým srdcem vidí věci jinak. Prostřednictvím sat-saṅgy, styků s oddanými, tedy člověk dokonale očistí své srdce.

Toho, kdo má čisté srdce, nikdy nepřitahuje vnější energie, která nabádá individuální duši, aby se snažila vládnout hmotné přírodě. Čisté srdce oddaného, který oddaně slouží formou naslouchání, opěvování, vzpomínání atd., není nikdy rozrušené. Činností oddané služby je celkem devět, ale oddaného s čistým srdcem nic nerozruší, ať se věnuje kterékoliv z nich. Během praktikování bhakti-yogy je nutné se vyhýbat deseti přestupkům při zpívání mahā-mantry a šedesáti čtyřem přestupkům při uctívání Božstev. Když oddaný striktně dodržuje pravidla a předpisy, Bhaktidevī je s ním velice spokojená a žádné vnější vlivy ho nerozruší. Oddaný se také nazývá muni, “přemýšlivý”. Tak, jako neoddaný spekuluje, oddaný přemýšlí. Spekulace neoddaného je nečistá, ale myšlenky oddaného jsou čisté. Titulem muni jsou označováni rovněž Pán Kapila či Śukadeva Gosvāmī a Vyāsadeva je oslovován jako Mahāmuni. Oddaný se nazývá muni (přemýšlivý), pokud čistě chápe Nejvyšší Osobnost Božství. Když člověk očistí své srdce tím, že se stýká s oddanými a vyhýbá se přestupkům při opěvování a uctívání Pána, Pán mu vyjeví Své transcendentální jméno, podobu a činnosti.

4.24.60

Verš

yatredaṁ vyajyate viśvaṁ
viśvasminn avabhāti yat
tat tvaṁ brahma paraṁ jyotir
ākāśam iva vistṛtam

Synonyma

yatra — kde; idam — tento; vyajyate — projevený; viśvam — vesmír; viśvasmin — ve vesmírném projevu; avabhāti — je projevený; yat — ten; tat — ten; tvam — Ty; brahma — neosobní Brahman; param — transcendentální; jyotiḥ — záře; ākāśam — éter; iva — jako; vistṛtam — rozšířený.

Překlad

Můj drahý Pane, neosobní Brahman se rozpíná všude, stejně jako sluneční svit či éter. A tímto neosobním Brahmanem, jenž prostupuje celým vesmírem a v němž je celý vesmír projeven, jsi Ty.

Význam

Ve védské literatuře je řečeno, že vše je pouze Brahman a nic jiného. Celý vesmírný projev spočívá v záři Brahmanu. Impersonalisté ovšem nechápou, jak může něco tak obrovského spočívat na osobě. Jsou zmateni, jelikož nechápou nepředstavitelnou moc Nejvyšší Osobnosti Božství, a proto neustále popírají, že Absolutní Pravda je osoba. Pán Śiva tento mylný dojem osobně vyjasňuje, když říká, že neosobní Brahman, rozšířený po celém vesmíru, není nic jiného než Samotný Nejvyšší Pán. Zde je jasně uvedeno, že Pán prostřednictvím Svého aspektu Brahmanu prostupuje celým vesmírem stejně jako sluneční svit. Tento příklad je velmi snadné pochopit. Všechny planetární systémy spočívají ve sluneční záři, ale tato záře ani její zdroj na planetách nezávisí. Éter nebo vzduch se také rozpíná všude; je uvnitř nádoby, ale zároveň se dotýká špinavých i posvěcených míst. Éter však není nikdy znečištěný. I sluneční svit se dotýká špinavých a posvěcených míst a obojí je ve skutečnosti jeho výtvorem, ale slunce samotné vždy zůstává všem nečistotám vzdálené. Stejně tak Pán existuje všude. Některé věci jsou zbožné a jiné bezbožné, ale śāstry popisují to, co je zbožné, jako přední stranu Nejvyššího Pána a to, co je bezbožné, jako Jeho záda. V Bhagavad-gītě (9.4) Pán jasně říká:

mayā tatam idaṁ sarvaṁ
jagad avyakta-mūrtinā
mat-sthāni sarva-bhūtāni
na cāhaṁ teṣv avasthitaḥ

“Ve Své neprojevené podobě pronikám celým vesmírem. Všechny bytosti jsou ve Mně, ale Já nejsem v nich.”

Tento verš Bhagavad-gīty vysvětluje, že Pán je všude prostřednictvím Svého aspektu Brahmanu. Vše spočívá v Něm, ale On přesto není přítomný. Z toho plyne, že ani impersonalista nemůže pochopit brahma-tattvu, Pánův Brahman, bez bhakti-yogy — aniž by oddaně sloužil Pánu. Ve Vedānta-sūtře je řečeno: athāto brahma-jijñāsā. To znamená, že člověk má pochopit Brahman, Paramātmu a Parabrahman. Śrīmad-Bhāgavatam rovněž popisuje Absolutní Pravdu tak, že je jedna jediná, ale je realizována ve třech aspektech, jimiž jsou neosobní Brahman, lokalizovaná Paramātmā a Nejvyšší Osobnost Božství. Nejvyšší Osobnost Božství je z nich nejvyšší. V tomto verši Pán Śiva potvrzuje, že Absolutní Pravda je z konečného hlediska osoba. Jasně říká: tat tvaṁ brahma paraṁ jyotir ākāśam iva vistṛtam. Zde je obecný příklad: úspěšný podnikatel může vlastnit mnoho továren a kanceláří a vše se řídí jeho příkazy. Když někdo řekne, že celý podnik spočívá na tom a tom člověku, neznamená to, že onen člověk nese všechny továrny a kanceláře na své hlavě — rozumí se tím, že celý podnik funguje bez přerušení provozu díky jeho mozku či expanzi jeho energie. Mozek a energie Nejvyšší Osobnosti Božství jsou tím, co udržuje v chodu úplný projev hmotného a duchovního světa. Filozofie monismu, která je zde názorně vysvětlená, se přizpůsobuje skutečnosti, že svrchovaným zdrojem veškeré energie je Nejvyšší Osobnost Božství, Kṛṣṇa. To je popsáno velmi jasně. Rovněž je řečeno, jak lze chápat Kṛṣṇův neosobní aspekt:

raso 'ham apsu kaunteya
prabhāsmi śaśi-sūryayoḥ
praṇavaḥ sarva-vedeṣu
śabdaḥ khe pauruṣaṁ nṛṣu

“Jsem chuť vody, ó synu Kuntī (Arjuno), jsem světlo slunce a měsíce, slabika oṁ ve védských mantrách, jsem zvuk v éteru a schopnost v člověku.” (Bg. 7.8)

Tímto způsobem lze Kṛṣṇu chápat jako mystickou sílu ve všem.

4.24.61

Verš

yo māyayedaṁ puru-rūpayāsṛjad
bibharti bhūyaḥ kṣapayaty avikriyaḥ
yad-bheda-buddhiḥ sad ivātma-duḥsthayā
tvam ātma-tantraṁ bhagavan pratīmahi

Synonyma

yaḥ — ten, kdo; māyayā — Svou energií; idam — tento; puru — mnohotvárný; rūpayā — projev; asṛjat — stvořil; bibharti — udržuje; bhūyaḥ — opět; kṣapayati — ničí; avikriyaḥ — aniž by se změnil; yat — ten; bheda-buddhiḥ — pojem rozlišování; sat — věčný; iva — jako; ātma-duḥsthayā — způsobující živé bytosti potíže; tvam — Tobě; ātma-tantram — plně nezávislý; bhagavan — ó Pane, Nejvyšší Osobnosti Božství; pratīmahi — chápu.

Překlad

Můj drahý Pane, máš rozmanité energie, které se projevují v rozmanitých podobách. Jejich prostřednictvím jsi stvořil tento vesmírný projev, a ačkoliv ho udržuješ, jako kdyby byl stálý, nakonec ho zničíš. Přestože Tebe tyto změny nikdy neznepokojí, živé bytosti jsou jimi rozrušené, a proto se jim zdá, že se vesmírný projev od Tebe liší nebo že je od Tebe oddělený. Můj Pane, jsi vždy nezávislý a já tuto skutečnost jasně chápu.

Význam

Je vysvětleno, že Pán Kṛṣṇa má mnoho různých energií, které lze rozdělit do tří kategorií: na energii vnější, vnitřní a okrajovou. Existují také různé vesmírné projevy — duchovní a hmotný svět — jakož i rozličné druhy živých bytostí. Některé živé bytosti jsou podmíněné a jiné jsou věčně svobodné; ty se nazývají nitya-mukta, neboť nikdy nepřijdou do styku s hmotnou energií. Některé živé bytosti jsou však podmíněné v tomto hmotném světě, a proto se považují za oddělené od Nejvyššího Pána. Jejich styk s hmotnou energií jim přináší neustálé problémy. Jelikož podmíněná duše neustále trpí, pokládá hmotnou energii za velice nepříjemnou. To vyjádřil jeden vaiṣṇavský kavi (básník):

kṛṣṇa bhuli' sei jīva anādi-bahirmukha
ataeva māyā tāre deya saṁsāra-duḥkha

Když živá bytost zapomene na Nejvyššího Pána a chce si užívat nezávisle a napodobovat Ho, je uchvácena falešnou představou, že je poživatelem odděleným od Pána. Hmotná energie proto způsobuje této duchovní energii — živé bytosti — mnoho potíží; nikdy je však nezpůsobuje Nejvyššímu Pánu. Pro Něho jsou hmotná a duchovní energie jedno a totéž. To zde Pán Śiva vysvětluje — hmotná energie nikdy neobtěžuje Nejvyššího Pána. Pán je vždy nezávislý, ale živé bytosti nezávislé nejsou; kvůli jejich falešným představám, že budou samostatně šťastné, jim hmotná energie přináší potíže a způsobuje rozlišování.

Jelikož to māyāvādští filozofové nechápou, chtějí se od hmotné energie oprostit. Vaiṣṇavský filozof však dokonale zná Nejvyšší Osobnost Božství, a proto mu ani hmotná energie není na obtíž — ví, jak jí využít ve službě Pánu. Kriminální oddělení a občanské oddělení vlády se od sebe mohou v očích obyvatel lišit, ale v očích vlády jsou obě stejná. Kriminální oddělení je nepříjemné pro zločince, ale nikoliv pro slušné občany. Stejně tak je hmotná energie nepříjemná podmíněné duši, ale nemá žádný vliv na osvobozené duše, jež slouží Pánu. Celý vesmírný projev vytvořil Nejvyšší Pán prostřednictvím puruṣa-avatāra Mahā-Viṣṇua. Jako Pán Viṣṇu, Jenž vydechuje všechny vesmíry, ho tvoří a udržuje a poté v podobě Saṅkarṣaṇa celý vesmírný projev zničí. Ale přestože Pán tvoří, udržuje a ničí, není tím ovlivněn. Nepatrné živé bytosti jsou Jeho rozmanitými činnostmi jistě velmi znepokojené, ale jelikož Pán je svrchovaně velký, není nikdy ovlivněn. Pán Śiva či jakýkoliv jiný čistý oddaný to jasně vidí a není zaslepen rozlišováním (bheda-buddhi). Pro oddaného je Pán nejvyšší duší. Jelikož je svrchovaně mocný, Jeho různé síly jsou také duchovní. Oddaný nepokládá nic za hmotné, neboť hmotná existence znamená pouze zapomnění na Nejvyšší Osobnost Božství.

4.24.62

Verš

kriyā-kalāpair idam eva yoginaḥ
śraddhānvitāḥ sādhu yajanti siddhaye
bhūtendriyāntaḥ-karaṇopalakṣitaṁ
vede ca tantre ca ta eva kovidāḥ

Synonyma

kriyā — činnosti; kalāpaiḥ — procesy; idam — tohoto; eva — jistě; yoginaḥ — transcendentalisté; śraddhā-anvitāḥ — s vírou a přesvědčením; sādhu — řádně; yajanti — uctívají; siddhaye — pro dosažení dokonalosti; bhūta — hmotná energie; indriya — smysly; antaḥ-karaṇa — srdce; upalakṣitam — charakterizovaný; vede — ve Vedách; ca — také; tantre — v dodatcích Ved; ca — také; te — Ty, Pane; eva — jistě; kovidāḥ — odborníci.

Překlad

Můj drahý Pane, Tvá vesmírná podoba se skládá ze všech pěti prvků, smyslů, mysli, inteligence, falešného ega (které je hmotné) a Paramātmy, Tvé částečné expanze, která vše řídí. Neoddaní yogīni — karma-yogīni a jñāna-yogīni — Tě uctívají svým jednáním, každý podle svého postavení. Ve Vedách i jejich dodatcích — vlastně ve všech śāstrách — je řečeno, že jedině Ty máš být uctíván. To je závěr všech Ved.

Význam

V jednom z předchozích veršů Pán Śiva vyjádřil touhu vidět tu podobu Pána, o kterou vždy projevují zájem oddaní. V hmotném světě jsou projevené i jiné podoby Pána, jako například Brahmā a další polobozi, které uctívají materialisté. Ve třetí kapitole druhého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu je řečeno, že těm, kdo touží po hmotném prospěchu, je doporučeno uctívat různé polobohy, a na závěr Bhāgavatam radí:

akāmaḥ sarva-kāmo vā
mokṣa-kāma udāra-dhīḥ
tīvreṇa bhakti-yogena
yajeta puruṣaṁ param

(Bhāg. 2.3.10)

Oddaní, jñānī (mokṣa-kāma) i karmī (sarva-kāma) se ucházejí o uctívání Nejvyšší Osobnosti Božství, Viṣṇua. Dokonce i když člověk vykonává yajñi, jak je uvedeno zde (kriyā-kalāpaiḥ), měl by mít neustále na paměti, že polobozi jsou pouhými zástupci Nejvyššího Pána. Skutečným uctívaným Pánem je Viṣṇu, Yajñeśvara. I když jsou tedy při védských a tantrických obětích uctíváni různí polobozi, skutečným cílem oběti je Pán Viṣṇu. Bhagavad-gītā (9.23) proto říká:

ye 'py anya-devatā-bhaktā
yajante śraddhayānvitāḥ
te 'pi mām eva kaunteya
yajanty avidhi-pūrvakam

“Vše, co člověk obětuje jiným bohům, je ve skutečnosti určeno výhradně Mně, ó synu Kuntī, ale je to obětováno bez skutečného porozumění.”

Ti, kdo uctívají různé polobohy, tedy také uctívají Nejvyššího Pána, ale v rozporu s usměrňujícími zásadami. Smyslem těchto zásad je uspokojit Pána Viṣṇua. To potvrzuje i Viṣṇu Purāṇa (3.8.9):

varṇāśramācāravatā
puruṣeṇa paraḥ pumān
viṣṇur ārādhyate panthā
nānyat tat-toṣa-kāraṇam

Zde je jasně řečeno, že karmī, jñānī i yogī — vlastně každý, kdo se skutečně vyzná ve Vedách a Tantrách — uctívá Pána Viṣṇua. Slovo kovidāḥ je velice významné, neboť poukazuje na oddané Pána. Jedině oddaní si jsou dokonale vědomi toho, že Nejvyšší Osobnost Božství, Viṣṇu, je všeprostupující. V rámci hmotné energie Ho zastupuje pět hmotných prvků a také mysl, inteligence a ego. Zastupuje Ho i další energie — živé bytosti. Všechny tyto projevy v duchovním a hmotném světě nejsou ničím jiným než zastoupením různých energií Pána. Z toho plyne, že Pán je jeden a je expandovaný ve všem. To je význam védské mantry: sarvaṁ khalv idaṁ brahma. Ten, kdo to ví, soustřeďuje všechnu svou energii na uctívání Pána Viṣṇua.

4.24.63

Verš

tvam eka ādyaḥ puruṣaḥ supta-śaktis
tayā rajaḥ-sattva-tamo vibhidyate
mahān ahaṁ khaṁ marud agni-vār-dharāḥ
surarṣayo bhūta-gaṇā idaṁ yataḥ

Synonyma

tvam — Ty, Pane; ekaḥ — jediná; ādyaḥ — původní; puruṣaḥ — osoba; supta — spící; śaktiḥ — energie; tayā — kterou; rajaḥ — energie vášně; sattva — dobro; tamaḥ — nevědomost; vibhidyate — je rozrůzněná; mahān — celková hmotná energie; aham — egoismus; kham — éter; marut — vzduch; agni — oheň; vāḥ — voda; dharāḥ — země; sura-ṛṣayaḥ — polobozi a velcí mudrci; bhūta-gaṇāḥ — živé bytosti; idam — to vše; yataḥ — z Něhož.

Překlad

Můj drahý Pane, jsi jediná Nejvyšší Osoba, příčina všech příčin. Před stvořením hmotného světa Tvá hmotná energie existuje ve spícím stavu. Když je vzrušena, začnou jednat tři kvality (dobro, vášeň a nevědomost), jež způsobí projevení celkové hmotné energie — egoismu, éteru, vzduchu, ohně, vody, země a všech polobohů a světců. Tak je stvořen hmotný svět.

Význam

Je-li celé stvoření jednotou — nejedná-li se o nic jiného než o Nejvyššího Pána, Viṣṇua — proč potom zkušení transcendentalisté vytvářejí kategorie, o nichž hovoří tento verš? Proč moudří učenci rozlišují mezi hmotou a duší? V odpověď na tyto otázky Pán Śiva říká, že duše a hmota nejsou výtvory různých filozofů, ale projevy Pána Viṣṇua (tvam eka ādyaḥ puruṣaḥ). Dělení na duchovní a hmotné kategorie je možné díky Nejvyšší Osobnosti Božství, ale pro živé bytosti, které věčně slouží Pánu, ve skutečnosti takové rozdíly neexistují. Hmotný svět existuje pouze pro ty, kdo chtějí napodobovat Pána a stát se poživateli — tento svět není ničím jiným než zapomněním na původní Nejvyšší Osobnost Božství, stvořitele všeho. Rozdíl mezi hmotou a duší vytváří Pánova spící energie tehdy, když chce Pán poskytnout určité možnosti živým bytostem, jež Ho chtějí napodobovat v Jeho požitku. Pánova dřímající energie vytváří tento hmotný svět pouze pro ně. Například děti někdy chtějí napodobovat matku, jak vaří v kuchyni, a ona jim dá hračky, aby si na její vaření mohly hrát. Když některé živé bytosti chtějí podobně napodobovat činnosti Pána, Pán pro ně stvoří tento hmotný vesmírný projev. Hmotné stvoření tedy způsobuje Pán pomocí Své hmotné energie. Svým pohledem ji vybudí k činnosti; tím jsou uvedeny do pohybu tři hmotné kvality a hmotná energie se projeví nejprve v podobě mahat-tattvy, dále jako egoismus, éter, vzduch, oheň, voda a země. Po stvoření jsou do vesmírného projevu vpraveny živé bytosti, které se objeví nejprve jako Pán Brahmā a sedm velkých ṛṣiů a poté jako různí polobozi. Od polobohů pocházejí lidské bytosti, zvířata, stromy, ptáci, šelmy a vše ostatní. Původní příčinou je ovšem Nejvyšší Osobnost Božství, jak je zde doloženo slovy tvam eka ādyaḥ puruṣaḥ. Potvrzuje to i Brahma-saṁhitā (5.1):

īśvaraḥ paramaḥ kṛṣṇaḥ
sac-cid-ānanda-vigrahaḥ
anādir ādir govindaḥ
sarva-kāraṇa-kāraṇam

Ti, kdo jsou zahaleni hmotnou energií, nemohou pochopit, že původem všeho je Nejvyšší Osobnost Božství, Kṛṣṇa. To je shrnuto v aforismu janmādy asya yataḥ z Vedānta-sūtry (1.1.2). Totéž potvrzuje Kṛṣṇa v Bhagavad-gītě (10.8):

ahaṁ sarvasya prabhavo
mattaḥ sarvaṁ pravartate
iti matvā bhajante māṁ
budhā bhāva-samanvitāḥ

“Jsem zdrojem všech duchovních i hmotných světů. Vše pochází ze Mě. Moudří, kteří si toho jsou dokonale vědomi, Mi oddaně slouží a uctívají Mě z celého srdce.”

Když Kṛṣṇa říká, že je původem všeho (ahaṁ sarvasya prabhavo), míní tím, že je i zdrojem Pána Brahmy, Pána Śivy, puruṣa-avatārů, hmotného projevu a všech živých bytostí v něm. Slovo prabhava (“stvoření”) se ve skutečnosti týká pouze tohoto hmotného světa, neboť duchovní svět existuje věčně, a proto nelze mluvit o jeho stvoření. V catuḥ-ślokī Śrīmad-Bhāgavatamu Pán říká: aham evāsam evāgre — “To Já jsem existoval na samém počátku, před stvořením.” (Bhāg. 2.9.33) Ve Vedách je také řečeno: eko nārāyaṇa āsīt — “Před stvořením existoval pouze Nārāyaṇa,” a to potvrzuje i Śaṅkarācārya: nārāyaṇaḥ paro 'vyaktāt — “Nārāyaṇa je transcendentální vůči stvoření.” (Gītā-bhāṣya) Všechny Nārāyaṇovy činnosti jsou duchovní, a proto když Nārāyaṇa řekl: “Nechť nastane stvoření,” toto stvoření bylo zcela duchovní. “Hmotné” existuje pouze pro ty, kdo zapomněli, že Nārāyaṇa je původní příčinou všeho.

4.24.64

Verš

sṛṣṭaṁ sva-śaktyedam anupraviṣṭaś
catur-vidhaṁ puram ātmāṁśakena
atho vidus taṁ puruṣaṁ santam antar
bhuṅkte hṛṣīkair madhu sāra-ghaṁ yaḥ

Synonyma

sṛṣṭam — do stvoření; sva-śaktyā — Svou vlastní energií; idam — tento vesmírný projev; anupraviṣṭaḥ — poté vstoupíš; catuḥ-vidham — čtyři druhy; puram — těl; ātma-aṁśakena — Svou nedílnou částí; atho — proto; viduḥ — znáš; tam — jeho; puruṣam — poživatel; santam — existuje; antaḥ — uvnitř; bhuṅkte — užívá si; hṛṣīkaiḥ — prostřednictvím smyslů; madhu — sladkost; sāra-gham — med; yaḥ — ten, kdo.

Překlad

Můj drahý Pane, poté, co Svými vlastními energiemi stvoříš hmotný svět, vstoupíš do něho ve čtyřech druzích těl. Jelikož jsi v srdcích všech živých bytostí, znáš je a víš, jak si užívají pomocí svých smyslů. Takzvané štěstí tohoto hmotného stvoření odpovídá požitku, který mají včely z medu nastřádaného v plástech.

Význam

Hmotný vesmírný projev je dílem vnější energie Nejvyšší Osobnosti Božství. Neživá hmota však nedokáže jednat sama, a proto Pán Osobně vstupuje do hmotného stvoření v podobě Své částečné expanze (Paramātmy) a také Svých oddělených částí (živých bytostí). Živé bytosti i Nejvyšší Osobnost Božství vstupují do hmotného stvoření, aby ho oživily. Bhagavad-gītā (7.5) uvádí:

apareyam itas tv anyāṁ
prakṛtiṁ viddhi me parām
jīva-bhūtāṁ mahā-bāho
yayedaṁ dhāryate jagat

“Kromě této nižší přírody existuje ještě Moje vyšší energie, ó válečníku mocných paží, kterou tvoří všechny živé bytosti, jež zápasí s hmotnou přírodou a udržují vesmír.”

Jelikož je hmotný projev sám o sobě nečinný, vstupují do něho živé bytosti ve čtyřech různých druzích těl. Důležité je zde slovo catur-vidham. V tomto světě se rodí čtyři druhy živých bytostí — některé se rodí z embrya (jarāyu-ja), jiné z vajec (aṇḍa-ja), další z potu (sveda-ja) a poslední—jako například stromy — se rodí ze semen (udbhij-ja). Všechny tyto živé bytosti, bez ohledu na jejich původ, neustále vyhledávají smyslový požitek.

Zde je vyvráceno tvrzení materialistických vědců, že jiné živé bytosti (kromě lidí) nemají duši. Všechny živé bytosti v 8 400 000 životních druzích — ať už se narodily z embrya, vejce, potu či semene — jsou nedílné části Nejvyšší Osobnosti Božství, a každá je tedy individuální duchovní jiskrou a duší. Nejvyšší Osobnost Božství také sídlí v srdci živé bytosti, bez ohledu na to, zda se jedná o člověka, zvíře, strom, bakterii či mikroba. Pán sídlí v srdci každého, a jelikož všechny živé bytosti přicházejí do hmotného světa z toho důvodu, že chtějí ukojit svou touhu po smyslovém požitku, Pán je řídí tak, aby si užívaly svých smyslů. Paramātmā, Nejvyšší Osobnost Božství, zná touhy všech. Bhagavad-gītā (15.15) praví:

sarvasya cāhaṁ hṛdi sanniviṣṭo
mattaḥ smṛtir jñānam apohanaṁ ca

“Sídlím v srdci každého a ode Mne pocházejí vzpomínky, poznání i zapomnění.”

Pán je v srdci všech živých bytostí a dává jim paměť, s jejíž pomocí si mohou užívat jistých věcí. Živé bytosti si potom vytvářejí své chutné plásty medu a užívají si jich. Příklad včel je výstižný, protože když si včely chtějí užívat svých plástů, musí snášet bodání jiných včel. Jelikož se při vychutnávání medu navzájem bodají, nevnímají pouze požitek z jeho sladkosti, ale také utrpení. Jinými slovy, živé bytosti jsou vystaveny bolestem a radostem hmotného požitku, zatímco Nejvyšší Pán, který zná jejich plány na uspokojování smyslů, je nezúčastněný. Upaniṣady uvádějí příklad dvou ptáků sedících na jednom stromě — jeden z nich (jīva neboli živá bytost) si užívá plodů toho stromu a druhý (Paramātmā) pouze přihlíží. V Bhagavad-gītě (13.23) je Nejvyšší Pán coby Paramātmā označen jako upadraṣṭā (dohlížitel) a anumantā (schvalovatel).

Pán pouze přihlíží a dává živé bytosti souhlas ke smyslovému požitku. Paramātmā je také tím, kdo dává včelám inteligenci, jak si zařídit úl, sbírat med z různých květů, uložit ho a užívat si ho. I když Paramātmā stojí stranou živých bytostí, zná jejich záměry a dává jim prostředky, pomocí nichž si mohou buď užívat výsledků svého jednání, nebo jimi trpět. Lidská společnost je jako včelí úl, neboť každý sbírá med z různých květů—shromažďuje peníze z různých zdrojů — a zakládá velké říše pro společný požitek. Po vzniku těchto říší však musí lidé snášet žihadla od jiných národů — někdy proti sobě národy vyhlásí válku a lidské úly si začnou navzájem působit utrpení. I když si lidé staví úly, aby si mohli vychutnávat sladké smyslové vjemy, zároveň trpí žihadly od jiných lidí či národů. Nejvyšší Osobnost Božství coby Paramātmā všem těmto činnostem pouze přihlíží. Do hmotného světa tedy vstupují jak jīvy, tak i Nejvyšší Osobnost Božství, ale Nejvyšší Pán, Paramātmā, je hoden uctívání, neboť zařizuje štěstí živých bytostí v tomto světě. Jelikož se však jedná o hmotný svět, nikdo nemůže prožívat dokonalé štěstí. Hmotný požitek znamená nedokonalost, zatímco duchovní požitek znamená čistou radost pod ochranou Nejvyšší Osobnosti Božství.

4.24.65

Verš

sa eṣa lokān aticaṇḍa-vego
vikarṣasi tvaṁ khalu kāla-yānaḥ
bhūtāni bhūtair anumeya-tattvo
ghanāvalīr vāyur ivāviṣahyaḥ

Synonyma

saḥ — ten; eṣaḥ — toto; lokān — všechny planetární systémy; ati — velice; caṇḍa-vegaḥ — velká síla; vikarṣasi — ničí; tvam — Ty, Pane; khalu — ovšem; kāla-yānaḥ — časem; bhūtāni — všechny živé bytosti; bhūtaiḥ — jinými živými bytostmi; anumeya-tattvaḥ — o Absolutní Pravdě lze usuzovat; ghana-āvalīḥ — mraky; vāyuḥ — vítr; iva — jako; aviṣahyaḥ — nesnesitelný.

Překlad

Můj drahý Pane, Tvoji absolutní autoritu nelze přímo vnímat, ale z pohledu na svět je zřejmé, že vše je časem zničeno. Čas je velice silný a vše je zničeno něčím jiným — tak jako se zvířata navzájem požírají. Čas vše rozpráší tak, jako vítr rozhání mraky po nebi.

Význam

Zničení je řízeno přírodními zákony. Nic v tomto hmotném světě nemůže být trvalé, přestože se o to vědci, filozofové, dělníci a všichni ostatní snaží. Jeden pošetilý vědec nedávno prohlásil, že věda nakonec zajistí, aby život byl věčný. Jiní takzvaní vědci se zase pokoušejí vyrobit živé bytosti v laboratoři. Každý se tedy nějakým způsobem snaží popřít existenci Nejvyššího Pána, Osobnosti Božství, a odmítnout Jeho svrchovanou autoritu. Pán je ovšem tak mocný, že v podobě smrti zničí vše. Kṛṣṇa říká v Bhagavad-gītě (10.34): mṛtyuḥ sarva-haraś cāham — “Jsem všepohlcující smrt.” Pán přichází k ateistům jako smrt — bere jim vše, co v hmotném světě nahromadili. Hiraṇyakaśipu, otec Prahlāda, neustále popíral Pánovu existenci a kvůli synově neochvějné víře v Boha se snažil pětiletého Prahlāda zabít. Pán se však v pravý čas zjevil jako Nṛsiṁhadeva a zabil Hiraṇyakaśipua v Prahlādově přítomnosti. Śrīmad-Bhāgavatam (1.13.47) uvádí, že toto zabíjení je přirozené. Jīvo jīvasya jīvanam — “Jedno zvíře je potravou druhého.” Žábu sežere had, hada sežere promyka a ji sežere zase další zvíře. Tak podle svrchované vůle Pána probíhá ničení. I když Pánovu ruku přímo nevidíme, můžeme její přítomnost vnímat prostřednictvím Pánova ničení. Vidíme mraky roztrhané větrem, i když nemůžeme postřehnout, jak k tomu dochází, neboť vítr je neviditelný. Nejvyšší Osobnost Božství sice nevidíme přímo, ale vidíme, jak Pán řídí proces ničení. Ten nelítostně pokračuje pod Pánovou vládou, ale ateisté to nevidí.

4.24.66

Verš

pramattam uccair iti kṛtya-cintayā
pravṛddha-lobhaṁ viṣayeṣu lālasam
tvam apramattaḥ sahasābhipadyase
kṣul-lelihāno ’hir ivākhum antakaḥ

Synonyma

pramattam — šílení; uccaiḥ — hlasitě; iti — takto; kṛtya — učinit; cintayā — kvůli takové touze; pravṛddha — velice pokročilí; lobham — dychtivost; viṣayeṣu — co se týče hmotného požitku; lālasam — s takovou touhou; tvam — Ty, můj Pane; apramattaḥ — zcela transcendentální; sahasā — znenadání; abhipadyase — polapíš je; kṣut — hladový; lelihānaḥ — lačným jazykem; ahiḥ — had; iva — jako; ākhum — myš; antakaḥ — ničitel.

Překlad

Můj drahý Pane, všechny živé bytosti v tomto hmotném světě vymýšlejí plány jako šílené a kvůli své neovladatelné lačnosti neustále touží dělat to či ono. Živá bytost bez ustání prahne po hmotném požitku, ale Ty jsi vždy ve střehu a časem na ni udeříš, jako když had chytí myš a bez potíží ji spolkne.

Význam

Každý je chamtivý a každý si plánuje svůj hmotný požitek. Živá bytost posedlá tímto chtíčem je označována za šílenou. Bhagavad-gītā (3.27) říká:

prakṛteḥ kriyamāṇāni
guṇaiḥ karmāṇi sarvaśaḥ
ahaṅkāra-vimūḍhātmā
kartāham iti manyate

“Duše zmatená třemi kvalitami hmotné přírody se považuje za konatele činů, které ve skutečnosti koná příroda.”

Vše se odehrává působením přírodních zákonů, které podléhají Nejvyšší Osobnosti Božství. Ateisté, neinteligentní lidé, to však nevědí. Horečně si vytvářejí své vlastní plány a velké národy zvětšují své říše. Přitom víme, že mnoho říší časem vzniklo a opět zaniklo. Lidé ve svém šílenství založili mnohé aristokratické rody, ale jsme svědky toho, že časem byly všechny tyto rody a říše zničeny. Přesto pošetilí ateisté nepřijímají svrchovanou autoritu Pána. Zbytečně si vymýšlejí své vlastní povinnosti, aniž by se ohlíželi na Nejvyšší Osobnost Božství. Takzvaní političtí vůdci horečně plánují růst hmotného blahobytu svého národa, ale ve skutečnosti jim jde pouze o jejich vysoké postavení. Ve své lačnosti po hmotném postavení před lidmi falešně vystupují jako jejich vůdci a hromadí volební hlasy, přestože jsou naprosto v moci zákonů hmotné přírody. To jsou některé chyby moderní civilizace. Bez rozvíjení vědomí Boha a přijetí autority Pána budou živé bytosti ve svých plánech nakonec zklamané a zmatené. Kvůli jejich neautorizovaným plánům hospodářského rozvoje rostou ze dne na den na celém světě ceny zboží, a to do takové míry, že chudší třídy obyvatelstva začínají mít potíže a trpí následky celé situace. Jelikož lidem chybí vědomí Kṛṣṇy, jsou podváděni takzvanými vůdci a plánovači, a jejich utrpení proto vzrůstá. Podle přírodních zákonů, za nimiž stojí Pán, nemůže být nic v tomto hmotném světě trvalé; každý má tedy mít možnost uchýlit se k Absolutnímu, aby byl zachráněn. V této souvislosti říká Pán Kṛṣṇa v Bhagavad-gītě (5.29):

bhoktāraṁ yajña-tapasāṁ
sarva-loka-maheśvaram
suhṛdaṁ sarva-bhūtānāṁ
jñātvā māṁ śāntim ṛcchati

“Mudrci, kteří vědí, že jsem konečným cílem veškerých obětí a askeze, Nejvyšším Pánem všech planet a polobohů a příznivcem všech živých bytostí, se zbaví hmotných strastí a dosáhnou míru.”

Jde-li nám o klid v mysli a mír ve společnosti, musíme přijmout, že skutečným poživatelem je Nejvyšší Osobnost Božství. Pán je také vlastníkem všeho v celém vesmíru a nejlepším přítelem všech živých bytostí. Když toto lidé pochopí, budou moci být šťastní a žít v míru jak individuálně, tak kolektivně.

4.24.67

Verš

kas tvat-padābjaṁ vijahāti paṇḍito
yas te ’vamāna-vyayamāna-ketanaḥ
viśaṅkayāsmad-gurur arcati sma yad
vinopapattiṁ manavaś caturdaśa

Synonyma

kaḥ — kdo; tvat — Tvoje; pada-abjam — lotosové nohy; vijahāti — vyhýbá se; paṇḍitaḥ — učený; yaḥ — kdo; te — Tobě; avamāna — vysmívá se; vyayamāna — snižuje; ketanaḥ — toto tělo; viśaṅkayā — nepochybně; asmat — náš; guruḥ — duchovní mistr, otec; arcati — uctívá; sma — v minulosti; yat — to; vinā — bez; upapattim — vzrušení; manavaḥ — Manuové; catuḥ-daśa — čtrnáct.

Překlad

Můj drahý Pane, každý učený člověk ví, že neuctívá-li Tebe, je celý jeho život promarněn. Jak by tedy mohl přestat uctívat Tvé lotosové nohy? I náš otec a duchovní mistr, Pán Brahmā, Tě bez váhání uctíval a čtrnáct Manuů kráčelo v jeho stopách.

Význam

Slovo paṇḍita znamená “moudrý člověk”. Kdo je skutečně moudrý? Bhagavad-gītā (7.19) to popisuje takto:

bahūnāṁ janmanām ante
jñānavān māṁ prapadyate
vāsudevaḥ sarvam iti
sa mahātmā sudurlabhaḥ

“Po mnoha zrozeních a smrtích se ten, kdo je skutečně obdařen poznáním, odevzdá Mně, jelikož ví, že jsem příčinou všech příčin a všeho, co existuje. Taková velká duše je velmi vzácná.”

Když tedy moudrý člověk dosáhne po mnoha životech a náladových pokusech o seberealizaci skutečné moudrosti, odevzdá se Nejvyšší Osobnosti Božství, Kṛṣṇovi. Takový mahātmā neboli učenec ví, že Kṛṣṇa, Vāsudeva, je vším (vāsudevaḥ sarvam iti). Učení lidé mají neustále na paměti, že život bez uctívání Pána Kṛṣṇy — bez toho, aby se stali Jeho oddanými — je promarněný. Śrīla Rūpa Gosvāmī také říká, že když se člověk stane pokročilým oddaným, pochopí, že má být rozvážný a vytrvalý (kṣāntiḥ) a má sloužit Pánu, aniž by ztrácel čas (avyartha-kālatvam). Nemá za své činnosti očekávat žádnou hmotnou úctu (māna-śūnyatā), má být odpoutaný od všech hmotných svodů (viraktiḥ), být si jistý tím, že se mu dostane Kṛṣṇovy milosti (āśā-bandhaḥ), a vždy si toužebně přát, aby mohl věrně sloužit Pánu (samutkaṇṭhā). Moudrý člověk neustále touží oslavovat Pána opěvováním a nasloucháním (nāma-gāne sadā ruciḥ) a popisovat Pánovy transcendentální vlastnosti (āsaktis tad-guṇākhyāne). Mají ho také přitahovat místa, kde se odehrávaly Pánovy zábavy (prītis tad-vasati-sthale). To jsou příznaky pokročilého oddaného.

Pokročilý oddaný — dokonalý člověk, který je skutečně moudrý a učený — se nemůže své služby u lotosových nohou Pána vzdát. Pán Brahmā žije velmi dlouho (4 320 000 000 let tvoří 12 hodin jeho dne), ale přesto se bojí smrti, a z toho důvodu oddaně slouží Nejvyššímu Pánu. Slouží Mu i všichni Manuové, kteří se během Brahmova dne střídají. Za jeden den Brahmy se vystřídá čtrnáct Manuů, z nichž prvním je Svāyambhuva Manu. Každý Manu žije sedmdesát jedna yug, z nichž každá trvá zhruba 4 320 000 let. Přestože žijí tak dlouho, připravují se na další život vykonáváním oddané služby Pánu. V současném věku žijí lidé pouhých šedesát až osmdesát let, a dokonce i tato krátká délka života se postupně snižuje. Proto je pro lidi ještě naléhavější povinností uctívat lotosové nohy Pána neustálým zpíváním mantry Hare Kṛṣṇa, jak doporučoval Pán Caitanya Mahāprabhu.

tṛṇād api sunīcena
taror iva sahiṣṇunā
amāninā mānadena
kīrtanīyaḥ sadā hariḥ

(Śikṣāṣṭaka 3)

Když člověk oddaně slouží, často se v jeho okolí vyskytují zlomyslní lidé a mnoho nepřátel se ho snaží zničit nebo zastavit. To není novinka současného věku, neboť i v dávných dobách sužoval démon Hiraṇyakaśipu svého syna Prahlāda Mahārāje, který oddaně sloužil Pánu. Ateisté jsou neustále připraveni oddaného obtěžovat — proto Caitanya Mahāprabhu doporučoval být snášenlivý. Přesto je však třeba pokračovat se zpíváním mantry Hare Kṛṣṇa a s šířením jejího zpívání, neboť to je dokonalostí života. Je třeba zpívat a kázat o tom, jak je naléhavě nutné učinit tento život dokonalým po všech stránkách. Každý by měl tedy oddaně sloužit Pánu a kráčet ve stopách předchozích ācāryů, počínaje Pánem Brahmou a dalšími.

4.24.68

Verš

atha tvam asi no brahman
paramātman vipaścitām
viśvaṁ rudra-bhaya-dhvastam
akutaścid-bhayā gatiḥ

Synonyma

atha — proto; tvam — Ty, můj Pane; asi — jsi; naḥ — náš; brahman — ó Nejvyšší Brahmane; parama-ātman — ó Nadduše; vipaścitām — pro učence; viśvam — vesmír; rudra-bhaya — ve strachu z Rudry; dhvastam — zničený; akutaścit-bhayā — nepochybně neohrožený; gatiḥ — útočiště.

Překlad

Můj milý Pane, všichni skuteční učenci Tě znají jako Nejvyšší Brahman a Nadduši. I když se celý vesmír bojí Pána Rudry, jenž nakonec vše zničí, pro učené oddané jsi neohroženým útočištěm všeho.

Význam

Stvoření, udržování a zničení tohoto vesmírného projevu ovládají tři osobnosti — Brahmā, Viṣṇu a Śiva (Maheśvara). S hmotným tělem je v době zničení konec. Jak vesmírné tělo, tak i jeho malou jednotku, tělo individuální živé bytosti, čeká nakonec zkáza. Oddaní se ovšem nebojí zničení těla, neboť jsou přesvědčeni, že se pak vrátí domů, zpátky k Bohu (tyaktvā dehaṁ punar janma naiti mām eti so 'rjuna).

Pokud někdo striktně následuje proces oddané služby, nebojí se smrti, jelikož má předurčeno vrátit se domů, zpátky k Bohu. Neoddaní se smrti bojí, protože nemají žádnou záruku, kam půjdou a jaké tělo v příštím životě dostanou. Významné je slovo rudra-bhaya, neboť Rudra samotný, Pán Śiva, mluví o “strachu z Rudry”. To znamená, že existuje mnoho Rudrů — jedenáct — a Rudra (Pán Śiva), který se takto modlil k Nejvyšší Osobnosti Božství, se od ostatních Rudrů liší, přestože je stejně mocný jako oni. Jeden Rudra se bojí druhého, neboť každý z nich se podílí na zničení tohoto vesmírného projevu. Kromě oddaného se Rudry bojí každý; dokonce i Rudra samotný. Oddaný se Rudry nikdy nebojí, protože je vždy v bezpečí — pod ochranou lotosových nohou Pána. Śrī Kṛṣṇa říká v Bhagavad-gītě (9.31): kaunteya pratijānīhi na me bhaktaḥ praṇaśyati—“Můj drahý Arjuno, můžeš veřejně vyhlásit, že Můj čistý oddaný nebude poražen za žádných okolností.”

4.24.69

Verš

idaṁ japata bhadraṁ vo
viśuddhā nṛpa-nandanāḥ
sva-dharmam anutiṣṭhanto
bhagavaty arpitāśayāḥ

Synonyma

idam — toto; japata — při pronášení; bhadram — všechno příznivé; vaḥ — vy všichni; viśuddhāḥ — očištění; nṛpa-nandanāḥ — královští synové; sva-dharmam — své předepsané povinnosti; anutiṣṭhantaḥ — vykonávat; bhagavati — Nejvyšší Osobnosti Božství; arpita — zanechat; āśayāḥ — s naprostou vírou.

Překlad

Moji milí královští synové, vykonávejte své královské povinnosti s čistým srdcem a pronášejte tuto modlitbu s myslí upřenou na lotosové nohy Pána. To vám zajistí přízeň osudu, neboť Pán s vámi bude velice spokojen.

Význam

Modlitby Pána Śivy jsou velmi autoritativní a významné. Pouhými modlitbami k Nejvyššímu Pánu může člověk dosáhnout dokonalosti, i když bude nadále vykonávat své předepsané povinnosti. Skutečným smyslem života je stát se oddaným Pána. Nezáleží na postavení, v jakém se člověk nachází — ať už je brāhmaṇou, kṣatriyou, vaiśyou, śūdrou, Američanem, Angličanem, Indem nebo kýmkoliv jiným, na kterémkoliv místě v hmotném světě může vykonávat oddanou službu jednoduše tím, že se bude modlit k Nejvyšší Osobnosti Božství. Mahā-mantra Hare Kṛṣṇa je také modlitba, neboť každá modlitba oslovuje Pána Jeho jménem a vzývá přízeň osudu žádostí, aby nám Pán dovolil oddaně Mu sloužit. Mahā-mantra Hare Kṛṣṇa také říká: “Můj milý Pane, Śrī Kṛṣṇo, můj milý Pane, Śrī Rāmo, ó energie Pána, Hare, zaměstnejte mě prosím ve Své službě.” I když jsme v nízkém postavení, oddaně sloužit můžeme za každé situace: ahaituky apratihatā — “Oddané službě nemohou zabránit žádné hmotné okolnosti.” (Bhāg. 1.2.6) Totéž doporučoval Pán Caitanya Mahāprabhu:

jñāne prayāsam udapāsya namanta eva
jīvanti san-mukharitāṁ bhavadīya-vārtām
sthāne sthitāḥ śruti-gatāṁ tanu-vāṅ-manobhir
ye prāyaśo 'jita jito 'py asi tais tri-lokyām

(Bhāg. 10.14.3)

Člověk může zůstat tam, kde je, dále vykonávat své předepsané povinnosti, a přesto může naslouchat poselství Pána od realizovaných duší. Hnutí pro vědomí Kṛṣṇy je založené na tomto principu. Otevíráme střediska po celém světě s cílem dát každému příležitost naslouchat poselství Pána Kṛṣṇy, aby se mohl vrátit domů, zpátky k Bohu.

4.24.70

Verš

tam evātmānam ātma-sthaṁ
sarva-bhūteṣv avasthitam
pūjayadhvaṁ gṛṇantaś ca
dhyāyantaś cāsakṛd dharim

Synonyma

tam — Jemu; eva — jistě; ātmānam — Nejvyšší Duši; ātma-stham — ve vašich srdcích; sarva — všechny; bhūteṣu — v každé živé bytosti; avasthitam — Jenž sídlí; pūjayadhvam — uctívejte Ho; gṛṇantaḥ ca — neustále opěvujte; dhyāyantaḥ ca — neustále meditujte; asakṛt — nepřetržitě; harim — Nejvyšší Osobnost Božství.

Překlad

Nejvyšší Osobnost Božství, Hari, tedy sídlí v srdci každého, ó královští synové. Je i ve vašich srdcích. Proto neustále opěvujte Jeho slávu a nepřetržitě o Něm meditujte.

Význam

Slovo asakṛt je významné, neboť neznamená pouze několik minut, ale neustále. To je pokyn Pána Caitanyi Mahāprabhua v Jeho Śikṣāṣṭace. Kīrtanīyaḥ sadā hariḥ — “Svaté jméno Pána je třeba zpívat dvacet čtyři hodin denně.” V hnutí pro vědomí Kṛṣṇy proto žádáme oddané, aby denně zpívali alespoň šestnáct kol na svých růžencích. Ve skutečnosti je však třeba zpívat dvacet čtyři hodin denně, jako Ṭhākura Haridāsa, který každý den zpíval 300 000 svatých jmen Kṛṣṇy. Ničím jiným se nezabýval. Někteří z Gosvāmīch — jako například Raghunātha dāsa Gosvāmī — také velice striktně praktikovali zpívání a navíc skládání poklon. O tom se zmínil Śrīnivāsācārya ve své modlitbě k šesti Gosvāmīm (Ṣaḍ-gosvāmy-aṣṭaka): saṅkhyā-pūrvaka-nāma-gāna-natibhiḥ kālāvasānī-kṛtau. Slovo saṅkhyā-pūrvaka znamená “za dodržování daného počtu”. Raghunātha dāsa Gosvāmī nejen zpíval svaté jméno Pána, ale také pravidelně skládal mnohé poklony.

Jelikož se princové chystali uctívat Nejvyšší Osobnost Božství přísnou askezí, Śiva jim doporučil neustále Pána opěvovat a meditovat o Něm. Významné je, že Pán Śiva se modlil k Nejvyšší Osobnosti Božství přesně tak, jak ho to naučil jeho otec, Pán Brahmā. Kázal tedy princům také podle systému paramparā. Oddaný nemá pouze plnit pokyny duchovního mistra, ale rovněž předávat získané poznání svým žákům.

Významná jsou také slova ātmānam ātma-sthaṁ sarva-bhūteṣv avasthitam. Osobnost Božství je původem všech živých bytostí. Jelikož jsou všechny živé bytosti nedílnými částmi Pána, je jejich společným otcem. Člověk může snadno nalézt Nejvyššího Pána ve svém srdci, neboť Osobnost Božství sídlí v srdci každé živé bytosti. Tento verš uvádí, že proces uctívání Pána je velmi snadný a úplný, neboť kdokoliv v jakékoliv životní situaci může kdekoliv usednout a jednoduše zpívat Pánova svatá jména. Prostřednictvím opěvování a naslouchání se automaticky věnuje meditaci.

4.24.71

Verš

yogādeśam upāsādya
dhārayanto muni-vratāḥ
samāhita-dhiyaḥ sarva
etad abhyasatādṛtāḥ

Synonyma

yoga-ādeśam — tyto pokyny o bhakti-yoze; upāsādya — neustále číst; dhārayantaḥ — a přijmout v srdci; muni-vratāḥ — složte slib velkých mudrců, slib mlčení; samāhita — s neustále upřenou myslí; dhiyaḥ — s inteligencí; sarve — vy všichni; etat — tuto; abhyasata — metodu; ādṛtāḥ — s velkou úctou.

Překlad

Moji milí princové, formou modlitby jsem vám představil yogu zpívání svatého jména. Všichni byste si měli tuto důležitou stotru uložit v mysli a slíbit, že si ji zapamatujete, abyste se stali velkými mudrci. Praktikujte tuto metodu s mlčenlivostí mudrců, napjatou pozorností a úctou.

Význam

K systému haṭha-yogy patří tělesná cvičení, dhyāna, dhāraṇā, āsana, meditace atd. Yogī musí sedět na jednom místě v určité pozici a soustředit zrak na špičku nosu. Tento systém má tolik pravidel a usměrnění, že v současném věku je prakticky nemožné ho praktikovat. Alternativní systém — bhakti-yoga — je velice snadný nejen v tomto, ale i v jiných věcích; Pán Śiva ho hlásal již před dávnou dobou, když udílel rady princům — synům Mahārāje Prācīnabarhiṣata. Systém bhakti-yogy není nově zavedený — již před pěti tisíci lety ho Pán Kṛṣṇa doporučoval jako nejvyšší yogu. V Bhagavad-gītě (6.47) říká Śrī Kṛṣṇa Arjunovi:

yoginām api sarveṣāṁ
mad-gatenāntarātmanā
śraddhāvān bhajate yo māṁ
sa me yuktatamo mataḥ

“Ze všech yogīnů je ten, který se ke Mně neustále upíná s velkou vírou a uctívá Mě transcendentální láskyplnou službou, se Mnou nejdůvěrněji spojen prostřednictvím yogy a je nejvyšší ze všech.”

Nejvznešenější yogī je ten, kdo ve svém nitru neustále myslí na Kṛṣṇu a opěvuje Pánovu slávu. Tento systém bhakti-yogy tedy existuje již od nepaměti a nyní pokračuje v hnutí pro vědomí Kṛṣṇy.

Významné je v této souvislosti slovo muni-vratāḥ, neboť ti, kdo si přejí pokročit v duchovním životě, musí být mlčenliví. Mlčet znamená mluvit jedině kṛṣṇa-kathā. Takové je mlčení Mahārāje Ambarīṣe:

sa vai manaḥ kṛṣṇa-padāravindayor
vacāṁsi vaikuṇṭha-guṇānuvarṇane

“Král Ambarīṣa neustále upínal svou mysl na lotosové nohy Pána a mluvil pouze o Něm.” (Bhāg. 9.4.19) Měli bychom také využít této životní příležitosti a dostat se na úroveň velkých světců jednoduše tím, že nebudeme zbytečně mluvit s nežádoucími osobami. Měli bychom buď mluvit o Kṛṣṇovi, nebo bez rozptýlení zpívat Hare Kṛṣṇa. To se nazývá muni-vrata. Inteligence musí být velice bystrá (samāhita-dhiyaḥ) a vždy jednat ve vědomí Kṛṣṇy. Slova etad abhyasatādṛtāḥ vyjadřují, že když přijmeme tyto pokyny duchovního mistra s velkou úctou (ādṛta) a budeme je náležitě praktikovat, shledáme proces bhakti-yogy velice snadným.

4.24.72

Verš

idam āha purāsmākaṁ
bhagavān viśvasṛk-patiḥ
bhṛgv-ādīnām ātmajānāṁ
sisṛkṣuḥ saṁsisṛkṣatām

Synonyma

idam — toto; āha — řekl; purā — dříve; asmākam — nám; bhagavān — pán; viśva-sṛk — stvořitelé vesmíru; patiḥ — vládce; bhṛgu-ādīnām — velkých mudrců v čele s Bhṛguem; ātmajānām — svých synů; sisṛkṣuḥ — s touhou tvořit; saṁsisṛkṣatām — kteří mají na starosti tvoření.

Překlad

Tuto modlitbu nám jako první přednesl Pán Brahmā, vládce všech stvořitelů vedeným Bhṛguem, které jejím prostřednictvím poučil, když projevili touhu tvořit.

Význam

Pán Brahmā byl stvořen Pánem Viṣṇuem a sám potom stvořil Pána Śivu a další velké mudrce v čele s Bhṛguem. K velkým mudrcům patří Bhṛgu, Marīci, Ātreya, Vasiṣṭha a další — ti všichni měli na starosti vzrůst populace. Jelikož na počátku bylo málo živých bytostí, Viṣṇu pověřil Brahmu plozením potomstva a Brahmā poté zplodil tisíce polobohů a velkých mudrců, aby v této činnosti pokračovali. Zároveň dal všem svým synům a žákům varování v podobě modliteb, jež nyní přednesl Pán Śiva. Hmotné tvoření znamená hmotné zaměstnání, ale tomu se můžeme ubránit, budeme-li neustále vzpomínat na svůj vztah s Nejvyšším Pánem, jak jej popisují tyto modlitby Pána Śivy. Tímto způsobem můžeme zůstat s Nejvyšší Osobností Božství neustále ve styku, a přestože budeme zaměstnáni tvořením, neodchýlíme se z cesty vědomí Kṛṣṇy. Hnutí pro vědomí Kṛṣṇy slouží zvláště tomuto cíli. Každý v hmotném světě vykonává určité povinnosti v rámci svého zaměstnání, jak je předepisuje varṇāśrama-dharma. Brāhmaṇové, kṣatriyové, vaiśyové, śūdrové a všichni ostatní plní své předepsané povinnosti, ale ten, kdo bude mít na paměti svoji prvořadou povinnost — být neustále ve styku s Nejvyšší Osobností Božství — bude ve všem úspěšný. Pokud někdo pouze dodržuje pravidla a předpisy varṇāśrama-dharmy jako brāhmaṇa, kṣatriya, vaiśya či śūdra a je neustále zaměstnaný, aniž by vzpomínal na svůj věčný vztah s Pánem, pak jeho zaměstnání, činnosti i splněné povinnosti budou pouhou ztrátou času. To potvrzuje první zpěv Śrīmad-Bhāgavatamu (1.2.8):

dharmaḥ svanuṣṭhitaḥ puṁsāṁ
viṣvaksena-kathāsu yaḥ
notpādayed yadi ratiṁ
śrama eva hi kevalam

Přestože je člověk velmi zaneprázdněný plněním svých předepsaných povinností, nemusí to narušovat jeho zaměstnání ve vědomí Kṛṣṇy. Je třeba, aby jen vykonával oddanou službu prostřednictvím śravaṇaṁ kīrtanam — naslouchání, opěvování a vzpomínání. Nemusí se vzdát svých předepsaných povinností. Bhagavad-gītā (18.46) říká:

yataḥ pravṛttir bhūtānāṁ
yena sarvam idaṁ tatam
sva-karmaṇā tam abhyarcya
siddhiṁ vindati mānavaḥ

“Uctíváním Pána, Jenž je zdrojem všech bytostí a prostupuje vším, může člověk dosáhnout dokonalosti při vykonávání své vlastní povinnosti.”

Můžeme tedy i nadále vykonávat svou předepsanou povinnost, a pokud při tom uctíváme Nejvyšší Osobnost Božství, jak zde předepisuje Pán Śiva, dosáhneme dokonalosti života. Svanuṣṭhitasya dharmasya saṁsiddhir hari-toṣaṇam (Bhāg. 1.2.13). Měli bychom pokračovat v plnění svých předepsaných povinností, ale budeme-li se tím snažit uspokojit Nejvyšší Osobnost Božství, naše životy budou dokonalé.

4.24.73

Verš

te vayaṁ noditāḥ sarve
prajā-sarge prajeśvarāḥ
anena dhvasta-tamasaḥ
sisṛkṣmo vividhāḥ prajāḥ

Synonyma

te — od něho; vayam — my všichni; noditāḥ — na nařízení; sarve — všichni; prajā-sarge — v době tvoření obyvatelstva; prajā-īśvarāḥ — vládci všech živých bytostí; anena — tímto; dhvasta-tamasaḥ — zbaveni veškeré nevědomosti; sisṛkṣmaḥ — tvořili jsme; vividhāḥ — různé druhy; prajāḥ — živých bytostí.

Překlad

Když Pán Brahmā nařídil všem Prajāpatiům, aby tvořili, opěvovali jsme Nejvyšší Osobnost Božství touto modlitbou a zcela se zbavili veškeré nevědomosti. Díky tomu jsme byli schopni stvořit různé druhy živých bytostí.

Význam

Z tohoto verše můžeme pochopit, že různé druhy živých bytostí byly stvořeny zároveň hned na počátku stvoření. Nesmyslnou Darwinovu teorii evoluce zde nelze použít. Není pravda, že před milióny let inteligentní lidské bytosti neexistovaly. Naopak, nejinteligentnější bytost ze všech — Pán Brahmā — byla stvořena jako první. Pán Brahmā poté stvořil další moudré světce, jako je Marīci, Bhṛgu, Ātreya, Vasiṣṭha a Pán Śiva. Ti pak tvořili různé druhy těl s ohledem na karmu. Ve Śrīmad-Bhāgavatamu řekl Pán Kapiladeva Své matce, že živá bytost dostává určitý druh těla podle svých činností a že o tomto těle rozhodují vyšší autority. Těmito autoritami, jež dosazuje Nejvyšší Osobnost Božství, jsou Pán Brahmā a všichni ostatní Prajāpatiové a Manuové. Z popisu počátku stvoření tedy můžeme vidět, že první tvor je nejinteligentnější. Není pravda, že takzvaná moderní inteligence se vyvinula postupnou evolucí. Brahma-vaivarta Purāṇa uvádí, že postupná evoluce probíhá, ale netýká se těl. Všechny tělesné podoby již existují; pouze duchovní bytost, duchovní jiskra v těle, zlepšuje podle zákonů přírody a pod dohledem vyšších autorit své postavení. Z tohoto verše je zřejmé, že různé druhy živých bytostí existovaly od samotného počátku stvoření. Není pravda, že některé z nich vyhynuly. Vše zůstává a pouze náš nedostatek poznání je příčinou toho, že nevidíme věci takové, jaké jsou.

Velice důležité je slovo dhvasta-tamasaḥ, neboť nikdo nemůže řídit tvoření různých druhů živých bytostí, aniž by byl oproštěn od nevědomosti. Śrīmad-Bhāgavatam (3.31.1) říká, že živé bytosti dostávají těla pod dohledem vyšších sil (daiva-netreṇa). Jak by mohly tyto vyšší síly řídit evoluci živé bytosti, kdyby samy nebyly prosté veškeré nedokonalosti? Následovníci védských pokynů nemohou Darwinovu teorii evoluce přijmout, neboť je poznamenána nedokonalým poznáním.

4.24.74

Verš

athedaṁ nityadā yukto
japann avahitaḥ pumān
acirāc chreya āpnoti
vāsudeva-parāyaṇaḥ

Synonyma

atha — takto; idam — toto; nityadā — pravidelně; yuktaḥ — s napjatou pozorností; japan — polohlasým pronášením; avahitaḥ — pozorná; pumān — osoba; acirāt — neprodleně; śreyaḥ — přízeň osudu; āpnoti — získá; vāsudeva-parāyaṇaḥ — ten, kdo je oddaným Pána Kṛṣṇy.

Překlad

Oddaný Pána Kṛṣṇy, jehož mysl je na Něho neustále upřená a jenž s velkou pozorností a úctou pronáší tuto stotru (modlitbu), dosáhne neprodleně nejvyšší dokonalosti života.

Význam

Dokonalost znamená stát se oddaným Pána Kṛṣṇy. V prvním zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu (1.2.28) stojí: vāsudeva-parā vedā vāsudeva-parā makhāḥ. Konečným cílem života je Vāsudeva, Kṛṣṇa. Každý oddaný Pána Kṛṣṇy může dosáhnout veškeré dokonalosti, hmotného prospěchu a osvobození pouhými modlitbami k Pánu. Existuje mnoho modliteb k Pánu Kṛṣṇovi, které pronášeli velcí mudrci a osobnosti, jako je Pán Brahmā a Pán Śiva. Śrī Kṛṣṇa se proto nazývá śiva-viriñci-nutam (Bhāg. 11.5.33). Śiva znamená Pán Śiva a viriñci znamená Pán Brahmā. Oba tito polobozi se modlí k Pánu Vāsudevovi, Kṛṣṇovi. Půjdeme-li ve stopách takových velkých osobností a staneme se oddanými Pána Kṛṣṇy, naše životy budou úspěšné. Lidé bohužel toto tajemství neznají. Na te viduḥ svārtha-gatiṁ hi viṣṇum — “Nevědí, že jejich skutečným zájmem a nejvyšší dokonalostí života je uctívat Pána Viṣṇua (Kṛṣṇu).” (Bhāg. 7.5.31) Spokojenosti není možné dosáhnout snahou o přizpůsobení vnější energie našim cílům. Kdo není oddaným Pána Kṛṣṇy, bude pouze zmatený. Aby Pán Kṛṣṇa zachránil živé bytosti před takovým neštěstím, upozorňuje v Bhagavad-gītě (7.19):

bahūnāṁ janmanām ante
jñānavān māṁ prapadyate
vāsudevaḥ sarvam iti
sa mahātmā sudurlabhaḥ

“Moudrý člověk se po mnoha zrozeních a smrtích odevzdá Mně, dobře věda, že Já, Vāsudeva, jsem vším. Taková velká duše je velmi vzácná.”

Tím, že se staneme oddanými Vāsudeva, můžeme získat jakékoliv požehnání.

4.24.75

Verš

śreyasām iha sarveṣāṁ
jñānaṁ niḥśreyasaṁ param
sukhaṁ tarati duṣpāraṁ
jñāna-naur vyasanārṇavam

Synonyma

śreyasām — ze všech požehnání; iha — v tomto světě; sarveṣām — každého; jñānam — poznání; niḥśreyasam — nejvyšší zisk; param — transcendentální; sukham — štěstí; tarati — překoná; duṣpāram — nepřekonatelný; jñāna — poznání; nauḥ — loď; vyasana — nebezpečí; arṇavam — oceán.

Překlad

V hmotném světě lze získat různé výdobytky, ale nejvyšším z nich je poznání, neboť jedině na lodi poznání lze překonat oceán nevědomosti, který je jinak nepřekonatelný.

Význam

Všichni v tomto hmotném světě trpí kvůli nevědomosti. Každý den vidíme, jak nevědomý člověk spáchá nějaký zločin, ze který je později zatčen a potrestán, třebaže ani nevěděl, že jedná hříšně. Taková nevědomost vládne na celém světě. Lidé neberou v úvahu, jakému riziku vystavují své životy, když se snaží zabíjet zvířata pro uspokojení svého jazyka, hazardovat a holdovat nedovolenému sexu a omamným látkám. Je politováníhodné, že vůdčí osobnosti světa neznají důsledky těchto hříšných činností. Místo toho berou vše na lehkou váhu, a úspěšně tak čím dál více zvětšují oceán nevědomosti.

Plné poznání, jakožto protiklad této nevědomosti, je v hmotném světě tím nejvyšším výdobytkem. Můžeme si všimnout, že ten, kdo má dostatečné poznání, je chráněn před mnoha nebezpečnými životními nástrahami. Jak uvádí Bhagavad-gītā (7.19): bahūnāṁ janmanām ante jñānavān māṁ prapadyate — “Když se člověk stane skutečně moudrým, odevzdá se Nejvyšší Osobnosti Božství.” Vāsudevaḥ sarvam iti sa mahātmā sudurlabhaḥ — “Takovou velkou duši je velmi vzácné najít.”

Toto hnutí pro vědomí Kṛṣṇy je odhodlané široce otevřít oči takzvaných vůdců, kteří jsou plni nevědomosti, a tak je zachránit před mnoha nástrahami a nebezpečnými životními situacemi. Největší nebezpečí představuje riziko, že získáme nižší tělo, než je lidské. Této lidské životní podoby jsme dosáhli s velkými potížemi, abychom využili lidského těla a obnovili svůj vztah s Nejvyšší Osobností Božství, Govindou. Pán Śiva však oznamuje, že ti, kdo využijí jeho modliteb, se velice brzy stanou oddanými Pána Vāsudeva, což jim umožní překonat oceán nevědomosti a dovést svůj život k dokonalosti.

4.24.76

Verš

ya imaṁ śraddhayā yukto
mad-gītaṁ bhagavat-stavam
adhīyāno durārādhyaṁ
harim ārādhayaty asau

Synonyma

yaḥ — kdokoliv; imam — toto; śraddhayā — s velkou vírou; yuktaḥ — připoután prostřednictvím oddanosti; mat-gītam — moje píseň (kterou jsem složil nebo zpíval); bhagavat-stavam — modlitba k Nejvyšší Osobnosti Božství; adhīyānaḥ — pravidelným studiem; durārādhyam — velmi obtížné uctívat; harim — Nejvyšší Osobnost Božství; ārādhayati — může Ho však uctívat; asau — taková osoba.

Překlad

Oddaně sloužit Nejvyššímu Pánu a uctívat Ho je sice velmi obtížné, ale ten, kdo pronáší nebo jen čte tuto moji stotru (modlitbu), dokáže velice snadno získat milost Nejvyšší Osobnosti Božství.

Význam

Zvláště významné je, že Pán Śiva je čistým oddaným Pána Vāsudeva. Vaiṣṇavānāṁ yathā śambhuḥ — “Pán Śiva je nejlepší ze všech vaiṣṇavů.” Má proto svou vlastní sampradāyu, vaiṣṇavskou učednickou posloupnost zvanou Rudra-sampradāya. Současní členové vaiṣṇavské Viṣṇusvāmi-sampradāyi původně pocházejí od Rudry, Pána Śivy. Stát se oddaným Pána Kṛṣṇy, Vāsudeva, je velice těžké. To zde vyjadřuje slovo durārādhyam. Uctívání polobohů není příliš obtížné, ale stát se oddaným Pána Vāsudeva, Kṛṣṇy, není tak jednoduché. Ten, kdo však dodržuje zásady a kráčí ve stopách vyšších autorit, jak doporučil Pán Śiva, se jím může snadno stát. Totéž potvrzuje Prahlāda Mahārāja. Oddanou službu nemůže vykonávat mentální spekulant — je to zvláštní dar, který může získat jedině ten, kdo se odevzdal čistému oddanému. Prahlāda Mahārāja říká: mahīyasāṁ pāda-rajo-'bhiṣekaṁ niṣkiñcanānāṁ na vṛṇīta yāvat — “Nikdo nemůže proniknout do oddané služby Pánu, dokud nepřijme prach z lotosových nohou čistého oddaného, jenž je prostý všeho hmotného znečištění.” (Bhāg. 7.5.32)

4.24.77

Verš

vindate puruṣo ’muṣmād
yad yad icchaty asatvaram
mad-gīta-gītāt suprītāc
chreyasām eka-vallabhāt

Synonyma

vindate — získá; puruṣaḥ — oddaný; amuṣmāt — od Osobnosti Božství; yat yat — to, co; icchati — chce; asatvaram — upevněný; mat-gīta — kterou jsem zpíval; gītāt — písní; su-prītāt — od Pána, který je velmi spokojený; śreyasām — všech požehnání; eka — jeden; vallabhāt — od nejdražšího.

Překlad

Nejvyšší Pán je nejdražším cílem všech příznivých požehnání. Každý člověk, jenž zpívá píseň, kterou jsem zpíval, Ho může potěšit. Takový oddaný, upevněný v oddané službě Pánu, může od Nejvyšší Osobnosti Božství získat cokoliv chce.

Význam

Bhagavad-gītā (6.22) uvádí: yaṁ labdhvā cāparaṁ lābhaṁ manyate nādhikaṁ tataḥ — jakmile někdo získá přízeň Nejvyšší Osobnosti Božství, nemá již nic, oč by usiloval, ani po ničem jiném netouží. Když Dhruva Mahārāja dosáhl svou askezí dokonalosti a spatřil Nejvyšší Osobnost Božství tváří v tvář, Pán mu nabídl jakékoliv požehnání. Dhruva však odpověděl, že netouží po ničem, neboť ho dokonale uspokojilo to, že může vidět Pána. Cokoliv chceme kromě služby Pánu, se nazývá iluze, māyā. Śrī Caitanya Mahāprabhu řekl: jīvera ’svarūpa' haya — kṛṣṇera ’nitya-dāsa' (Cc. Madhya 20.108). Každá živá bytost je věčným služebníkem Pána; nejvyšší dokonalost života tedy realizuje ve službě Pánu. Věrnému služebníkovi se milostí jeho pána splní jakákoliv touha, a ten, kdo vykonává transcendentální láskyplnou službu Pánu, nemá nic, oč by nezávisle usiloval. Všechny jeho touhy jsou splněny jednoduše tím, že je neustále zaměstnaný láskyplnou službou Pánu. Pán Śiva nám ukazuje, že každý oddaný může dosáhnout úspěchu pouhým pronášením jeho modliteb.

4.24.78

Verš

idaṁ yaḥ kalya utthāya
prāñjaliḥ śraddhayānvitaḥ
śṛṇuyāc chrāvayen martyo
mucyate karma-bandhanaiḥ

Synonyma

idam — tuto modlitbu; yaḥ — oddaný, který; kalye — brzy ráno; utthāya — poté, co vstane z postele; prāñjaliḥ — se sepjatýma rukama; śraddhayā — s vírou a oddaností; anvitaḥ — takto pohroužený; śṛṇuyāt — sám zpívá a naslouchá; śrāvayet — a vede k naslouchání další; martyaḥ — takový člověk; mucyate — zbaví se; karma-bandhanaiḥ — všech reakcí za plodonosné činnosti.

Překlad

Oddaný, který vstává brzy ráno, se sepjatýma rukama zpívá tyto modlitby, jež zpíval Pán Śiva, a umožňuje druhým, aby jim mohli naslouchat, se jistě zbaví všech k pout k plodonosnému jednání.

Význam

Mukti neboli osvobození znamená zbavit se důsledků plodonosného jednání. Śrīmad-Bhāgavatam (2.10.6) říká: muktir hitvānayathā-rūpam. Mukti znamená zanechat všech ostatních činností a setrvávat ve svém přirozeném postavení (svarūpeṇa vyavasthitiḥ). V současném podmíněném stavu nás poutá jedna plodonosná činnost za druhou. Karma-bandhana znamená “pouta plodonosného jednání”. Dokud je mysl pohroužená v plodonosných činnostech, musí vymýšlet plány na dosažení štěstí. Proces bhakti-yogy je však jiný, neboť bhakti-yoga znamená jednat podle pokynu nejvyšší autority. Jednáme-li pod vedením nejvyšší autority, nezaplétáme se do výsledků plodonosného jednání. Arjuna například bojoval proto, že to po něm Nejvyšší Pán chtěl, a nenesl tedy zodpovědnost za výsledek boje. Co se týče oddané služby, je i naslouchání a opěvování stejně dobré jako tělesné, mentální a smyslové jednání. Naslouchání a opěvování jsou ve skutečnosti také činnosti smyslů. Když smysly používáme pro svůj smyslový požitek, zaplétají nás do karmy, ale když je používáme pro uspokojení Pána, dosáhneme jejich pomocí bhakti.

4.24.79

Verš

gītaṁ mayedaṁ naradeva-nandanāḥ
parasya puṁsaḥ paramātmanaḥ stavam
japanta ekāgra-dhiyas tapo mahat
caradhvam ante tata āpsyathepsitam

Synonyma

gītam — zpívaná; mayā — mnou; idam — ta; naradeva-nandanāḥ — ó synové krále; parasya — Nejvyššího; puṁsaḥ — Osobnost Božství; parama-ātmanaḥ — Nadduše každého; stavam — modlitba; japantaḥ — pronášení; eka-agra — dokonalá pozornost; dhiyaḥ — inteligence; tapaḥ — askeze; mahat — velká; caradhvam — praktikujte; ante — nakonec; tataḥ — poté; āpsyatha — dosáhnete; īpsitam — vytouženého výsledku.

Překlad

Moji milí královští synové, modlitba, kterou jsem vám přednesl, je určena k potěšení Nejvyšší Osobnosti Božství, Nadduše, a já vám ji doporučuji zpívat. Je stejně účinná jako velká askeze. Až dosáhnete zralosti, váš život se úspěšně naplní a nepochybně získáte vše, co si budete přát.

Význam

Budeme-li vytrvale vykonávat oddanou službu, všechny naše touhy se jistě časem splní.

Takto končí Bhaktivedantovy výklady k dvacáté čtvrté kapitole čtvrtého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Píseň Pána Śivy”.

KAPITOLA DVACÁTÁ PÁTÁ

Popis vlastností krále Purañjany

4.25.1

Verš

maitreya uvāca
iti sandiśya bhagavān
bārhiṣadair abhipūjitaḥ
paśyatāṁ rāja-putrāṇāṁ
tatraivāntardadhe haraḥ

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — velký mudrc Maitreya pokračoval; iti — takto; sandiśya — dal pokyny; bhagavān — nejmocnější pán; bārhiṣadaiḥ — syny krále Barhiṣata; abhipūjitaḥ — uctívaný; paśyatām — když se dívali na; rāja-putrāṇām — synové krále; tatra — tam; eva — jistě; antardadhe — stal se neviditelným; haraḥ — Pán Śiva.

Překlad

Velký mudrc Maitreya dále Vidurovi řekl: Takto, můj milý Viduro, poučil Pán Śiva syny krále Barhiṣata. Poté, co ho princové uctili s velkou oddaností a respektem, zmizel jim z očí.

Význam

Tato kapitola přináší důležité ponaučení týkající se monarchistického království za dávných dob. Když král Barhiṣat uvažoval o tom, že zanechá svých královských povinností, poslal své syny, aby se věnovali askezi. Měli se tak stát dokonalými králi, kteří budou pečovat o blaho obyvatelstva. Tehdy také velký mudrc Nārada poučil krále Barhiṣata o hmotném světě a živé bytosti, která si ho chce užívat. Z toho je zřejmé, jak byli králové a princové připravováni na správu království. Blahodárné činnosti ve prospěch obyvatelstva byly zaměřené na pochopení Nejvyšší Osobnosti Božství. Lidská životní podoba je zvláště určena k tomu, abychom pochopili Boha, náš vztah k Němu a naše činnosti představující službu Jemu. Králové se starali o duchovní vzdělání obyvatelstva, a proto žili všichni, král i obyvatelé, šťastně ve vědomí Kṛṣṇy. V této souvislosti bychom si měli připomenout, že monarchická hierarchie za Prācīnabarhiṣata pochází od Mahārāje Dhruvy, velkého oddaného Pána a nejslavnějšího žáka Nārady Muniho. Král Prācīnabarhiṣat byl v té době velice zaneprázdněný plodonosnými činnostmi, neboť vykonával různé yajñi. Takovým jednáním může člověk dosáhnout vyšších planetárních systémů, ale v žádném případě ho nečeká osvobození či návrat domů, zpátky k Bohu. Když velký mudrc Nārada viděl potomka Mahārāje Dhruvy svedeného plodonosnými činnostmi, slitoval se nad ním a osobně ho přišel poučit o nejvyšším požehnání života, bhakti-yoze. Tato dvacátá pátá kapitola velice zajímavě popisuje, jak Nārada Muni krále Prācīnabarhiṣata nepřímo uvedl do systému bhakti-yogy.

4.25.2

Verš

rudra-gītaṁ bhagavataḥ
stotraṁ sarve pracetasaḥ
japantas te tapas tepur
varṣāṇām ayutaṁ jale

Synonyma

rudra-gītam — píseň Pána Śivy; bhagavataḥ — Pána; stotram — modlitbu; sarve — všichni; pracetasaḥ — princové zvaní Pracetové; japantaḥ — recitovali; te — všichni; tapaḥ — askezi; tepuḥ — věnovali se; varṣāṇām — let; ayutam — deset tisíc; jale — ve vodě.

Překlad

Všichni princové, Pracetové, stáli deset tisíc let ve vodě a recitovali modlitby, které jim dal Pán Śiva.

Význam

V moderní době lidé samozřejmě žasnou nad tím, jak mohli princové stát deset tisíc let ve vodě. Žít ve vzduchu nebo ve vodě je stejné — je třeba se to pouze naučit. Vodní živočichové žijí ve vodě celý život, a za tím účelem jsou pro ně vytvořeny určité příznivé podmínky. V oněch dobách lidé žili sto tisíc let, a když deset tisíc let dokázali věnovat askezi, zajistili si úspěch ve svém budoucím životě. Nebylo to nic neobvyklého. V tomto věku je něco takového nemožné, ale v Satya-yuze to bylo zcela reálné.

4.25.3

Verš

prācīnabarhiṣaṁ kṣattaḥ
karmasv āsakta-mānasam
nārado ’dhyātma-tattva-jñaḥ
kṛpāluḥ pratyabodhayat

Synonyma

prācīnabarhiṣam — králi Prācīnabarhiṣatovi; kṣattaḥ — ó Viduro; karmasu — k plodonosným činnostem; āsakta — připoutanému; mānasam — s takovou mentalitou; nāradaḥ — velký mudrc Nārada; adhyātma — duchovní věda; tattva-jñaḥ — ten, kdo zná pravdu; kṛpāluḥ — soucitný; pratyabodhayat — dal pokyny.

Překlad

Zatímco princové podstupovali ve vodě tvrdou askezi, jejich otec vykonával různé plodonosné činnosti. Velký světec Nārada, mistr a učitel veškerého duchovního života, se nad ním tehdy slitoval a rozhodl se ho poučit o duchovních záležitostech.

Význam

Prabodhānanda Sarasvatī Ṭhākura, velký oddaný Pána Caitanyi, uvedl, že dosáhnout kaivalyi neboli splynutí se září Brahmanu je totéž jako jít do pekla. Podobně snahu o dosažení vyšších planetárních systémů za účelem získání požitků nebeského života označuje za pouhý přelud. To znamená, že oddaný nepřikládá konečným cílům karmīch a jñānīch žádnou důležitost. Konečným cílem karmīch je dosažení nebeského království a konečným cílem jñānīch je splynutí se září Brahmanu. Jñānī jsou samozřejmě výše než karmī, což potvrdil Pán Caitanya. Koṭi-karmaniṣṭha-madhye eka ’jñānī' śreṣṭha — “Jeden jñānī, impersonalista, je lepší než mnoho tisíc ploduchtivých pracovníků.” (Cc. Madhya 19.147) Oddaný proto nikdy nevstupuje na cestu karmy, zlepšování své situace prostřednictvím plodonosných činností. Když Nārada Muni viděl krále Prācīnabarhiṣata pohrouženého do plodonosných činností, slitoval se nad ním. Ti, kdo se vykonáváním yajñí snaží dosáhnout vyšších planetárních systémů, jsou nepochybně lepší než obyčejní světští lidé, ale v čisté oddané službě se karma i jñāna pokládají za matoucí vlivy iluzorní energie.

4.25.4

Verš

śreyas tvaṁ katamad rājan
karmaṇātmana īhase
duḥkha-hāniḥ sukhāvāptiḥ
śreyas tan neha ceṣyate

Synonyma

śreyaḥ — konečné požehnání; tvam — ty; katamat — co je to; rājan — ó králi; karmaṇā — plodonosnými činnostmi; ātmanaḥ — duše; īhase — přeješ si; duḥkha-hāniḥ — odstranění všeho strádání; sukha-avāptiḥ — dosažení veškerého štěstí; śreyaḥ — požehnání; tat — to; na — nikdy; iha — v této souvislosti; ca — a; iṣyate — lze získat.

Překlad

Nārada Muni se otázal krále Prācīnabarhiṣata: Čeho chceš dosáhnout vykonáváním těchto plodonosných činností, můj milý králi? Hlavním cílem života je zbavit se všeho strádání a užívat si štěstí, ale plodonosné činnosti tyto dvě věci nezajistí.

Význam

V tomto hmotném světě působí velká iluze, která zakrývá skutečnou inteligenci. Člověk v kvalitě vášně chce těžce pracovat, aby získal nějaký prospěch, ale neví, že čas mu nikdy nedovolí užívat si něčeho trvale. Výsledný zisk ve srovnání s vynaloženou prací není příliš výhodný. I když je to zisk, doprovází ho také strádání. Pokud se člověk nenarodí v bohaté rodině a chce si koupit dům, automobil a jiné hmotné věci, musí mnoho let ve dne v noci těžce pracovat, aby je mohl mít. Štěstí tedy nelze dosáhnout bez určitého strádání.

Čistého štěstí nelze v tomto hmotném světě dosáhnout. Chceme-li si něčeho užívat, musíme pro něco jiného trpět. Celkově vzato, utrpení je charakteristikou tohoto hmotného světa a jakýkoliv požitek, kterého se snažíme dosáhnout, je pouhou iluzí. Musíme trpět bolestmi zrození, stáří, nemoci a smrti. Můžeme vyvinout mnoho výborných léků, ale utrpení nemoci a smrti zastavit nelze. Lék ve skutečnosti není tím, co zastaví nemoc a smrt. V tomto hmotném světě neexistuje štěstí, ale člověk pod vlivem iluze pro takzvané štěstí velice těžce pracuje a dokonce tuto těžkou práci samotnou pokládá za štěstí. Tomu se říká iluze.

Nārada Muni se proto zeptal krále Prācīnabarhiṣata, co chce získat vykonáváním tolika nákladných obětí. I když dosáhneme nebeských planet, nevyhneme se strádání v podobě zrození, stáří, nemoci a smrti. Někdo může namítat, že i oddaní musí podstoupit mnohá strádání při askezi a pokání, které se pojí s oddanou službou. Pro nováčky může být samozřejmě praxe oddané služby velice náročná, ale mají alespoň naději, že se nakonec zbaví všeho strádání a dosáhnou nejvyššího štěstí. Obyčejní karmī takovou naději nemají, protože i když dosáhnou vyšších planetárních systémů, nejsou zbaveni bolestí zrození, stáří, nemoci a smrti. Dokonce i Pán Brahmā, který pobývá na nejvyšším planetárním systému (Brahmaloce), musí zemřít. Jeho zrození a smrt se může lišit od zrození a smrti obyčejného člověka, ale v tomto hmotném světě se strádání v podobě zrození, stáří, nemoci a smrti nevyhne ani on. Má-li někdo vážný zájem zbavit se těchto utrpení, musí se začít věnovat oddané službě. To potvrzuje Samotný Pán v Bhagavad-gītě (4.9):

janma karma ca me divyam
evaṁ yo vetti tattvataḥ
tyaktvā dehaṁ punar janma
naiti mām eti so 'rjuna

“Ten, kdo zná transcendentální povahu Mého zjevení a Mých činností, se po opuštění svého těla nezrodí znovu v tomto hmotném světě, ale dosáhne Mého věčného sídla, ó Arjuno.”

Jakmile tedy oddaný získá plné vědomí Kṛṣṇy, nevrátí se po smrti do tohoto hmotného světa. Půjde zpátky domů, zpátky k Bohu. To je dokonalá úroveň štěstí, neposkvrněná jediným náznakem strádání.

4.25.5

Verš

rājovāca
na jānāmi mahā-bhāga
paraṁ karmāpaviddha-dhīḥ
brūhi me vimalaṁ jñānaṁ
yena mucyeya karmabhiḥ

Synonyma

rājā uvāca — král odvětil; na — ne; jānāmi — znám; mahā-bhāga — ó velká duše; param — transcendentální; karma — plodonosnými činnostmi; apaviddha — je znehodnocená; dhīḥ — moje inteligence; brūhi — prosím sděl; me — mně; vimalam — neposkvrněné; jñānam — poznání; yena — pomocí kterého; mucyeya — mohu se zbavit; karmabhiḥ — plodonosných činností.

Překlad

Král odvětil: Ó velká duše, Nārado, má inteligence je zapletená do plodonosných činností, a proto neznám konečný cíl života. Pouč mě laskavě o čistém poznání, abych se mohl z tohoto zapletení vyprostit.

Význam

Śrī Narottama dāsa Ṭhākura zpívá:

sat-saṅga chāḍi' kainu asate vilāsa
te-kāraṇe lāgila ye karma-bandha-phāṅsa

Dokud je živá bytost zapletená do plodonosných činností, musí přijímat jedno tělo za druhým. To se nazývá karma-bandha-phāṅsa — zapletení v plodonosných činnostech. Nezáleží na tom, zda se to týká zbožných nebo bezbožných činností, neboť obojí jsou příčinou dalšího zapletení v hmotných tělech. Díky zbožným činnostem se živá bytost může narodit v bohaté rodině a získat dobré vzdělání a krásné tělo, ale to neznamená, že se definitivně zbaví životního strádání. V západních zemích není nic neobvyklého narodit se v bohaté aristokratické rodině nebo mít dobré vzdělání a krásné tělo, ale to neznamená, že lidé na Západě netrpí. Současná mladá generace v západních zemích je nešťastná, přestože jí nechybí dostatečné vzdělání, krása a bohatství a přestože má dostatek jídla, ošacení a prostředků pro smyslový požitek. Mladí lidé jsou tak nešťastní, že se z nich stávají hippies a zákony přírody je nutí žít zoufalým životem. Toulají se nečistí, bez útulku a bez jídla a nezbývá jim než spát na ulicích. Z toho můžeme vyvodit závěr, že pouhé vykonávání zbožných činností člověku štěstí nepřinese. Není pravda, že ti, kdo se narodí se stříbrnou lžičkou v puse, netrpí hmotnými bolestmi zrození, stáří, nemoci a smrti. Zbožné ani bezbožné činnosti ke štěstí nevedou — jsou jen příčinou zapletení a převtělování z jednoho těla do druhého. Narottama dāsa Ṭhākura to nazývá karma-bandha-phāṅsa.

Král Prācīnabarhiṣat doznal tuto skutečnost a otevřeně se Nārady Muniho zeptal, jak se může vyprostit z této karma-bandha-phāṅsy, zapletení v plodonosných činnostech. To je úroveň poznání, na kterou se vztahuje první verš Vedānta-sūtry: athāto brahma-jijñāsā. Když člověk ve snaze vykonávat karma-bandha-phāṅsu dosáhne jen zklamání, začne se ptát na skutečný smysl života, což se nazývá brahma-jijñāsā. Co se týče dotazů na konečný cíl života, Vedy (Muṇḍaka Up. 11.2.12) přikazují: tad-vijñānārthaṁ sa gurum evābhigacchet — “Abys pochopil duchovní vědu, musíš se obrátit na pravého duchovního mistra.”

Král Prācīnabarhiṣat nalezl nejlepšího duchovního mistra, Nāradu Muniho, a proto ho žádal o poznání, pomocí kterého se člověk může vyprostit ze zapletení karma-bandha-phāṅsy, plodonosných činností. To je skutečným smyslem lidského života. Jīvasya tattva-jijñāsā nārtho yaś ceha karmabhiḥ. Jak je řečeno ve druhé kapitole prvního zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu (1.2.10), lidská bytost má jediný úkol — ptát se pravého duchovního mistra, jak se vyprostit ze zapletení karma-bandha-phāṅsy.

4.25.6

Verš

gṛheṣu kūṭa-dharmeṣu
putra-dāra-dhanārtha-dhīḥ
na paraṁ vindate mūḍho
bhrāmyan saṁsāra-vartmasu

Synonyma

gṛheṣu — v rodinném životě; kūṭa-dharmeṣu — v nepravých povinnostech; putra — synové; dāra — manželka; dhana — bohatství; artha — cíl života; dhīḥ — ten, kdo pokládá; na — ne; param — transcendence; vindate — dosáhne; mūḍhaḥ — darebák; bhrāmyan — putuje; saṁsāra — hmotné existence; vartmasu — na cestách.

Překlad

Ti, kdo se zajímají pouze o takzvaný řádný život — být hospodářem zapleteným prostřednictvím synů a manželky a vyhledávajícím bohatství — si myslí, že tyto věci jsou konečným životním cílem. Tito lidé jen putují hmotným světem v různých druzích těl, aniž by nalezli skutečný cíl života.

Význam

Ti, kdo příliš lpí na rodinném životě — který představuje zapletení v podobě manželky, dětí, bohatství a domova — vykonávají kūṭa-dharmu, nepravé povinnosti. Prahlāda Mahārāja tyto nepravé povinnosti přirovnal k temné studni (andha-kūpam). Prahlāda mluvil záměrně o temné studni, protože když někdo do takové studny spadne, zemře. Může volat o pomoc, ale nikdo ho neuslyší a nepřijde ho zachránit.

Významná jsou zde slova bhrāmyan saṁsāra-vartmasu. V Caitanya-caritāmṛtě (Madhya 19.151) Śrī Caitanya Mahāprabhu vysvětluje velice jasně: brahmāṇḍa bhramite kona bhāgyavān jīva. Všechny živé bytosti putují v různých tělech po různých planetách, a pokud se řízením Nejvyšší Osobnosti Božství během svého putování setkají s oddaným, jejich život bude úspěšný. Přestože se král Prācīnabarhiṣat věnoval plodonosným činnostem, zjevil se před ním velký mudrc Nārada. Král měl veliké štěstí, že získal společnost Nārady, který ho poučil o duchovním poznání. Všichni světci mají povinnost kráčet ve stopách Nārady Muniho a cestovat po celém světě, do každé země a vesnice, aby poučili zmatené lidi o cíli života, a zachránili je ze zapletení do plodonosných činností (karma-bandha).

4.25.7

Verš

nārada uvāca
bhoḥ bhoḥ prajāpate rājan
paśūn paśya tvayādhvare
saṁjñāpitāñ jīva-saṅghān
nirghṛṇena sahasraśaḥ

Synonyma

nāradaḥ uvāca — velký mudrc Nārada odpověděl; bhoḥ bhoḥ — buď zdráv; prajā-pate — ó vládce obyvatel; rājan — ó králi; paśūn — zvířata; paśya — prosím pohleď; tvayā — tebou; adhvare — v oběti; saṁjñāpitān — zabitá; jīva-saṅghān — skupiny zvířat; nirghṛṇena — bez milosti; sahasraśaḥ — v tisících.

Překlad

Velký mudrc Nārada pravil: Ó vládce obyvatel, můj milý králi, prosím pohleď na nebe, kde uvidíš zvířata, která jsi nelítostně a nemilosrdně obětoval v obětní aréně.

Význam

Zvířecí oběti se doporučují ve Vedách, a jsou proto součástí téměř všech náboženských obřadů. Člověk by se však neměl spokojit s pouhým zabíjením zvířat podle pokynů písem. Měl by transcendovat obřady a snažit se pochopit skutečnou pravdu, smysl života. Nārada Muni chtěl poučit krále o skutečném smyslu života a probudit v jeho srdci duch odříkání. Poznání a odříkání (jñāna-vairāgya) jsou konečným cílem života. Dokud člověk nemá poznání, nemůže se odpoutat od hmotného požitku, a dokud se neodpoutá od hmotného požitku, nemůže udělat duchovní pokrok. Karmī obvykle žijí smyslovým požitkem, a aby ho získali, jsou odhodláni k mnoha hříšným činnostem. Obětování zvířat je pouze jednou z nich. Nārada Muni tedy svou mystickou silou ukázal králi Prācīnabarhiṣatovi mrtvá zvířata, která král obětoval.

4.25.8

Verš

ete tvāṁ sampratīkṣante
smaranto vaiśasaṁ tava
samparetam ayaḥ-kūṭaiś
chindanty utthita-manyavaḥ

Synonyma

ete — všechna; tvām — na tebe; sampratīkṣante — čekají; smarantaḥ — pamatují si; vaiśasam — ublížení; tava — tvoje; samparetam — po tvé smrti; ayaḥ — železnými; kūṭaiḥ — rohy; chindanti — probodají; utthita — probuzený; manyavaḥ — hněv.

Překlad

Všechna tato zvířata čekají na tvoji smrt, aby se mohla pomstít za to, jak jsi jim ublížil. Až zemřeš, hněvivě probodají tvé tělo železnými rohy.

Význam

Nārada Muni chtěl upozornit krále Prācīnabarhiṣata na přehnané zabíjení zvířat při obětech. V śāstrách je řečeno, že zvíře zabité při oběti okamžitě získá lidské tělo. Stejně tak zabíjením nepřátel na bitevním poli dosáhnou kṣatriyové, kteří bojují pro dobrou věc, nebeských planet. V Manu-saṁhitě se uvádí, že vrah musí být na příkaz krále popraven, aby netrpěl za své zločiny v příštím životě. Na základě tohoto pochopení Nārada Muni krále varuje, že zvířata, která zabil při obětích, čekají na jeho smrt, aby se pomstila. Mudrc si zde neprotiřečí. Chce krále přesvědčit, že přehnané obětování zvířat je nebezpečné, protože jakmile při oběti dojde k malé chybě, zabité zvíře nezíská lidskou životní podobu a vykonavatel oběti je potom zodpovědný za jeho smrt, stejně jako je vrah zodpovědný za zabití člověka. Když se zvířata zabíjejí na jatkách, za vraždu zodpovídá šest zúčastněných lidí. Ten, kdo dává svolení k zabití; ten, kdo zabíjí; ten, kdo pomáhá; ten, kdo kupuje maso; ten, kdo ho vaří, a ten, kdo ho jí — ti všichni se podíle jí na zabití. Nārada Muni chtěl krále na tuto skutečnost upozornit. Zabíjení zvířat se tedy nedoporučuje ani v rámci obětí.

4.25.9

Verš

atra te kathayiṣye ’mum
itihāsaṁ purātanam
purañjanasya caritaṁ
nibodha gadato mama

Synonyma

atra — zde; te — k tobě; kathayiṣye — budu hovořit; amum — na toto téma; itihāsam — příběh; purātanam — velice starý; purañjanasya — týkající se Purañjany; caritam — jeho povahy; nibodha — snaž se pochopit; gadataḥ mama — když budu mluvit.

Překlad

V této souvislosti chci vyprávět starý příběh, který se týká povahy krále jménem Purañjana. Snaž se mi prosím pozorně naslouchat.

Význam

Velký mudrc Nārada Muni přešel na jiné téma — příběh o králi Purañjanovi. Nejedná se o nic jiného než o příběh krále Prācīnabarhiṣata řečený jiným způsobem, v alegorickém podání. Slovo purañ-jana znamená “ten, kdo si užívá v těle”. To bude jasně vysvětleno v několika příštích kapitolách. Člověk zapletený v hmotných činnostech rád poslouchá příběhy týkající se hmotných činností, a proto Nārada Muni začal vyprávět o králi Purañjanovi, což není nikdo jiný než král Prācīnabarhiṣat. Nārada Muni neodsoudil zvířecí oběti přímo. Pán Buddha ovšem přímo všechny zvířecí oběti zavrhl. Śrīla Jayadeva Gosvāmī napsal: nindasi yajña-vidher ahaha śruti-jātam. Slovo śruti-jātam naznačuje, že ve Vedách se zvířecí oběti doporučují, ale Pán Buddha přímo popřel autoritu Ved, aby zastavil obětování zvířat. Z toho důvodu stoupenci Ved Pána Buddhu neuznávají. Jelikož nepřijímá autoritu Ved, je označován jako agnostik nebo ateista. Velký mudrc Nārada nemohl popřít autoritu Ved, ale chtěl králi Prācīnabarhiṣatovi naznačit, že cesta karma-kāṇḍy je velice obtížná a nebezpečná.

Hloupí lidé si volí obtížnou cestu karma-kāṇḍy pro smyslový požitek. Ti, kdo příliš lpí na smyslovém požitku, se nazývají mūḍhové, “darebáci”. Mūḍha velice těžko chápe konečný cíl života. Při šíření hnutí pro vědomí Kṛṣṇy vidíme, že mnoho lidí nemá zájem, protože jsou mūḍhové, kteří se věnují plodonosným činnostem. Je řečeno: upadeśo hi mūrkhāṇāṁ prakopāya na śāntaye. Když hloupému darebákovi dáme dobré pokyny, tak místo aby jich využil, se rozhněvá a odmítne je. Nārada Muni to dobře věděl, a proto nepřímo poučil krále tak, že mu předložil příběh celého jeho života. Aby člověk mohl nosit zlatý či diamantový špendlík v nose nebo náušnici, musí si nejprve propíchnout ucho či nos. Podobnou bolest za účelem smyslového požitku podstupují lidé na cestě karma-kāṇḍy, plodonosných činností. Chce-li si člověk něčeho užívat v budoucnosti, musí v současnosti snášet určité nepříjemnosti. Chce-li se v budoucnosti stát milionářem a užívat si svého bohatství, musí nyní velice těžce pracovat, aby nastřádal peníze. To je karma-kāṇḍīya. Ti, kdo příliš lpí na této cestě, risk přesto podstoupí. Nārada Muni chtěl králi Prācīnabarhiṣatovi ukázat, jak člověk podstupuje velké potíže a utrpení, aby se mohl věnovat plodonosným činnostem. Ten, kdo velice lpí na hmotných činnostech, se nazývá viṣayī. Viṣayī je člověk, který si užívá viṣayi, to znamená jídla, spánku, sexu a obrany. Nārada Muni v příběhu o králi Purañjanovi nepřímo naznačuje, že jedení, spaní, páření se a bránění se jsou obtížné a riskantní činnosti.

Slova itihāsam (“příběh”) a purātanam (“starý”) naznačují, že ačkoliv živá bytost žije v hmotném těle, příběh jejího života v takovém těle je velice starý. Śrīla Bhaktivinoda Ṭhākura v této souvislosti zpíval: anādi karama-phale, paḍi' bhavārṇava-jale, taribāre nā dekhi upāya — “Kvůli svým minulým plodonosným činnostem jsem poklesl do vod hmotné existence a nemohu najít cestu ven.” Každá živá bytost trpí v tomto hmotném světě za své minulé činnosti — každý má svůj vlastní, velice starý příběh. Pošetilí materialističtí vědci si vymýšlejí teorie evoluce, které se týkají pouze hmotného těla. To však není skutečná evoluce. Skutečnou evoluci představuje příběh živé bytosti, která je purañjana, “žijící v těle”. Śrī Nārada Muni vysvětlí pro rozumně uvažující lidi tuto evoluční teorii jiným způsobem.

4.25.10

Verš

āsīt purañjano nāma
rājā rājan bṛhac-chravāḥ
tasyāvijñāta-nāmāsīt
sakhāvijñāta-ceṣṭitaḥ

Synonyma

āsīt — žil; purañjanaḥ — Purañjana; nāma — jménem; rājā — král; rājan — ó králi; bṛhat-śravāḥ — jehož činy byly velké; tasya — jeho; avijñāta — Neznámý; nāmā — jménem; āsīt — byl; sakhā — přítel; avijñāta — neznámé; ceṣṭitaḥ — jehož činnosti.

Překlad

Můj milý králi, kdysi v minulosti žil král jménem Purañjana, který byl slavný svými velkými činy. Měl přítele jménem Avijñāta (Neznámý), jehož činnosti nemohl nikdo pochopit.

Význam

Každá živá bytost je purañjana. Puram znamená “v tomto těle, v této podobě” a jana označuje živou bytost. Každý je tedy purañjana. Každá živá bytost je pokládána za krále svého těla, protože má plnou svobodu ho využívat, jak se jí zachce. Obvykle svého těla využívá ke smyslovému požitku, protože ten, kdo žije v tělesném pojetí života, má pocit, že nejvyšším životním cílem je sloužit smyslům. To je cesta karma-kāṇḍy. Ten, kdo nemá žádné vnitřní poznání, kdo neví, že je ve skutečnosti duší žijící v těle, a je okouzlen požadavky smyslů, se nazývá materialista. Materialistická osoba vyhledávající smyslový požitek může být nazvána purañjana. Jelikož používá smysly podle svých vrtochů, může být také označena jako král. Nezodpovědný král pokládá královské postavení za své vlastnictví a zneužívá královské pokladnice ke smyslovému požitku.

Slovo bṛhac-chravāḥ je také významné. Slovo śravaḥ znamená “sláva”. Živá bytost je slavná od pradávna, neboť jak je řečeno v Bhagavad-gītě (2.20): na jāyate mriyate vā — “Živá bytost se nikdy nerodí a nikdy neumírá.” Protože je věčná, její činnosti jsou také věčné, přestože se odehrávají v různých tělech. Na hanyate hanyamāne śarīre — “Neumírá ani po zničení těla.” Živá bytost se tedy převtěluje z jednoho těla do druhého a vykonává různé činnosti. V každém těle vykoná mnoho různých činů. Někdy se stane velkým hrdinou — jako Hiraṇyakaśipu a Kaṁsa nebo v moderní době Napoleon a Hitler. Činy těchto mužů jsou jistě úchvatné, ale jakmile zaniknou jejich těla, je konec i se vším ostatním a zůstane po nich jen jméno. Živá bytost proto může být označena jako bṛhac-chravāḥ; může být velice slavná pro své různé činnosti. Nicméně má přítele, kterého nezná. Materialisté nechápou, že Bůh je přítomný jako Nadduše, která sídlí v srdci každé živé bytosti. Přestože Paramātmā dlí vedle jīvātmy jako její přítel, jīvātmā, živá bytost, to neví. Proto je zde označena jako avijñāta-sakhā, “ten, kdo má neznámého přítele”. Slovo avijñāta-ceṣṭitaḥ je také významné, protože živá bytost těžce pracuje pod vedením Paramātmy a je unášena zákony přírody. Přesto si myslí, že na Bohu a přísných zákonech hmotné přírody nezávisí. V Bhagavad-gītě (2.24) je řečeno:

acchedyo 'yam adāhyo 'yam
akledyo 'śoṣya eva ca
nityaḥ sarva-gataḥ sthāṇur
acalo 'yaṁ sanātanaḥ

“Individuální duše je nezničitelná, nerozpustná a nemůže být ani spálena, ani vysušena. Je trvalá, všeprostupující, neměnná, nehybná a věčně stejná.”

Živá bytost je sanātana, věčná. Nelze ji zabít žádnou zbraní, spálit na prach ohněm, rozmočit vodou ani vysušit větrem, a proto se považuje za neovlivnitelnou hmotnými reakcemi. Přestože mění těla, hmotné podmínky ji neovlivňují. Je umísťována do různých podmínek a jedná podle pokynů svého přítele, Nadduše. Bhagavad-gītā (15.15) praví:

sarvasya cāhaṁ hṛdi sanniviṣṭo
mattaḥ smṛtir jñānam apohanaṁ ca

“Sídlím v srdci každého a ode Mne pocházejí vzpomínky, poznání a zapomnění.” Pán jako Paramātmā pobývá v srdci každého a dává živé bytosti pokyny, aby mohla jednat podle svých přání. Živá bytost v tomto a minulých životech neví, že Pán jí dává příležitost naplnit všechna její přání. Bez Pánova svolení nemůže nikdo žádné své přání naplnit. Podmíněná duše neví, že veškeré možnosti jí poskytuje Pán.

4.25.11

Verš

so ’nveṣamāṇaḥ śaraṇaṁ
babhrāma pṛthivīṁ prabhuḥ
nānurūpaṁ yadāvindad
abhūt sa vimanā iva

Synonyma

saḥ — tento král Purañjana; anveṣamāṇaḥ — hledal; śaraṇam — útočiště; babhrāma — cestoval po; pṛthivīm — celé planetě Zemi; prabhuḥ — stát se nezávislým pánem; na — nikdy; anurūpam — podle jeho vkusu; yadā — když; avindat — mohl nalézt; abhūt — začal být; saḥ — on; vimanāḥ — zasmušilý; iva — jako.

Překlad

Král Purañjana si hledal vhodný domov, a proto cestoval po celém světě. Ani po dlouhém cestování však nemohl nalézt místo podle svého vkusu a začal být zasmušilý a zklamaný.

Význam

Cestování Purañjany připomíná cestování novodobých hippies. Hippies jsou obvykle děti významných otců a slavných rodin. Není pravda, že jsou vždy chudí. Z různých důvodů však opouštějí útočiště svých bohatých otců a cestují po celém světě. Jak je řečeno v tomto verši, živá bytost se chce stát prabhuem, pánem. Slovo prabhu znamená “pán”, ale živá bytost ve skutečnosti není pánem; je věčným služebníkem Boha. Když se zřekne útočiště Boha, Kṛṣṇy, a chce být nezávisle prabhuem, cestuje po celém stvoření. Ve vesmíru existuje 8 400 000 životních druhů a milióny a bilióny planet. Živá bytost putuje těmito různými druhy těl a po různých planetách, a tím se podobá králi Purañjanovi, který cestoval po celém světě, když hledal vhodné místo, kde by mohl žít.

Śrī Narottama dāsa Ṭhākura zpíval: karma-kāṇḍa, jñāna-kāṇḍa, kevala viṣera bhāṇḍa — “Cesty karma-kāṇḍy (plodonosných činností) a jñāna-kāṇḍy (spekulace) jsou jako silné dávky jedu.” Amṛta baliyā yebā khāya, nānā yoni sadā phire — “Ten, kdo si plete tento jed s nektarem a pije ho, putuje různými životními druhy.” Kadarya bhakṣaṇa kare — “A podle těla, které má, jí různé odporné věci.” Když je živá bytost například v těle prasete, pojídá výkaly. Když je v těle vrány, živí se různými odpadky, dokonce i hnisem a hlenem, a velice si na nich pochutnává. Proto Narottama dāsa Ṭhākura připomíná, že živá bytost putuje různými druhy těl a jí různé odporné věci. Když nakonec nedosáhne štěstí, zasmuší se nebo začne žít jako hippie.

V tomto verši je tedy řečeno (na anurūpam), že král nemohl nalézt místo, které by mu vyhovovalo. To proto, že v žádné životní podobě a na žádné planetě v hmotném světě nemůže být živá bytost šťastná, protože žádná situace v hmotném světě není vhodná pro duši, která je duchovní povahy. Jak je uvedeno v tomto verši, živá bytost se chce stát nezávisle prabhuem, ale jakmile se vzdá této představy a stane se služebníkem Boha, Kṛṣṇy, začne být okamžitě šťastná. Śrīla Bhaktivinoda Ṭhākura proto zpívá:

miche māyāra vaśe,

yāccha bhese',
khāccha hābuḍubu, bhāi

“Má milá živá bytosti, proč jsi unášena na vlnách māyi?” V Bhagavad-gītě (18.61) je řečeno:

īśvaraḥ sarva-bhūtānāṁ
hṛd-deśe 'rjuna tiṣṭhati
bhrāmayan sarva-bhūtāni
yantrārūḍhāni māyayā

“Nejvyšší Pán sídlí v srdci každého, ó Arjuno, a řídí putování všech živých bytostí, které jakoby sedí na stroji zhotoveném z hmotné energie.”

Živá bytost se pohybuje v tělesném stroji mnoha životními druhy na mnoha planetách. Proto se Bhaktivinoda Ṭhākura ptá živé bytosti, proč se nechá unášet těmito tělesnými stroji do tolika různých situací. Radí jí, aby překonala vlny māyi tím, že se odevzdá Kṛṣṇovi.

jīva kṛṣṇa-dāsa,

e viśvāsa,
karle ta' āra duḥkha nāi

Když se obrátíme na Kṛṣṇu, Kṛṣṇa nám poradí:

sarva-dharmān parityajya
mām ekaṁ śaraṇaṁ vraja
ahaṁ tvāṁ sarva-pāpebhyo
mokṣayiṣyāmi mā śucaḥ

“Zanech všech druhů náboženství a jen se Mi odevzdej. Já tě zbavím všech hříšných reakcí. Neboj se.” (Bg. 18.66)

Takto budeme okamžitě ušetřeni putování z jednoho těla do druhého a z jedné planety na druhou. Śrī Caitanya Mahāprabhu říká: brahmāṇḍa bhramite kona bhāgyavān jīva (Cc. Madhya 19.151). Má-li živá bytost na svých cestách takové štěstí, že je požehnána společností oddaných a přijde k vědomí Kṛṣṇy, začne její skutečný život. Toto hnutí pro vědomí Kṛṣṇy dává všem putujícím živým bytostem příležitost přijmout útočiště u Kṛṣṇy a být šťastný.

V tomto verši jsou velice významná slova vimanā iva. V hmotném světě je naplněný úzkostí i velký král nebes. Když dokonce i Pán Brahmā je plný úzkosti, co říci o obyčejných živých bytostech na této planetě? Bhagavad-gītā (8.16) potvrzuje:

ābrahma-bhuvanāl lokāḥ
punar āvartino 'rjuna

“Všechny planety v hmotném světě, od nejvyšší po nejnižší, jsou místy utrpení, kde dochází k opakovanému zrození a smrti.” V hmotném světě není živá bytost nikdy spokojená. I když je v postavení Brahmy, Indry nebo Candry, je plná úzkosti, protože přijala tento hmotný svět za šťastné místo.

4.25.12

Verš

na sādhu mene tāḥ sarvā
bhūtale yāvatīḥ puraḥ
kāmān kāmayamāno ’sau
tasya tasyopapattaye

Synonyma

na — nikdy; sādhu — dobré; mene — považoval; tāḥ — je; sarvāḥ — všechny; bhū-tale — na této Zemi; yāvatīḥ — všechny druhy; puraḥ — obydlí; kāmān — předměty smyslového požitku; kāmayamānaḥ — přál si; asau — tento král; tasya — jeho; tasya — jeho; upapattaye — získat.

Překlad

Král Purañjana měl neomezené touhy po smyslovém požitku a cestoval po celém světě, aby nalezl místo, kde by se mu všechny touhy splnily. Všude však cítil, že stále něco chybí.

Význam

Śrīla Vidyāpati, velký vaiṣṇavský básník, zpívá:

tātala saikate, vāri-bindu-sama,
suta-mita-ramaṇī-samāje

Hmotný smyslový požitek v rámci společnosti, přátelství a lásky přirovnává ke kapce vody na poušti. Poušť by mohl zavlažit jedině oceán; jaký má význam jedna kapka vody? Stejně tak živá bytost je nedílnou částí Nejvyšší Osobnosti Božství, Pána, který je — jak uvádí Vedānta-sūtra—ānandamayo 'bhyāsāt, plný požitku. Živá bytost jako Jeho nedílná část také hledá úplný požitek. Nelze ho však získat odděleně od Nejvyšší Osobnosti Božství. Při svém putování různými životními druhy může živá bytost ochutnat v určitých tělech určitý druh požitku, ale plný požitek smyslů nemůže získat v žádném hmotném těle. Purañjana, živá bytost, proto putuje různými druhy těl, ale v její snaze užívat si ji všude čeká zklamání. Duchovní jiskra pokrytá hmotou si v žádných podmínkách hmotného života nemůže plně užívat smyslů. Jelen se může zaposlouchat do tónů, které vyluzuje lovec, ale výsledkem je, že přijde o život. Ryba umí dobře uspokojovat svůj jazyk, ale když spolkne rybářovu návnadu, skončí stejně. I slon, který je velice silný, je chycen a ztratí svoji svobodu, když uspokojuje své genitálie s nějakou slonicí. V každém životním druhu dostává živá bytost tělo vhodné pro uspokojování různých smyslů, ale nikdy nemůže mít požitek ze všech smyslů najednou. V lidské životní podobě získává příležitost zvráceně si užívat všech smyslů, ale výsledkem toho je, že se pokusy o smyslový požitek natolik unaví a znepokojí, až nakonec propadne zasmušilosti. Čím více se snaží uspokojovat své smysly, tím více se zaplétá.

4.25.13

Verš

sa ekadā himavato
dakṣiṇeṣv atha sānuṣu
dadarśa navabhir dvārbhiḥ
puraṁ lakṣita-lakṣaṇām

Synonyma

saḥ — tento král Purañjana; ekadā — jednou; himavataḥ — Himalájí; dakṣiṇeṣu — jižní; atha — poté; sānuṣu — na hřebenech; dadarśa — nalezl; navabhiḥ — s devíti; dvārbhiḥ — branami; puram — město; lakṣita — bylo vidět; lakṣaṇām — s veškerým příznivým vybavením.

Překlad

Když takto putoval, uviděl na jižní straně Himalájí, na území zvaném Bhārata-varṣa (v Indii), město s devíti branami a veškerým příznivým vybavením.

Význam

Území na jih od Himalájí je Indie, která se nazývala Bhārata-varṣa. Když se živá bytost narodí v Bhārata-varṣe, je pokládána za velice šťastnou. Caitanya Mahāprabhu prohlásil:

bhārata-bhūmite haila manuṣya-janma yāra
janma sārthaka kari' kara para-upakāra

(Cc. Ādi 9.41)

Každý, kdo se narodí v zemi zvané Bhārata-varṣa, získá vše, co potřebuje k životu. Může toho využít pro hmotný i duchovní pokrok, a dovést tak svůj život k úspěchu. Poté, co dosáhne životního cíle, může rozdávat své poznání a zkušenosti po celém světě jako humanitární pomoc. Ten, kdo se díky svým minulým zbožným činnostem narodí v Bhārata-varṣe, tedy dostává vše potřebné pro rozvoj lidské životní podoby. V Indii je takové podnebí, že tam každý může žít velice pokojně a nemusí být rozrušován hmotnými podmínkami. Za vlády Mahārāje Yudhiṣṭhira či Pána Rāmacandry lidé žili bez starostí. Nebyla nadměrná zima ani nadměrné horko. V těch dobách lidem nehrozil ani jeden ze tří druhů utrpení—adhyātmika, adhibhautika a adhidaivika (utrpení způsobené vlastním tělem a myslí, jinými živými bytostmi a přírodními vlivy). V současnosti jsou ovšem podmínky v Indii ve srovnání s jinými zeměmi světa uměle narušené. Přes všechny hmotné potíže je však kultura této země stále taková, že člověk může snadno dosáhnout životního cíle — spasení neboli osvobození z hmotného otroctví. Aby se tedy člověk mohl narodit v Indii, musel v minulém životě vykonat mnoho zbožných činností.

Slovo lakṣita-lakṣaṇām v tomto verši naznačuje, že lidské tělo získané na území Bhārata-varṣi je velice příznivé. Védská kultura je plná poznání a ten, kdo se narodí v Indii, může tohoto poznání a kulturního systému, který se nazývá varṇāśrama-dharma, plně využít. I v současné době na svých cestách po celém světě vidíme, že v některých zemích mají lidé mnoho hmotných prostředků, ale žádné prostředky pro duchovní pokrok. Všude se setkáváme s chybami těchto jednostranných možností a s nedostatkem úplných možností. Slepý člověk může chodit, ale nevidí, a chromý člověk nemůže chodit, ale zase vidí. Andha-paṅgu-nyāya. Slepec může vzít mrzáka na záda a ten mu může ukazovat cestu. Když budou takto spolupracovat, budou úspěšní, ale bez vzájemné pomoci nikam nedojdou. Lidská životní podoba je určena pro pokrok v duchovním životě a udržování životních nezbytností na potřebné úrovni. Zvláště v západních zemích jsou rozsáhlé možnosti pro zajištění hmotného pohodlí, ale nikdo nemá ani ponětí o duchovním pokroku. Velké množství lidí po duchovním pokroku touží, ale přichází mnoho podvodníků, kteří je oberou o peníze, podvedou je a odejdou. Naštěstí je zde hnutí pro vědomí Kṛṣṇy, aby poskytlo veškeré možnosti pro hmotný i duchovní pokrok, a lidé v západních zemích mohou přítomnosti tohoto hnutí využít. V indických vesnicích, které jsou nedotčené průmyslovými velkoměsty, lidé stále dokážou žít za jakýchkoliv podmínek a dělat duchovní pokrok. Tělo bylo nazváno městem s devíti branami, jimiž jsou dvě oči, dvě uši, dvě nosní dírky, ústa, genitálie a konečník. Když jsou tyto brány čisté a dobře fungují, rozumí se, že tělo je zdravé. V Indii udržují vesničané těchto devět bran v čistotě tím, že vstávají brzy ráno, myjí se u studní nebo v řekách, chodí do chrámů na maṅgala-ārati, zpívají Hare Kṛṣṇa mahā-mantru a přijímají prasādam. Tak lze využívat všech možností lidského života. Postupně tento systém zavádíme v různých střediscích naší Společnosti v západních zemích a ten, kdo ho využije, bude dělat stálý pokrok v duchovním životě. V současné době lze Indii přirovnat k mrzákovi a západní země ke slepci. Poslední dva tisíce let Indie podléhala cizí nadvládě a nohy, které potřebuje ke svému pokroku, má zlomené. V západních zemích zase lidé oslepli oslnivým třpytem hmotného bohatství. Slepé západní země a chromá Indie by se měly spojit v hnutí pro vědomí Kṛṣṇy. Chromá Indie pak bude moci jít za pomoci Západu a slepý Západ uvidí s pomocí chromé Indie. Krátce řečeno, hmotný pokrok západních zemí a duchovní hodnoty Indie by se měly spojit pro povznesení celé lidské společnosti.

4.25.14

Verš

prākāropavanāṭṭāla-
parikhair akṣa-toraṇaiḥ
svarṇa-raupyāyasaiḥ śṛṅgaiḥ
saṅkulāṁ sarvato gṛhaiḥ

Synonyma

prākāra — hradby; upavana — parky; aṭṭāla — věže; parikhaiḥ — s příkopy; akṣa — okna; toraṇaiḥ — s branami; svarṇa — zlatými; raupya — stříbrnými; ayasaiḥ — železnými; śṛṅgaiḥ — s kupolemi; saṅkulām — přeplněné; sarvataḥ — všude; gṛhaiḥ — domy.

Překlad

To město obklopovaly hradby a parky a byly v něm věže, příkopy, okna a průchody. Domy tam byly ozdobené zlatými, stříbrnými a železnými kupolemi.

Význam

Tělo chrání hradby z kůže. Chlupy na těle se přirovnávají k parkům a nejvyšší části těla, jako je nos a hlava, jsou přirovnány k věžím. Vrásky a prohlubně na různých částech těla jsou přirovnány k příkopům a kanálům, oči se přirovnávají k oknům a oční víčka k ochranným branám. Tři kovy — zlato, stříbro a železo — představují tři kvality hmotné přírody. Zlato představuje dobro, stříbro vášeň a železo nevědomost. O tělu se také někdy hovoří jako o pytli, který obsahuje tři prvky (tri-dhātu): hlen, žluč a vzduch (kapha, pitta a vāyu). Yasyātma-buddhiḥ kuṇape tri-dhātuke. Podle Bhāgavatamu (10.84.13) není ten, kdo považuje tento pytel hlenu, žluči a vzduchu za sebe samotného, o nic lepší než kráva nebo osel.

4.25.15

Verš

nīla-sphaṭika-vaidūrya-
muktā-marakatāruṇaiḥ
kḷpta-harmya-sthalīṁ dīptāṁ
śriyā bhogavatīm iva

Synonyma

nīla — safíry; sphaṭika — křišťál; vaidūrya — diamanty; muktā — perly; marakata — smaragdy; aruṇaiḥ — rubíny; kḷpta — vyzdobené; harmya-sthalīm — podlahy paláců; dīptām — zářící; śriyā — krásou; bhogavatīm — nebeské město jménem Bhogavatī; iva — jako.

Překlad

Podlahy domů byly ze safírů, křišťálu, diamantů, perel, smaragdů a rubínů. Zářivou krásou hlavních domů se město podobalo nebeskému městu jménem Bhogavatī.

Význam

Srdce je považováno za ústředí těla. Stejně jako je hlavní město státu zvláště pěkně zastavěné různými vysokými budovami a zářivými paláci, srdce těla je plné různých tužeb a plánů na hmotný požitek. Tyto plány se někdy přirovnávají k drahým kamenům, jako jsou safíry, rubíny, perly a smaragdy. Srdce se stává středem všeho plánování hmotného požitku.

4.25.16

Verš

sabhā-catvara-rathyābhir
ākrīḍāyatanāpaṇaiḥ
caitya-dhvaja-patākābhir
yuktāṁ vidruma-vedibhiḥ

Synonyma

sabhā — radnice; catvara — náměstí; rathyābhiḥ — ulicemi; ākrīḍa-āyatana — herny; āpaṇaiḥ — obchody; caitya — místa pro odpočinek; dhvaja-patākābhiḥ — vlajkami a girlandami; yuktām — ozdobené; vidruma — beze stromů; vedibhiḥ — s pódii.

Překlad

Celé město bylo plné radnic, křižovatek, ulic, restaurací, heren, tržnic, míst pro odpočinek, vlajek, girland a krásných parků.

Význam

To je popis hlavního města. V hlavním městě jsou radnice a mnohá náměstí, křižovatky, třídy a ulice, mnohé herny, tržnice a místa pro odpočinek, a to vše je ozdobeno vlajkami a girlandami. Náměstí lemují zábradlí a nejsou tam žádné stromy. Srdce v těle lze přirovnat k radnici, protože v něm sídlí živá bytost společně s Paramātmou, jak uvádí Bhagavad-gītā (15.15): sarvasya cāhaṁ hṛdi sanniviṣṭo mattaḥ smṛtir jñānam apohanaṁ ca. Srdce je ústředím veškerého vzpomínání, zapomnění a uvažování. Oči, uši a nos jsou různá místa těla, která přitahuje smyslový požitek, a ulice umožňující chození sem a tam lze přirovnat k různým druhům vzduchu, které v těle proudí. Jógová metoda pro ovládnutí životního vzduchu a různých nervů se nazývá suṣumnā, “cesta osvobození”. Tělo je také místem pro odpočinek, protože když se živá bytost unaví, odpočívá v těle. Dlaně a chodidla se přirovnávají k vlajkám a girlandám.

4.25.17

Verš

puryās tu bāhyopavane
divya-druma-latākule
nadad-vihaṅgāli-kula-
kolāhala-jalāśaye

Synonyma

puryāḥ — toho města; tu — potom; bāhya-upavane — ve venkovní zahradě; divya — velice pěkné; druma — stromy; latā — popínavé rostliny; ākule — plné; nadat — zpívajících; vihaṅga — ptáků; ali — včel; kula — roje; kolāhala — bzučící; jala-āśaye — s jezerem.

Překlad

Na okraji onoho města rostlo mnoho krásných stromů a popínavých rostlin, které obklopovaly pěkné jezero. V okolí jezera se také zdržovala hejna neustále zpívajících ptáků a roje bzučících včel.

Význam

Tělo je velké město, a proto v něm musí být rozličná zařízení pro smyslový požitek, jako jsou jezera a zahrady. Z různých částí těla se zde nepřímo hovoří o těch, které podněcují sexuální pud. Tělo má genitálie, a když živá bytost — ať už žena či muž — dosáhne určitého věku, začne být vzrušována sexuálním pudem. Dokud je člověk dítětem, pohled na krásnou ženu ho nevzruší. Přestože má všechny smyslové orgány, necítí žádný sexuální pud, dokud nedosáhne zralého věku. Příznivé podmínky umožňující vnímat sexuální pud jsou zde přirovnány k zahradě nebo krásnému odlehlému parku. Když člověk vidí opačné pohlaví, sexuální pud přirozeně sílí. Je řečeno, že muže, jehož na odlehlém místě nevzruší pohled na ženu, je třeba pokládat za brahmacārīna. Něco takového je však téměř nemožné. Sexuální nutkání je tak silné, že člověka pobízí k sexu i mnoha subtilními způsoby — když jen vidí osobu opačného pohlaví, když se jí dotkne, promluví s ní, přijde s ní do styku nebo na ni dokonce jen pomyslí. Proto má brahmacārī či sannyāsī zakázaný styk se ženami, zvláště na osamělém místě. Śāstry zakazují dokonce mluvit se ženou v osamění, i když se jedná o vlastní dceru, sestru nebo matku. Sexuální pud je tak silný, že i velice učený člověk může za takových okolností podlehnout vzrušení. Je-li tomu tak, jak potom může mladý muž v pěkném parku zůstat klidný a vyrovnaný, když spatří krásnou mladou ženu?

4.25.18

Verš

hima-nirjhara-vipruṣmat-
kusumākara-vāyunā
calat-pravāla-viṭapa-
nalinī-taṭa-sampadi

Synonyma

hima-nirjhara — z ledovcového vodopádu; vipruṭ-mat — nesené kapky vody; kusuma-ākara — jarním; vāyunā — větrem; calat — pohybující se; pravāla — větve; viṭapa — stromy; nalinī-taṭa — na břehu jezera s lotosovými květy; sampadi — bohaté.

Překlad

Větve stromů stojících na břehu jezera skrápěly kapky vody, nesené jarním větrem z ledovcových vodopádů.

Význam

V tomto verši je zvláště významné slovo hima-nirjhara. Vodopád představuje určitý druh tekuté nálady neboli rasy (vztahu). V těle existují různé druhy nálad, ras. Nejvyšší náladou (vztahem) je sexuální nálada (ādi-rasa). Tato ādi-rasa neboli sexuální touha se vzbudí stykem s jarním větrem, který ovládá Amor. Uvedené jevy představují rūpu, rasu, gandhu, śabdu a sparśu. Vítr je sparśa neboli dotek. Vodopád je rasa neboli chuť. Jarní vzduch (kusumākara) je vůně. Všechny tyto druhy požitku velice zpříjemňují život, a tímto způsobem jsme uchváceni hmotnou existencí.

4.25.19

Verš

nānāraṇya-mṛga-vrātair
anābādhe muni-vrataiḥ
āhūtaṁ manyate pāntho
yatra kokila-kūjitaiḥ

Synonyma

nānā — různá; araṇya — lesní; mṛga — zvířata; vrātaiḥ — skupinami; anābādhe — co se týče nenásilí; muni-vrataiḥ — jako velcí mudrci; āhūtam — jako by byl zván; manyate — myslí si; pānthaḥ — poutník; yatra — kde; kokila — kukaček; kūjitaiḥ — kukáním.

Překlad

V takové atmosféře byla i lesní zvířata nenásilná a prosta závisti jako velcí mudrci, a na nikoho neútočila. Nad tím vším se neslo kukání kukaček. Každého poutníka, který šel okolo, atmosféra přímo vybízela, aby si v té krásné zahradě odpočinul.

Význam

Pokojný život s manželkou a dětmi se přirovnává k pokojné atmosféře lesa a děti jsou přirovnány k nenásilným zvířatům. Jindy se ovšem manželky a děti nazývají svajanākhya-dasyu, “lupiči převlečení za příbuzné”. Muž si těžkou prací vydělává na živobytí, ale výsledkem je, že ho vlastní žena a děti oberou stejně jako zloději a loupežníci, kteří přepadají poutníky v lese a okrádají je o peníze. Hospodářovi však křik manželky a dětí přesto připomíná kukání kukaček v zahradě rodinného života. Pod dojmem této atmosféry si člověk, který prochází blaženým rodinným životem, přeje být za každou cenu se svou rodinou.

4.25.20

Verš

yadṛcchayāgatāṁ tatra
dadarśa pramadottamām
bhṛtyair daśabhir āyāntīm
ekaika-śata-nāyakaiḥ

Synonyma

yadṛcchayā — znenadání, nezávazně; āgatām — přišla; tatra — tam; dadarśa — viděl; pramadā — jedna žena; uttamām — velice krásná; bhṛtyaiḥ — obklopená služebníky; daśabhiḥ — deseti; āyāntīm — přicházeli; eka-eka — každý z nich; śata — stovek; nāyakaiḥ — vůdci.

Překlad

Když se král Purañjana procházel po té úžasné zahradě, znenadání se setkal s velice krásnou ženou, která šla naprosto nezávazně okolo. Měla s sebou deset služebníků a každého z nich doprovázely stovky manželek.

Význam

Tělo bylo již dříve přirovnáno k nádherné zahradě. V mládí se v člověku probouzí sexuální pud a jeho inteligence začíná na základě představivosti vyhledávat opačné pohlaví. Každý mladý muž či žena hledá osobu opačného pohlaví pomocí inteligence nebo představivosti, ne-li přímo. Inteligence ovlivňuje mysl a mysl vládne nad deseti smysly. Pět smyslů shromažďuje poznání a pět jich přímo jedná, přičemž každý z nich má mnoho tužeb. Taková je situace těla a jeho vlastníka, purañjany, který v těle pobývá.

4.25.21

Verš

pañca-śīrṣāhinā guptāṁ
pratīhāreṇa sarvataḥ
anveṣamāṇām ṛṣabham
aprauḍhāṁ kāma-rūpiṇīm

Synonyma

pañca — pět; śīrṣa — hlav; ahinā — hadem; guptām — chráněná; pratīhāreṇa — tělesnou stráží; sarvataḥ — ze všech stran; anveṣamāṇām — hledající; ṛṣabham — manžela; aprauḍhām — nepříliš stará; kāma-rūpiṇīm — velice přitažlivá pro naplnění chtivých tužeb.

Překlad

Ženu ze všech stran chránil pětihlavý had. Byla velice krásná a mladá a vypadalo to, že si toužebně přeje najít vhodného manžela.

Význam

K životní síle živé bytosti patří pět druhů vzduchu, které působí v těle a nazývají se prāṇa, apāna, vyāna, samāna a udāna. Životní síla je přirovnána k hadovi, protože had může žít pouze ze vzduchu. Životní síla přenášená vzduchem je zde označena jako pratīhāra, “tělesná stráž”. Bez ní nemůže nikdo žít ani na okamžik, neboť všechny smysly jednají pod její ochranou.

Žena, která představuje inteligenci, si hledala manžela. To naznačuje, že inteligence nemůže jednat bez vědomí. Krásná žena je k ničemu, pokud ji nechrání vhodný manžel. Inteligence musí být neustále velice svěží; proto je zde použito slova aprauḍhām (“velice mladá”). Hmotný požitek znamená využívat inteligenci na úrovni rūpy, rasy, gandhy, śabdy a sparśi—podoby, chuti, vůně, zvuku a doteku.

4.25.22

Verš

sunāsāṁ sudatīṁ bālāṁ
sukapolāṁ varānanām
sama-vinyasta-karṇābhyāṁ
bibhratīṁ kuṇḍala-śriyam

Synonyma

su-nāsām — velice krásný nos; su-datīm — velice krásné zuby; bālām — mladá žena; su-kapolām — pěkné čelo; vara-ānanām — krásná tvář; sama — stejně; vinyasta — opatřené; karṇābhyām — obě uši; bibhratīm — oslnivými; kuṇḍala-śriyam — krásnými náušnicemi.

Překlad

Měla nádherný nos, zuby i čelo. Její uši byly obě stejně hezké a zdobily je oslnivé náušnice.

Význam

Tělo inteligence si užívá předmětů smyslového požitku, které ho zakrývají, jako je vůně, podoba a zvuk. Slovo sunāsām (“krásný nos”) se vztahuje k orgánu, který získává poznání čichem. Ústa jsou zase nástrojem, který umožňuje získat poznání ochutnáním, neboť když žvýkáme určitý předmět a dotýkáme se ho jazykem, poznáme jeho chuť. Slovo sukapolām (“pěkné čelo”) označuje jasný mozek, schopný pochopit věci takové, jaké jsou. Inteligencí můžeme dát všemu řád. Náušnice, které jsou v uších, se tam dostaly díky inteligenci. To je metaforický popis získávání poznání.

4.25.23

Verš

piśaṅga-nīvīṁ suśroṇīṁ
śyāmāṁ kanaka-mekhalām
padbhyāṁ kvaṇadbhyāṁ calantīṁ
nūpurair devatām iva

Synonyma

piśaṅga — žluté; nīvīm — šaty; su-śroṇīm — krásný pas; śyāmām — načernalý; kanaka — zlatý; mekhalām — pásek; padbhyām — nohama; kvaṇadbhyām — cinkala; calantīm — kráčela; nūpuraiḥ — nákotníčky; devatām — obyvatelka nebes; iva — jako.

Překlad

Měla krásný pas a boky a její žluté sārī bylo obepnuté zlatým páskem. Když kráčela, cinkaly jí zvonky na nohách. Vypadala přesně jako obyvatelka nebeských planet.

Význam

Tento verš popisuje radostný stav mysli při pohledu na ženu s širokými boky a zdviženými ňadry, oblečenou do přitažlivého sārī a ozdobenou šperky.

4.25.24

Verš

stanau vyañjita-kaiśorau
sama-vṛttau nirantarau
vastrāntena nigūhantīṁ
vrīḍayā gaja-gāminīm

Synonyma

stanau — ňadra; vyañjita — naznačovala; kaiśorau — rané mládí; sama-vṛttau — stejně kulatá; nirantarau — těsně vedle sebe; vastra-antena — cípem sārī; nigūhantīm — snažila se zakrýt; vrīḍayā — stydlivě; gaja-gāminīm — šla chůzí velkého slona.

Překlad

Cípem svého sārī se pokoušela zakrýt svá ňadra, která byla stejně kulatá a posazená těsně vedle sebe. Stydlivě si je znovu a znovu snažila zakrývat a kráčela přitom jako velký slon.

Význam

Dvě ňadra představují připoutanost a závist. Příznaky rāgy a dveṣi (připoutanosti a závisti) jsou popsané v Bhagavad-gītě (3.34):

indriyasyendriyasyārthe
rāga-dveṣau vyavasthitau
tayor na vaśam āgacchet
tau hy asya paripanthinau

“Vtělené bytosti cítí ke smyslovým předmětům zálibu a odpor, ale člověk by neměl upadat pod vládu smyslů a smyslových předmětů, protože to jsou překážky na cestě seberealizace.”

Tato zastoupení připoutanosti a závisti jsou velice nepříznivá pro pokrok v duchovním životě. Člověka by neměla ňadra mladých žen přitahovat. Velký světec Śaṅkarācārya popsal ňadra žen, a zvláště mladých žen, jako pouhou kombinaci svalů a krve, a proto by se nikdo neměl nechat okouzlit iluzorní energií v podobě zdvižených ňader s jejich bradavkami. Jsou to zástupci māyi, kteří mají za úkol oklamat opačné pohlaví. Obě ňadra jsou stejně přitažlivá, a proto jsou označena slovem sama-vṛttau. Sexuální pud zůstává i v srdci starého muže, až do okamžiku smrti. Člověk musí být velice pokročilý v duchovním vědomí, aby se zbavil tohoto vzrušení — jako Yāmunācārya, který prohlásil:

yad-avadhi mama cetaḥ kṛṣṇa-pādāravinde
nava-nava-rasa-dhāmany udyataṁ rantum āsīt
tad-avadhi bata nārī-saṅgame smaryamāṇe
bhavati mukha-vikāraḥ suṣṭhu niṣṭhīvanaṁ ca

“Od té doby, co jsem zaměstnaný transcendentální láskyplnou službou Kṛṣṇovi a nacházím v Něm stále novou blaženost, si při pomyšlení na sexuální požitek musím odplivnout a rty se mi zkřiví nechutí.” Toho, kdo je duchovně pokročilý, již nemohou přitahovat kusy masa a krve v podobě ňader mladých žen. Slovo nirantarau je důležité, protože obě ňadra působí stejně, přestože jsou na různých místech. Neměli bychom dělat rozdíl mezi připoutaností a závistí. Jak je řečeno v Bhagavad-gītě (3.37), obojí je výplodem rajo-guṇy (kāma eṣa krodha eṣa rajo-guṇa-samudbhavaḥ).

Slovo nigūhantīm (“snažila se zakrýt”) naznačuje, že i když je člověk poznamenaný kāmou, lobhou, krodhou atd., pomocí vědomí Kṛṣṇy lze tyto vlastnosti změnit k lepšímu. Kāmu (chtíč) je možné využít ve službě Kṛṣṇovi. Obyčejný člověk pod vlivem chtíče ve dne v noci těžce pracuje, a stejně tak oddaný může ve dne v noci těžce pracovat, aby uspokojil Kṛṣṇu. Tak jako karmī těžce pracují, aby uspokojili kāmu a krodhu, oddaný má pracovat pro uspokojení Kṛṣṇy. Krodhu (hněv) lze také využít ve službě Kṛṣṇovi, když se použije proti neoddaným démonům. Takto svůj hněv uplatnil Hanumānjī. Byl velkým oddaným Pána Rāmacandry a svůj hněv použil k zapálení království neoddaného démona Rāvaṇy. Kāmu (chtíč) tedy lze využít k uspokojení Kṛṣṇy a krodhu (hněv) lze využít k potrestání démonů. Když se obě vlastnosti využijí ve službě Kṛṣṇovi, ztratí svůj hmotný význam a nabývají duchovní důležitosti.

4.25.25

Verš

tām āha lalitaṁ vīraḥ
savrīḍa-smita-śobhanām
snigdhenāpāṅga-puṅkhena
spṛṣṭaḥ premodbhramad-bhruvā

Synonyma

tām — ji; āha — oslovil; lalitam — velice jemně; vīraḥ — hrdina; sa-vrīḍa — stydlivě; smita — usmívala se; śobhanām — nádherná; snigdhena — sexuální touhou; apāṅga-puṅkhena — šípem pohledu; spṛṣṭaḥ — takto probodnut; prema-udbhramat — vzrušující láska; bhruvā — obočím.

Překlad

Hrdinu Purañjanu přitahovalo obočí a usměvavá tvář nádherné dívky a okamžitě ho probodly šípy jejích chtivých tužeb. Když se stydlivě usmívala, připadala Purañjanovi velice krásná, a přestože byl hrdina, neubránil se tomu, aby ji neoslovil.

Význam

Každá živá bytost je hrdina dvěma způsoby. Když se stane obětí iluzorní energie, jedná jako velký hrdina v hmotném světě — jako velký vůdce, politik, obchodník, průmyslník atd., a jeho hrdinské činnosti přispívají k hmotnému rozvoji civilizace. Hrdinou se může stát i tím, že ovládne své smysly — stane se gosvāmīm. Hmotné činnosti jsou falešné hrdinství, zatímco odpoutat smysly od hmotných činností je skutečné hrdinství. Bez ohledu na to, jak velkým je člověk v hmotném světě hrdinou, může být okamžitě přemožen kusy masa a krve, známými jako ňadra žen. Dějiny hmotných událostí znají mnoho takových příkladů—jedním z nich byl římský hrdina Antonius, který propadl kráse Kleopatry. Také v Indii se velký hrdina jménem Baji Rao stal obětí ženy v době politické aféry v Maháráštře, a byl díky tomu poražen. Z dějin víme, že dříve politikové zaměstnávali krásné dívky, které byly připravovány na plnění úlohy viṣa-kanyā. Od počátku života dostávaly do těla jed, takže časem proti němu vyvinuly odolnost a staly se tak jedovatými, že mohly zabít pouhým polibkem. Tyto jedovaté dívky byly posílány za nepřáteli, aby je svými polibky zabíjely. V lidských dějinách je mnoho příkladů hrdinů, kteří byli pokořeni pouhou ženou. Živá bytost je jakožto nedílná část Kṛṣṇy nepochybně velkým hrdinou, ale protože je slabá, je okouzlena hmotnými jevy.

kṛṣṇa-bahirmukha hañā bhoga-vāñchā kare
nikaṭa-stha māyā tāre jāpaṭiyā dhare

V Prema-vivartě je řečeno, že když si chce živá bytost užívat hmotné přírody, okamžitě se stane obětí hmotné energie. Živá bytost není nucena přijít do hmotného světa. Sama se pro to rozhodne, v okouzlení krásnými ženami. Každá živá bytost má svobodu rozhodnutí — buď se vydat za lákadly hmotné přírody, nebo zůstat hrdinou a odolat jim. Jde jen o to, zda se živá bytost nechá zlákat, nebo ne. Nikdy není nucena přijít do styku s hmotnou energií. Ten, kdo dokáže zůstat stálý a odolat svodům hmotné přírody, je bezesporu hrdina a zaslouží si titul gosvāmī. Kdo není pánem svých smyslů, nemůže být gosvāmī. Živá bytost může v tomto světě přijmout jednu ze dvou rolí — buď se stane služebníkem svých smyslů, nebo jejich pánem. Stane-li se služebníkem smyslů, bude z ní velký hrdina hmotného světa, a stane-li se pánem smyslů, bude gosvāmīm, duchovním hrdinou.

4.25.26

Verš

kā tvaṁ kañja-palāśākṣi
kasyāsīha kutaḥ sati
imām upa purīṁ bhīru
kiṁ cikīrṣasi śaṁsa me

Synonyma

kā — kdo; tvam — ty; kañja-palāśa — jako okvětní lístky lotosu; akṣi — oči; kasya — čí; asi — jsi; iha — zde; kutaḥ — odkud; sati — ó ctnostná dívko; imām — toto; upa — blízko; purīm — města; bhīru — ó nesmělá; kim — co; cikīrṣasi — snažíš se dělat; śaṁsa — laskavě vysvětli; me — mně.

Překlad

Má drahá dívko s lotosovýma očima, objasni mi laskavě, odkud přicházíš, kdo jsi a čí jsi dcera. Vypadáš velice počestně. Proč jsi sem přišla a co je tvým cílem? Prosím, vysvětli mi vše.

Význam

První aforismus Vedānta-sūtry zní athāto brahma-jijñāsā. Bytost v lidské životní podobě má sama sobě a své inteligenci položit mnoho otázek. V různých nižších životních podobách inteligence nepřesahuje hranici prvořadých životních potřeb — jídla, spánku, sexu a obrany. Psi, kočky a tygři jsou neustále zaneprázdněni sháněním potravy, místa na spaní, zajišťováním obrany a pohlavního styku. V lidské životní podobě bychom však měli být natolik inteligentní, abychom se ptali, kdo jsme, proč jsme přišli na svět, jaká je naše povinnost, kdo je nejvyšší vládce, jaký je rozdíl mezi neživou hmotou a živou bytostí a podobně. Je mnoho otázek a ten, kdo je skutečně inteligentní, by se měl ptát na nejvyšší zdroj všeho — athāto brahma-jijñāsā. Živá bytost je vždy obdařená určitou inteligencí, ale v lidské podobě se musí tázat na svoji duchovní totožnost. To je skutečná lidská inteligence. Je řečeno, že ten, kdo si je vědom pouze těla, není o nic lepší než zvíře, přestože má lidskou podobu. V Bhagavad-gītě (15.15) Śrī Kṛṣṇa říká: sarvasya cāhaṁ hṛdi sanniviṣṭo mattaḥ smṛtir jñānam apohanaṁ ca — “Sídlím v srdci každého a ode Mě pocházejí vzpomínky, poznání i zapomnění.” Ve zvířecí podobě živá bytost zcela zapomíná na svůj vztah s Bohem. To se nazývá apohanam, zapomnění. V lidské životní podobě je však vědomí vyvinutější, a člověk má proto příležitost svůj vztah s Bohem pochopit. V lidské podobě bychom měli využít své inteligence k tomu, abychom kladli takové otázky, stejně jako se Purañjana, živá bytost, ptá neznámé dívky, odkud přichází, o co se snaží, proč je tam a podobně. Tyto otázky se týkají ātma-tattvy, seberealizace. Závěr je, že pokud se živá bytost nezajímá o seberealizaci, není nic jiného než zvíře.

4.25.27

Verš

ka ete ’nupathā ye ta
ekādaśa mahā-bhaṭāḥ
etā vā lalanāḥ subhru
ko ’yaṁ te ’hiḥ puraḥ-saraḥ

Synonyma

ke — kdo; ete — všichni tito; anupathāḥ — následovníci; ye — ti, kteří; te — tvoji; ekādaśa — jedenáct; mahā-bhaṭāḥ — velice silní tělesní strážci; etāḥ — všechny tyto; vā — také; lalanāḥ — ženy; su-bhru — ó ženo s krásnýma očima; kaḥ — kdo; ayam — tento; te — tvůj; ahiḥ — had; puraḥ — vpředu; saraḥ — pohybuje se.

Překlad

Má milá ženo s lotosovýma očima, kdo je těch jedenáct silných tělesných strážců, kteří tě doprovázejí, a kdo je těch deset služebníků? Kdo jsou ty ženy, jež jdou za tvými deseti služebníky, a kdo je ten had, který se plazí před tebou?

Význam

Deset silných služebníků mysli tvoří pět činných a pět poznávacích smyslů. Všech těchto deset smyslů jedná pod záštitou mysli. Mysl a deset smyslů společně představují jedenáct silných tělesných strážců. Stovky žen, které náleží smyslům, jsou zde označeny slovem lalanāḥ. Mysl jedná podle pokynů inteligence a podléhá jí deset smyslů, z nichž každý má nespočetně mnoho tužeb, které chce naplnit. To vše ovšem závisí na životní síle, kterou zde představuje had. Dokud je přítomná životní síla, mysl je činná, a v závislosti na ní také smysly, které produkují mnoho hmotných tužeb. Živé bytosti zvané purañjana ve skutečnosti všechno toto rozsáhlé příslušenství překáží, představuje pro ni pouze různé zdroje úzkosti. Ten, kdo se však odevzdá Nejvyššímu Pánu, Osobnosti Božství, a nechá všechno na Něm, se své úzkosti zbaví. Prahlāda Mahārāja proto doporučuje každému, kdo se rozhodl pro materialistický způsob života, který není nikdy stálý, ale vždy dočasný, aby přijal útočiště u Nejvyšší Osobnosti Božství a všechny své takzvané povinnosti odložil stranou. Tak se zbaví veškerého strachu.

4.25.28

Verš

tvaṁ hrīr bhavāny asy atha vāg ramā patiṁ
vicinvatī kiṁ munivad raho vane
tvad-aṅghri-kāmāpta-samasta-kāmaṁ
kva padma-kośaḥ patitaḥ karāgrāt

Synonyma

tvam — ty; hrīḥ — stud; bhavānī — manželka Pána Śivy; asi — jsi; atha — spíše; vāk — Sarasvatī, bohyně učenosti; ramā — bohyně štěstí; patim — manžel; vicinvatī — hledáš, myslíš na; kim — jsi; muni-vat — jako mudrc; rahaḥ — na tomto osamělém místě; vane — v lese; tvat-aṅghri — tvé nohy; kāma — toužící; āpta — získané; samasta — všechny; kāmam — vytoužené věci; kva — kde je; padma-kośaḥ — lotosový květ; patitaḥ — vypadlý; kara — z ruky; agrāt — z přední části, z dlaně.

Překlad

Má drahá nádherná dívko, vypadáš přesně jako bohyně štěstí, jako manželka Pána Śivy nebo jako bohyně učenosti, manželka Pána Brahmy. Jsi jistě jedna z nich, a přesto tě tu vidím procházet se po lese, mlčenlivou jako velcí mudrci. Hledáš snad svého manžela? Ať je to kdokoliv, když jen pochopí, jak jsi mu věrná, získá veškeré bohatství. Myslím, že jsi určitě bohyně štěstí, ale nevidím v tvé ruce lotosový květ. Ptám se tě proto: “Kam jsi jej odhodila?”

Význam

Každý si myslí, že jeho inteligence je dokonalá. Někdy člověk používá své inteligence k uctívání Umy, manželky Pána Śivy, aby získal hezkou ženu. Jindy, když chce být stejně učený jako Pán Brahmā, jí používá k uctívání bohyně učenosti Sarasvatī. Chce-li být stejně bohatý jako Pán Viṣṇu, uctívá bohyni štěstí Lakṣmī. Všechny tyto otázky klade král Purañjana, zmatená živá bytost, která neví, jak použít svoji inteligenci. Inteligenci je třeba zaměstnat ve službě Nejvyšší Osobnosti Božství. Jakmile ji člověk takto používá, bohyně štěstí mu okamžitě začne být příznivě nakloněná. Bohyně štěstí Lakṣmī není nikdy sama, bez svého manžela, Pána Viṣṇua. Proto ten, kdo uctívá Pána Viṣṇua, získá automaticky její přízeň. Není správné uctívat bohyni štěstí samotnou, jak to dělal Rāvaṇa, protože Lakṣmī nemůže dlouho zůstat bez svého manžela. Proto je její další jméno Cañcalā, což značí, že je nestálá. Z tohoto verše je zřejmé, že Purañjana ve svém rozhovoru s dívkou představuje naši inteligenci. Nejenže oceňoval dívčinu stydlivost, ale byl také touto stydlivostí čím dál více přitahován. V duchu uvažoval o tom, že by se s ní oženil, a proto se ptal, zda myslí na svého budoucího muže, nebo zda je již vdaná. To je příklad touhy po požitku — bhoga-icchā. Ten, koho přitahují takové touhy, se v tomto hmotném světě dostane do stavu podmínění a ten, koho nepřitahují, získá osvobození. Král Purañjana oceňoval krásu dívky, jako by byla bohyní štěstí, ale zároveň si dával pozor, aby nezapomněl, že bohyně štěstí si nemůže užívat nikdo jiný než Pán Viṣṇu. Jelikož byl na pochybách, zda je dívka bohyní štěstí, ptal se na lotosový květ, který jí chyběl. Hmotný svět je také bohyně štěstí, protože hmotná energie jedná pod vedením Pána Viṣṇua, jak je uvedeno v Bhagavad-gītě (mayādhyakṣeṇa prakṛtiḥ sūyate sa-carācaram).

Hmotného světa si nemůže užívat každá živá bytost. Pokud si to někdo přeje, okamžitě se stává démonem, jako byl Rāvaṇa, Hiraṇyakaśipu nebo Kaṁsa. Rāvaṇa si chtěl užívat bohyně štěstí Sītādevī, a proto byl zničen s celou svou rodinou, majetkem a bohatstvím. Každá živá bytost si však může užívat māyi, kterou jí přidělí Pán Viṣṇu. Uspokojovat své smysly a touhy znamená užívat si māyi, nikoliv bohyně štěstí.

4.25.29

Verš

nāsāṁ varorv anyatamā bhuvi-spṛk
purīm imāṁ vīra-vareṇa sākam
arhasy alaṅkartum adabhra-karmaṇā
lokaṁ paraṁ śrīr iva yajña-puṁsā

Synonyma

na — ne; āsām — z těchto; varoru — ó nejšťastnější; anya-tamā — kterákoliv; bhuvi-spṛk — dotýkáš se země; purīm — město; imām — toto; vīra-vareṇa — velký hrdina; sākam — společně s; arhasi — zasloužíš si; alaṅkartum — ozdobit; adabhra — slavné; karmaṇā — jehož činnosti; lokam — svět; param — transcendentální; śrīḥ — bohyně štěstí; iva — jako; yajña-puṁsā — s poživatelem všech obětí.

Překlad

Ó šťastlivá, vypadá to, že nejsi žádnou z žen, o kterých jsem mluvil, protože vidím, že se nohama dotýkáš země. Jsi-li však nějakou ženou z této planety, pak stejně jako bohyně štěstí, která v doprovodu Pána Viṣṇua zvyšuje krásu vaikuṇṭhských planet, můžeš i ty zvýšit krásu tohoto města, když se spojíš se mnou. Měla bys vědět, že jsem velký hrdina a mocný král na této planetě.

Význam

Mezi uvažováním démonů a oddaných je rozdíl. Oddaní dobře vědí, že s bohyní štěstí, která je stálou společnicí Viṣṇua neboli Nārāyaṇa, si nemůže užívat obyčejná živá bytost. Toto vyšší pochopení se nazývá vědomí Kṛṣṇy. Přesto chce být každý šťastný napodobováním Nārāyaṇova blahobytného života. V tomto verši Purañjana říká, že dívka je zřejmě obyčejná žena. Je k ní však přitahován, a proto jí navrhuje, že když se spojí s ním, bude stejně šťastná jako bohyně štěstí. Proto se představuje jako velký vlivný král, kterého by mohla přijmout za manžela, a stát se tak šťastnou jako bohyně štěstí. Chtít si užívat tohoto hmotného světa v závislosti na Nejvyšší Osobnosti Božství je zbožné přání. Démoni si ho však chtějí užívat bez ohledu na Nejvyšší Osobnost Božství. To je rozdíl mezi démonem a polobohem.

Velice důležité je v tomto verši slovo bhuvi-spṛk. Když občas polobozi přijdou na tuto planetu, nedotýkají se země. Purañjana pochopil, že tato dívka nepatřila do transcendentálního světa ani na vyšší planetární systémy, protože se nohama dotýkala země. Každá žena v tomto světě chce, aby její manžel byl velice vlivný, bohatý a mocný, a Purañjana se proto představil právě tímto způsobem, aby dívku svedl. V hmotném světě si chce každý užívat, ať je to muž či žena. Muž si chce užívat krásné ženy a žena si chce užívat mocného a bohatého muže. Každá živá bytost, která má takové hmotné touhy, se nazývá puruṣa, “poživatel”. Navenek se zdá, že žena poskytuje požitek a muž si užívá, ale uvnitř je každý poživatelem. Proto se také vše v tomto hmotném světě nazývá māyā.

4.25.30

Verš

yad eṣa māpāṅga-vikhaṇḍitendriyaṁ
savrīḍa-bhāva-smita-vibhramad-bhruvā
tvayopasṛṣṭo bhagavān mano-bhavaḥ
prabādhate ’thānugṛhāṇa śobhane

Synonyma

yat — protože; eṣaḥ — toto; mā — mne; apāṅga — tvými pohledy; vikhaṇḍita — vzrušené; indriyam — jehož smysly a mysl; sa-vrīḍa — se studem; bhāva — náklonnost; smita — úsměv; vibhramat — matoucí; bhruvā — obočím; tvayā — tebou; upasṛṣṭaḥ — ovlivněný; bhagavān — nejmocnější; manaḥ-bhavaḥ — Amor; prabādhate — znepokojuje; atha — proto; anugṛhāṇa — buď milostivá; śobhane — ó krásko.

Překlad

To, jak na mne dnes pohlížíš, velice vzrušuje moji mysl. Tvůj úsměv, který je plný studu, ale zároveň chtivý, vzrušuje mocného Amora v mém nitru. Proto tě žádám, ó krásko, buď ke mně milostivá.

Význam

Každý má v sobě chtivé touhy, a jakmile muže vzruší pohyb obočí krásné ženy, Amor v jeho nitru okamžitě zasáhne jeho srdce svým šípem. Tak je muž rychle poražen obočím krásné ženy. Když člověka vzrušují chtivé touhy, jeho smysly přitahují různé druhy viṣayi (předměty požitku, jako je zvuk, dotek, podoba, vůně a chuť). Tyto přitažlivé smyslové předměty přivádějí muže pod vládu ženy. Takto živá bytost začíná svůj podmíněný život. Žít podmíněným životem znamená být pod vládou ženy. Každý vždy závisí na milosti ženy nebo muže. Tímto způsobem se živé bytosti navzájem poutají a oklamány māyou pokračují ve svém podmíněném, hmotném životě.

4.25.31

Verš

tvad-ānanaṁ subhru sutāra-locanaṁ
vyālambi-nīlālaka-vṛnda-saṁvṛtam
unnīya me darśaya valgu-vācakaṁ
yad vrīḍayā nābhimukhaṁ śuci-smite

Synonyma

tvat — tvůj; ānanam — obličej; su-bhru — s krásným obočím; su-tāra — s pěknými panenkami; locanam — oči; vyālambi — rozevlátými; nīla — namodralými; alaka-vṛnda — kadeřemi vlasů; saṁvṛtam — lemovaný; unnīya — pozdvihni; me — ke mně; darśaya — ukaž; valgu-vācakam — říkáš velice sladká slova; yat — ten obličej; vrīḍayā — studem; na — ne; abhim ukham — tváří v tvář; śuci-smite — ó ženo s půvabnými úsměvy.

Překlad

Má drahá dívko, jak nádherný je tvůj obličej s krásným obočím a očima, lemovaný rozevlátými namodralými vlasy. Z tvých úst se kromě toho linou velice sladké zvuky. Jsi však natolik zahalena studem, že mi nehledíš přímo do tváře. Proto tě prosím, má milá dívko, usměj se, zvedni hlavu a podívej se na mě.

Význam

Toto je typická řeč živé bytosti, okouzlené osobou opačného pohlaví. Říká se tomu zmatenost, kterou způsobuje podmínění hmotnou přírodou. Když člověka takto přitahuje krása hmotné energie, začne velmi dychtit po požitku. To je podrobně popsáno na tomto příkladě, kdy Purañjanu začala přitahovat krásná žena. Živou bytost v podmíněném životě přitahuje obličej, obočí, oči, hlas — cokoliv; vše je pro ni přitažlivé. Když muže nebo ženu přitahuje osoba opačného pohlaví, nezáleží na tom, zda je krásná nebo ne. Zamilovanému člověku připadá krásné vše, co vidí ve tváři svého protějšku, a je tím přitahován. Tato přitažlivost je příčinou poklesnutí živé bytosti v tomto hmotném světě. Bhagavad-gītā (7.27) to popisuje následovně:

icchā-dveṣa-samutthena
dvandva-mohena bhārata
sarva-bhūtāni sammohaṁ
sarge yānti parantapa

“Ó potomku Bharaty (Arjuno), hubiteli nepřátel, všechny živé bytosti se rodí do klamu a jsou přemoženy dualitami, které vznikají z touhy a nenávisti.”

Tyto životní podmínky se nazývají avidyā. Opakem avidyi je skutečné poznání. Śrī Īśopaniṣad popisuje rozdíl mezi vidyou a avidyou, poznáním a nevědomostí. Avidyā (nevědomost) živou bytost podmiňuje a vidyā (poznání) ji osvobozuje. Purañjana zde přiznává, že ho přitahuje avidyā. Přeje si spatřit její úplnou podobu, a proto žádá dívku, aby zvedla hlavu, a on ji tak mohl vidět tváří v tvář. Chce vidět vše, co činí avidyu tak přitažlivou.

4.25.32

Verš

nārada uvāca
itthaṁ purañjanaṁ nārī
yācamānam adhīravat
abhyanandata taṁ vīraṁ
hasantī vīra mohitā

Synonyma

nāradaḥ uvāca — velký mudrc Nārada hovořil dále; ittham — nato; purañjanam — Purañjanu; nārī — žena; yācamānam — který prosil; adhīra-vat — příliš netrpělivý; abhyanandata — oslovila; tam — ho; vīram — hrdinu; hasantī — s úsměvem; vīra — ó hrdino; mohitā — jím přitahovaná.

Překlad

Nārada pokračoval: Můj milý králi, když byl Purañjana takto okouzlen a nemohl se dočkat, až se dívky dotkne a bude si s ní užívat, dívku také okouzlila jeho slova a úsměvem dala najevo svůj souhlas. Král ji tou dobou již nepochybně přitahoval.

Význam

Na tomto příkladě vidíme, že když je muž průbojný a začne se ženě dvořit, bude ji přitahovat. Bhāgavatam (5.5.8) to popisuje slovy puṁsaḥ striyā mithunī-bhāvam etam. Vzájemné okouzlení se odehrává na úrovni sexu, a sexuální pud je tedy základnou hmotných činností. Tento podmíněný život, založený na hmotném smyslovém požitku, je příčinou zapomnění duchovního života. Tím je zahaleno původní vědomí živé bytosti, vědomí Kṛṣṇy, mění se v hmotné vědomí a živá bytost se začíná věnovat uspokojování smyslů.

4.25.33

Verš

na vidāma vayaṁ samyak
kartāraṁ puruṣarṣabha
ātmanaś ca parasyāpi
gotraṁ nāma ca yat-kṛtam

Synonyma

na — ne; vidāma — vím; vayam — já; samyak — správně; kartāram — původce; puruṣa-ṛṣabha — ó nejlepší z lidských bytostí; ātmanaḥ — mě; ca — a; parasya — druhých; api — také; gotram — rodinný příběh; nāma — jméno; ca — a; yat-kṛtam — od koho pochází.

Překlad

Dívka řekla: Ó nejlepší z lidských bytostí, nevím, kdo mě počal. Nemohu ti to přesně říci. Neznám ani jména a původ svých společníků.

Význam

Živá bytost neví nic o svém původu. Neví, proč byl tento hmotný svět stvořen, proč v něm druzí jednají a co je z konečného hlediska zdrojem tohoto projevu. Na tyto otázky neumí nikdo odpovědět; to se nazývá nevědomost. Když významní vědci zkoumají původ života, nalézají určité chemické sloučeniny či buněčné struktury, ale nikdo ve skutečnosti nezná původní zdroj života v tomto hmotném světě. Výraz brahma-jijñāsā se používá k označení zvídavosti a touhy poznat původní zdroj naší existence v hmotném světě. Žádný filozof, vědec ani politik neví, odkud pocházíme, proč tady tak těžce zápasíme o přežití a kam půjdeme. Lidé si obvykle myslí, že jsme zde všichni náhodou a že jakmile zaniknou těla, která máme, všechny naše divadelní činnosti skončí a staneme se ničím. Vědci a filozofové s takovými názory jsou impersonalisté a voidisté. Dívka vyjadřuje v tomto verši skutečné postavení živé bytosti. Nemůže Purañjanovi říci jméno svého otce, protože nezná svůj původ. Neví ani, proč přišla na to místo. Otevřeně říká, že to vše je jí neznámé. Takové je postavení živé bytosti v hmotném světě. Je zde mnoho vědců, filozofů a velkých vůdců, ale nevědí, odkud pocházejí ani proč se tolik snaží v tomto hmotném světě dosáhnout takzvaného štěstí. Máme zde mnoho vhodných prostředků pro život, ale jsme takoví hlupáci, že se neptáme, kdo pro nás tento svět učinil obyvatelným a tak dobře ho uspořádal. Vše se děje podle daného řádu, ale lidé se pošetile domnívají, že byli v hmotném světě vytvořeni náhodou a že se po smrti stanou ničím. Myslí si, že toto krásné místo k životu se automaticky zachová.

4.25.34

Verš

ihādya santam ātmānaṁ
vidāma na tataḥ param
yeneyaṁ nirmitā vīra
purī śaraṇam ātmanaḥ

Synonyma

iha — zde; adya — dnes; santam — existují; ātmānam — živé bytosti; vidāma — tolik víme; na — ne; tataḥ param — za tím; yena — kým; iyam — toto; nirmitā — stvořeno; vīra — ó velký hrdino; purī — město; śaraṇam — místo pro odpočinek; ātmanaḥ — všech živých bytostí.

Překlad

Ó velký hrdino, víme pouze to, že žijeme na tomto místě, a nemáme zdání, co přijde později. Jsme tak hloupí, že se ani nesnažíme pochopit, kdo pro nás toto krásné místo stvořil.

Význam

Tento nedostatek vědomí Kṛṣṇy se nazývá nevědomost. Ve Śrīmad-Bhāgavatamu (5.5.5) je popsán slovy parābhavas tāvad abodha-jātaḥ. Každý se rodí nevědomý. Bhāgavatam tedy říká, že se všichni rodíme v tomto hmotném světě nevědomí. Ve své nevědomosti vytváříme nacionalismus, dobročinnost, internacionalismus, vědu, filozofii a mnoho dalších věcí. Všechny vycházejí z nevědomosti. Jakou hodnotu má potom veškerý takový rozvoj poznání, je-li založen na nevědomosti? Dokud nezačneme rozvíjet vědomí Kṛṣṇy, budou všechny naše činnosti neúspěšné. Zvláštním posláním této lidské životní podoby je rozptýlit nevědomost, ale lidé nevědí, jak toho dosáhnout, a proto plánují a budují mnoho věcí. Po smrti je však s tím vším konec.

4.25.35

Verš

ete sakhāyaḥ sakhyo me
narā nāryaś ca mānada
suptāyāṁ mayi jāgarti
nāgo ’yaṁ pālayan purīm

Synonyma

ete — všichni tito; sakhāyaḥ — přátelé; sakhyaḥ — společnice; me — moji; narāḥ — muži; nāryaḥ — ženy; ca — a; māna-da — ó ctihodný; suptāyām — když spím; mayi — já; jāgarti — zůstává vzhůru; nāgaḥ — had; ayam — tento; pālayan — chrání; purīm — toto město.

Překlad

Můj ctihodný pane, všichni tito muži a ženy, kteří mě doprovázejí, jsou moji přátelé a had, který zůstává vždy vzhůru, chrání toto město i v době, kdy spím. To je vše, co vím — nic víc mi není známo.

Význam

Purañjana se ženy vyptával na oněch jedenáct mužů, jejich manželky a hada, a ona je stručně popsala. Bylo však zřejmé, že o nich mnoho nevěděla. Jak bylo řečeno dříve, had je životní silou živé bytosti, která zůstává bdělá i tehdy, když se tělo a smysly unaví a nepracují. I když spíme, zůstává had neboli životní síla neovlivněný a bdělý. Proto se nám ve spánku zdají sny. I když živá bytost opustí své hmotné tělo, životní síla zůstane nedotčená a je přenesena do dalšího hmotného těla. To se nazývá transmigrace, změna těla, kterou známe jako smrt. Smrt ve skutečnosti neexistuje. Životní síla duši vždy doprovází, a když se duše probudí z takzvaného spánku, může vidět svých jedenáct přátel — činné smysly a mysl s jejich různými touhami (manželkami). Životní síla stále zůstává. I v době, kdy spíme, můžeme ze svého dýchání pochopit, že se had živí vzduchem proudícím v tomto těle. Vzduch se projevuje v podobě dechu, a dokud spící člověk dýchá, víme, že žije. Dokonce i když hrubohmotné tělo spí, životní síla zůstává činná a živá, aby tělo chránila. Proto je o hadovi řečeno, že žije a živí se vzduchem, aby mohl udržovat tělo připravené pro život.

4.25.36

Verš

diṣṭyāgato ’si bhadraṁ te
grāmyān kāmān abhīpsase
udvahiṣyāmi tāṁs te ’haṁ
sva-bandhubhir arindama

Synonyma

diṣṭyā — naštěstí pro mě; āgataḥ asi — přišel jsi sem; bhadram — vše dobré; te — tobě; grāmyān — smyslové; kāmān — vytoužené předměty požitku; abhīpsase — chceš si užívat; udvahiṣyāmi — poskytnu; tān — je všechny; te — tobě; aham — já; sva-bandhubhiḥ — se všemi svými přáteli; arim-dama — ó hubiteli nepřátel.

Překlad

Ó hubiteli nepřátel, nějak se stalo, že jsi sem přišel, a to je pro mne veliké štěstí. Přeji ti vše nejlepší. Máš velkou touhu uspokojit své smysly a já i všichni moji přátelé se pokusíme udělat vše, co je v našich silách, abychom splnili tvá přání.

Význam

Živá bytost sestupuje do tohoto hmotného světa za účelem smyslového požitku a její inteligence, kterou zastupuje žena, jí dává pokyny, jak nejlépe uspokojit smysly. Inteligence ve skutečnosti pochází od Nadduše, Nejvyššího Pána, Jenž dává živé bytosti, která přišla do hmotného světa, vše potřebné. Jak je řečeno v Bhagavad-gītě (2.41):

vyavasāyātmikā buddhir
ekeha kuru-nandana
bahu-śākhā hy anantāś ca
buddhayo 'vyavasāyinām

“Ti, kdo kráčejí po duchovní cestě, jsou rozhodní ve svém záměru a mají jediný cíl. Ó milované dítě Kuruů, inteligence nerozhodných je rozvětvená.”

Když oddaný dělá pokroky k duchovní realizaci, je jeho jediným cílem služba Nejvyšší Osobnosti Božství. Nezajímá se o žádnou jinou hmotnou či duchovní činnost. Král Purañjana zastupuje obyčejnou živou bytost a žena její inteligenci. Společně jednají tak, že živá bytost si užívá svých hmotných smyslů a inteligence jí poskytuje vše potřebné pro její požitek. Jakmile živá bytost vstoupí do lidského těla, je okamžitě polapena rodinnou tradicí, národností, zvyky a podobně. To vše dodává māyā Nejvyšší Osobnosti Božství. Živá bytost v tělesném pojetí života tak užívá své inteligence, jak nejlépe může, aby uspokojila své smysly.

4.25.37

Verš

imāṁ tvam adhitiṣṭhasva
purīṁ nava-mukhīṁ vibho
mayopanītān gṛhṇānaḥ
kāma-bhogān śataṁ samāḥ

Synonyma

imām — toto; tvam — ty, vznešený; adhitiṣṭhasva — jen zůstaň; purīm — ve městě; nava-mukhīm — s devíti branami; vibho — ó můj pane; mayā — mnou; upanītān — zařízené; gṛhṇānaḥ — brát; kāma-bhogān — přeměty smyslového požitku; śatam — sto; samāḥ — let.

Překlad

Můj drahý pane, zařídila jsem pro tebe toto město s devíti branami tak, abys mohl mít smyslový požitek jakéhokoliv druhu. Můžeš zde žít sto let a dostaneš vše pro uspokojení svých smyslů.

Význam

Dharmārtha-kāma-mokṣānāṁ dārāḥ samprāpti-hetavaḥ. Manželka je příčinou všech úspěchů v náboženství, hospodářském rozvoji, smyslovém požitku a nakonec v osvobození. Když muž přijme manželku, rozumí se, že mu bude pomáhat v pokroku na cestě k osvobození. Na začátku života muž prochází přípravou brahmacārīna a později má dovoleno se oženit s vhodnou dívkou a stát se hospodářem. Je-li důkladně připraven na život hospodáře, nebude mít nouzi o základní potřeby lidského života co se týče jedení, spaní, sexu a obrany. Pokud bude tyto věci dělat v souladu s usměrňujícími zásadami, bude mít všeho dostatek.

4.25.38

Verš

kaṁ nu tvad-anyaṁ ramaye
hy arati-jñam akovidam
asamparāyābhimukham
aśvastana-vidaṁ paśum

Synonyma

kam — komu; nu — potom; tvat — než tobě; anyam — jinému; ramaye — mám dovolit si užívat; hi — jistě; arati-jñam — bez poznání o sexuálním požitku; akovidam — proto téměř pošetilý; asamparāya — bez poznání o příštím životě; abhimukham — těší se; aśvastana-vidam — ten, kdo neví, co se stane v budoucnosti; paśum — jako zvířata.

Překlad

Jak bych mohla žít s jinými, kteří nemají ani znalosti o sexu, ani nevědí, jak si užívat života nyní a po smrti? Tito hlupáci jsou jako zvířata, protože neznají způsob upokojování smyslů v tomto a příštím životě.

Význam

Jelikož existuje 8 400 000 životních druhů, existuje také mnoho různých životních podmínek. Na nižších úrovních života (v životě rostlin a stromů) neexistuje způsob pohlavního styku. Na vyšších úrovních (v životě ptáků a včel) sex existuje, ale hmyz a zvířata nevědí, jak si skutečně užívat sexuálního života. V lidské životní podobě však o tom existuje plné poznání. Dokonce je mnoho takzvaných filozofů, kteří radí, jak si nejlépe užívat sexu, a existuje i věda zvaná kāma-śāstra, věda o sexu. Lidský život se dělí na čtyři období — brahmacarya, gṛhastha, vānaprastha a sannyāsa — a v žádném z nich neexistuje sex kromě gṛhastha āśramu, stavu hospodáře. Brahmacārī nemá sex dovolený, vānaprastha se ho dobrovolně zříká a sannyāsī je odříkavý po všech stránkách. Karmī nepřijímají stádia brahmacarya, vānaprastha a sannyāsa, protože si velice libují v životě gṛhasthů. Jinými slovy, člověk má velmi silné hmotné sklony. Mají je vlastně všechny živé bytosti. Dávají přednost životu gṛhasthy, protože ten dovoluje sex. Karmī považují ostatní životní stavy za horší než zvířecí, protože i zvířata mají sex, zatímco brahmacārī, vānaprastha a sannyāsī se ho zcela zříkají. Karmī se proto hrozí těchto stavů duchovního života.

4.25.39

Verš

dharmo hy atrārtha-kāmau ca
prajānando ’mṛtaṁ yaśaḥ
lokā viśokā virajā
yān na kevalino viduḥ

Synonyma

dharmaḥ — náboženský obřad; hi — jistě; atra — zde (v tomto gṛhastha āśramu neboli životě hospodáře); artha — hospodářský rozvoj; kāmau — smyslový požitek; ca — a; prajā-ānandaḥ — potěšení z potomstva; amṛtam — výsledky oběti; yaśaḥ — sláva; lokāḥ — planetární systémy; viśokāḥ — bez nářku; virajāḥ — bez nemoci; yān — co; na — nikdy; kevalinaḥ — transcendentalisté; viduḥ — znají.

Překlad

Žena pokračovala: Život hospodáře v tomto hmotném světě přináší štěstí všeho druhu co se týče náboženství, hospodářského rozvoje, smyslového požitku a plození dětí, synů a vnuků. Je koneckonců možné toužit po osvobození i hmotné slávě zároveň. Hospodář může vychutnat výsledky obětí, které mu umožní dosáhnout vyšších planetárních systémů. Všechno toto hmotné štěstí je transcendentalistům prakticky neznámé—nedovedou si ho ani představit.

Význam

Podle Ved existují dvě cesty lidských činností — jedna se nazývá pravṛtti-mārga a druhá je nivṛtti-mārga, přičemž základem obou je náboženský život. Ve zvířecím životě existuje pouze pravṛtti-mārga. Pravṛtti-mārga znamená smyslový požitek a nivṛtti-mārga znamená duchovní pokrok. Zvířata a démoni nemají žádné pojetí nivṛtti-mārgy a neznají ani skutečné pojetí pravṛtti-mārgy. Pravṛtti-mārga spočívá v tom, že i když má někdo sklony ke smyslovému požitku, může své smysly uspokojovat podle védských pokynů. Každý má například sklon vyhledávat sex, ale démonská civilizace holduje sexu bez omezení. Ve védské kultuře si lidé užívají sexu podle védských pokynů. Vedy tedy dávají civilizovaným lidem návod, jak uspokojit své touhy po smyslovém požitku.

Na cestě transcendentální realizace (nivṛtti-mārga) je však sex zcela zakázán. Existují čtyři společenské stavy — brahmacarya, gṛhastha, vānaprastha a sannyāsa — a pouze v životě hospodáře lze doporučit či přijmout pravṛtti-mārgu podle védských pokynů. Ve stavech brahmacarya, vānaprastha a sannyāsa sex nepřipadá v úvahu.

V tomto verši se žena zastává pouze pravṛtti-mārgy a odrazuje od nivṛtti-mārgy. Jasně říká, že transcendentalisté (yati), kteří se zajímají pouze o duchovní život (kaivalya), si nedovedou štěstí pravṛtti-mārgy ani představit. Člověk, který dodržuje védské zásady, si užívá materialistické existence nejen tak, že je šťastný v tomto životě, ale i v příštím, neboť se dostane na nebeské planety. V tomto životě získá všechny druhy hmotného bohatství včetně synů a vnuků, protože neustále vykonává různé náboženské činnosti. Zrození, stáří, nemoc a smrt jsou hmotné útrapy, ale lidé následující pravṛtti-mārgu při těchto příležitostech pořádají různé náboženské slavnosti. Aniž by se těmto útrapám snažili uniknout, jsou zvyklí pokaždé uspořádat zvláštní oslavy podle védských obřadních pokynů.

Pravṛtti-mārga je ovšem založená na sexu. Ve Śrīmad-Bhāgavatamu (7.9.45) je řečeno: yan maithunādi-gṛhamedhi-sukhaṁ hi tuccham. Hospodář příliš zaměřený na pravṛtti-mārgu je ve skutečnosti gṛhamedhī, nikoliv gṛhastha. I když gṛhastha touží po smyslovém požitku, jedná podle védských pokynů. Gṛhamedhī se však zajímá pouze o smyslový požitek a neřídí se žádnými védskými pokyny. Gṛhamedhī vystupuje jako zastánce sexu a dovoluje také svým synům a dcerám holdovat sexu, a být tak připraveni o slavný konec života. Gṛhastha si užívá sexu v tomto životě i v příštím, ale gṛhamedhī neví, jak bude jeho příští život vypadat, protože ho zajímá pouze sex zde a nyní. Obecně vzato, ten, kdo příliš tíhne k sexu, se nezajímá o transcendentální duchovní život. Zvláště v tomto věku Kali nemá nikdo zájem o duchovní pokrok. I když někoho s takovým zájmem najdeme, s největší pravděpodobností se nechá svést některým z mnoha podvodníků a přijme nepravou metodu duchovního života.

4.25.40

Verš

pitṛ-devarṣi-martyānāṁ
bhūtānām ātmanaś ca ha
kṣemyaṁ vadanti śaraṇaṁ
bhave ’smin yad gṛhāśramaḥ

Synonyma

pitṛ — předkové; deva — polobozi; ṛṣi — mudrci; martyānām — celého lidstva; bhūtānām — nekonečného počtu živých bytostí; ātmanaḥ — sebe samotného; ca — také; ha — jistě; kṣemyam — prospěšné; vadanti — říkají; śaraṇam — útočiště; bhave — v hmotném světě; asmin — tento; yat — to, co; gṛha-āśramaḥ — rodinný život.

Překlad

Žena pokračovala: Podle autorit je rodinný život příjemný nejen pro člověka samotného, ale i pro všechny předky, polobohy, velké mudrce, světce a všechny ostatní. Je tedy velice prospěšný.

Význam

Podle védského pojetí má každý, kdo se narodí v tomto hmotném světě, mnoho závazků. Jsou to závazky vůči polobohům — bohu Slunce a Měsíce, králi Indrovi, Varuṇovi atd. — protože dodávají vše, co je nutné k životu. Teplo, světlo, vodu a všechny ostatní dary přírody dostáváme milostí polobohů. Jsme také zadluženi svým předkům, kteří nám dali tato těla, rodinný majetek, inteligenci, společnost, přátelství a lásku. Dále jsme zadluženi lidstvu za politiku a sociologii a také nižším zvířatům, jako jsou koně, krávy, osli, psi a kočky. Jakmile se tedy živá bytost narodí v hmotném světě jako člověk, má mnoho závazků a je povinna je všechny splatit. Pokud je nesplatí, zaplete se do koloběhu zrození a smrti. Gṛhamedhī, který je přehnaně připoutaný k hmotným věcem, ovšem neví, že pouhým přijetím útočiště u lotosových nohou Mukundy může být okamžitě zbaven všech závazků vůči ostatním. Gṛhamedhī se však bohužel o vědomí Kṛṣṇy nezajímá. Prahlāda Mahārāja říká:

matir na kṛṣṇe parataḥ svato vā
mitho 'bhipadyeta gṛha-vratānām

(Bhāg. 7.5.30)

Gṛha-vrata znamená totéž co gṛhamedhī. Pro koho je sex v životě tím nejvyšším, pro toho je jednání ve vědomí Kṛṣṇy nepochopitelné. Takový člověk na základě vlastních úvah nebo pokynů a rad od druhých propadá sexu a nemůže jednat ve vědomí Kṛṣṇy.

4.25.41

Verš

kā nāma vīra vikhyātaṁ
vadānyaṁ priya-darśanam
na vṛṇīta priyaṁ prāptaṁ
mādṛśī tvādṛśaṁ patim

Synonyma

kā — kdo; nāma — vskutku; vīra — můj drahý hrdino; vikhyātam — slavný; vadānyam — velkodušný; priya-darśanam — krásný; na — ne; vṛṇīta — přijal by; priyam — snadno; prāptam — získaný; mādṛśī — jako já; tvādṛśam — jako ty; patim — manžela.

Překlad

Ó můj drahý hrdino, kdo v tomto světě by nepřijal manžela, jako jsi ty? Jsi tak slavný, velkodušný, krásný a tak snadno tě mohu získat.

Význam

Každý manžel je pro svoji manželku velkým hrdinou. Když žena nějakého muže miluje, připadá jí velice krásný a velkodušný. Není-li člověk v očích druhého krásný, nemůže mu zasvětit celý svůj život. Manžel se označuje jako velkodušný, protože dává manželce tolik dětí, kolik ona chce. Každá žena má ráda děti, a proto manžel, který dokáže potěšit svoji manželku sexem a dát jí děti, je považován za nesmírně velkodušného. Nejenže je manžel velkodušný, protože plodí děti, ale také si ženu udržuje pod svou vládou tím, že jí dává ozdoby, dobré jídlo a šaty. Takto uspokojená manželka svého muže nikdy neopustí. Manu-saṁhitā doporučuje, aby manžel uspokojoval ženu dárky v podobě ozdob, protože ženy mají obvykle rády domov, ozdoby, šaty, děti a podobně. Žena je tak středem veškerého hmotného požitku.

V této souvislosti je velice významné slovo vikhyātam. Muži jsou proslulí svou průbojností vůči krásným ženám a někdy se tato průbojnost považuje za znásilnění. Přestože je znásilnění právně zakázané, pravdou je, že žena má ráda muže, který je na tuto činnost odborníkem.

4.25.42

Verš

kasyā manas te bhuvi bhogi-bhogayoḥ
striyā na sajjed bhujayor mahā-bhuja
yo ’nātha-vargādhim alaṁ ghṛṇoddhata-
smitāvalokena caraty apohitum

Synonyma

kasyāḥ — jehož; manaḥ — mysl; te — tvoje; bhuvi — v tomto světě; bhogi-bhogayoḥ — jako tělo hada; striyāḥ — ženy; na — ne; sajjet — je přitahována; bhujayoḥ — pažemi; mahā-bhuja — ó válečníku mocných paží; yaḥ — ten, kdo; anātha-vargā — ubohých žen, jako jsem já; adhim — soužení mysli; alam — schopný; ghṛṇā-uddhata — útočnou milostí; smita-avalokena — přitažlivým úsměvem; carati — putuje; apohitum — rozptýlit.

Překlad

Ó válečníku mocných paží, koho v tomto světě by nepřitahovaly tvoje paže, které se podobají tělům hadů? Svým přitažlivým úsměvem a útočnou milostí zbavuješ svobodné ženy, jako jsem já, velkého soužení. Zdá se nám, že putuješ po povrchu Země pouze pro náš prospěch.

Význam

Svobodná žena považuje průbojné chování muže za milost. Ženu obvykle velice přitahují dlouhé paže mužů. Tělo hada je kulaté a ke konci se zužuje a zeslabuje. Krásné mužovy paže připomínají ženě hady a ona si velice přeje být v jejich objetí.

Velice důležité je v tomto verši slovo anātha-vargā. Nātha znamená “manžel” a a znamená “bez”. Mladá žena, která nemá manžela, se nazývá anātha neboli “nechráněná”. Jakmile žena dospěje do puberty, okamžitě ji začne velmi vzrušovat sexuální touha. Otcovou povinností je proto provdat svoji dceru před dosažením puberty; jinak bude velice zahanbená, že nemá manžela. Každý, kdo v tom věku uspokojí její touhu po sexu, se pro ni stane objektem velkého uspokojení. Psychologickým faktem je, že když se žena ve věku puberty setká s mužem, který ji pohlavně uspokojí, bude ho milovat celý život bez ohledu na jeho postavení. Takzvaná láska v tomto hmotném světě tedy není nic jiného než pohlavní uspokojení.

4.25.43

Verš

nārada uvāca
iti tau dam-patī tatra
samudya samayaṁ mithaḥ
tāṁ praviśya purīṁ rājan
mumudāte śataṁ samāḥ

Synonyma

nāradaḥ uvāca — velký mudrc Nārada pravil; iti — takto; tau — oni; dam-patī — manžel a manželka; tatra — tam; samudya — oba stejně nadšení; samayam — přijali jeden druhého; mithaḥ — navzájem; tām — na tom místě; praviśya — vstoupili; purīm — do onoho města; rājan — ó králi; mumudāte — užívali života; śatam — sto; samāḥ — let.

Překlad

Velký mudrc Nārada pokračoval: Můj milý králi, takto oba, muž a žena, podpořeni vzájemným porozuměním, vstoupili do onoho města a užívali si života po sto let.

Význam

Sto let je v této souvislosti významný údaj, protože každá lidská bytost má vyhrazeno žít sto let. Délka života se liší na různých planetách podle jejich vzdálenosti od Slunce. To znamená, že sto let na této planetě je jiných než sto let na jiné planetě. Pán Brahmā žije sto let na Brahmaloce, ale jeden jeho den se rovná miliónům let na této planetě. Podobně dny na nebeských planetách se rovnají šesti měsícům na této planetě. Na každé planetě je však délka lidského života zhruba sto let. Úměrně k délce života je také na různých planetách různá životní úroveň.

4.25.44

Verš

upagīyamāno lalitaṁ
tatra tatra ca gāyakaiḥ
krīḍan parivṛtaḥ strībhir
hradinīm āviśac chucau

Synonyma

upagīyamānaḥ — opěvovaný; lalitam — velice pěkně; tatra tatra — tu a tam; ca — také; gāyakaiḥ — zpěváky; krīḍan — hrál si; parivṛtaḥ — obklopen; strībhiḥ — ženami; hradinīm — ve vodách řeky; āviśat — vstupoval; śucau — za velkého horka.

Překlad

Slávu krále Purañjany a jeho velkolepé činnosti opěvovalo mnoho profesionálních zpěváků. Když bylo v létě příliš horko, potápěl se do vodní nádrže. Obklopoval se mnoha ženami a užíval si jejich společnosti.

Význam

Živá bytost jedná různě v různých životních stavech. Jeden stav se nazývá jāgrata, bdění, a jiný se nazývá svapna, snění. Další stav se nazývá susupti, bezvědomí, a ještě další nastává po smrti. V předchozím verši byl popsán stav bdění — muž a žena uzavřeli manželství a sto let spolu užívali života. Tento verš popisuje stav snění, neboť denní činnosti krále Purañjany se také odrážely v jeho snech. Purañjana žil se svou manželkou pro smyslový požitek a v noci tentýž smyslový požitek vychutnával jinými způsoby. Je-li obyčejný muž unavený, spí velice tvrdě, a je-li bohatý člověk unavený, jde s mnoha přítelkyněmi do svého zahradního domu a tam si ve vodě užívá jejich společnosti. Takové má živá bytost v tomto hmotném světě sklony. Člověk není nikdy uspokojen ženou, pokud neprošel přípravou stavu brahmacarya. Muž má obvykle sklony užívat si mnoha žen, a dokonce i na samém konci života je jeho sexuální pud tak silný, že si i přes své stáří chce ještě užívat společnosti mladých dívek. Kvůli silnému sexuálnímu pudu se živá bytost čím dál více zaplétá do hmotného světa.

4.25.45

Verš

saptopari kṛtā dvāraḥ
puras tasyās tu dve adhaḥ
pṛthag-viṣaya-gaty-arthaṁ
tasyāṁ yaḥ kaścaneśvaraḥ

Synonyma

sapta — sedm; upari — nahoře; kṛtāḥ — zhotovených; dvāraḥ — bran; puraḥ — města; tasyāḥ — toho; tu — potom; dve — dvě; adhaḥ — dole; pṛthak — různá; viṣaya — na místa; gati-artham — pro cestu; tasyām — v onom městě; yaḥ — ten, kdo; kaścana — kdokoliv; īśvaraḥ — vládce.

Překlad

Sedm z devíti bran onoho města bylo na povrchu a dvě byly podzemní. Bylo zhotoveno devět dveří, které vedly na různá místa. Vládce města používal všechny jeho brány.

Význam

Sedm bran těla umístěných nahoře jsou dvě oči, dvě nosní dírky, dvě uši a jedna ústa. Dvě podzemní brány jsou konečník a genitálie. Král neboli vládce těla, kterým je živá bytost, používá všechny tyto dveře, aby si užíval různých hmotných požitků. Systém otevírání různých bran do různých směrů je ve starých indických městech stále patrný. Dříve bylo hlavní město obehnáno hradbami, a kdo chtěl jít do určitého města nebo směru, prošel určitou bránou. Ve Starém Dillí se dochovaly zbytky opevnění a různé brány, zvané Kašmírská brána, Lahorská brána atd. Podobně v Ahmedabadu existuje Dillíská brána. Význam tohoto přirovnání je, že živá bytost si chce užívat různých druhů hmotného bohatství a za tím účelem jí příroda dala různé otvory v těle, kterých může využít ke smyslovému požitku.

4.25.46

Verš

pañca dvāras tu paurastyā
dakṣiṇaikā tathottarā
paścime dve amūṣāṁ te
nāmāni nṛpa varṇaye

Synonyma

pañca — pět; dvāraḥ — dveří; tu — potom; paurastyāḥ — směrem na východ; dakṣiṇā — jižní; ekā — jedny; tathā — také; uttarā — jedny směrem na sever; paścime — stejně tak na západní straně; dve — dvoje; amūṣām — z nich; te — tobě; nāmāni — jména; nṛpa — ó králi; varṇaye — popíši.

Překlad

Můj drahý králi, pět z těchto devíti dveří směřovalo na východ, jedny na sever, jedny na jih a dvoje na západ. Uvedu ti jejich jména.

Význam

Ze sedmi dveří na povrchu, což jsou dvě oči, dvě uši, dvě nosní dírky a jedna ústa, směřuje pět dopředu; ty jsou označeny jako východní. Dívat se dopředu znamená hledět na slunce, které vychází na východě. Brány na severní a jižní straně dohromady představují dvě uši a dvě brány směrem na západ představují konečník a genitálie. Všechny dveře a brány jsou popsány dále.

4.25.47

Verš

khadyotāvirmukhī ca prāg
dvārāv ekatra nirmite
vibhrājitaṁ janapadaṁ
yāti tābhyāṁ dyumat-sakhaḥ

Synonyma

khadyotā — jménem Khadyotā; āvirmukhī — jménem Āvirmukhī; ca — také; prāk — směrem na východ; dvārau — dvě brány; ekatra — na jednom místě; nirmite — postavené; vibhrājitam — jménem Vibhrājita; jana-padam — město; yāti — chodíval; tābhyām — jimi; dyumat — jménem Dyumān; sakhaḥ — se svým přítelem.

Překlad

Dvě brány zvané Khadyotā a Āvirmukhī směřovaly na východ, ale byly postavené na jednom místě. Král jimi procházel do města Vibhrājita v doprovodu svého přítele, který se jmenoval Dyumān.

Význam

Jména Khadyotā a Āvirmukhī znamenají “světluška” a “pochodeň”. To naznačuje, že z obou očí má levé oko slabší schopnost vidět. Přestože jsou obě oči na jednom místě, jedno je silnější než druhé. Král neboli živá bytost používá těchto dvou bran, aby zřetelně viděl, ale neuvidí nic bez přítele, který se jmenuje Dyumān. Tímto přítelem je slunce. Ačkoliv se obě oči nacházejí na jednom místě, nemohou nic vidět bez slunečního světla. Vibhrājitaṁ janapadam. Chceme-li něco vidět velice jasně (vibhrājitam), musíme se na to dívat oběma očima za pomoci přítele, slunečního světla. Každý v tomto těle je král, protože používá jeho různé brány podle své vlastní vůle. Je velice pyšný na svoji schopnost vidět a slyšet, ale přesto závisí na pomoci přírody.

4.25.48

Verš

nalinī nālinī ca prāg
dvārāv ekatra nirmite
avadhūta-sakhas tābhyāṁ
viṣayaṁ yāti saurabham

Synonyma

nalinī — jménem Nalinī; nālinī — jménem Nālinī; ca — také; prāk — východní; dvārau — dvě brány; ekatra — na jednom místě; nirmite — postavené; avadhūta — jménem Avadhūta; sakhaḥ — se svým přítelem; tābhyām — těmi dvěma branami; viṣayam — místo; yāti — chodíval; saurabham — jménem Saurabha.

Překlad

Dále na východě stály dvě řady bran zvané Nalinī a Nālinī, které byly postaveny na jednom místě. Jimi král procházel v doprovodu přítele jménem Avadhūta do města Saurabha.

Význam

Brány zvané Nalinī a Nālinī jsou nosní dírky. Živá bytost si jich užívá za pomoci různých avadhūtů neboli vzduchů, které umožňují dýchání. Těmito branami živá bytost prochází na cestě do města Saurabha, “vůně”. Nosní dírky si tedy za pomoci svého přítele vzduchu užívají různých vůní hmotného světa. Nalinī a Nālinī jsou trubice, jimiž se nadechujeme a vydechujeme a užíváme si přitom vůně smyslového požitku.

4.25.49

Verš

mukhyā nāma purastād dvās
tayāpaṇa-bahūdanau
viṣayau yāti pura-rāḍ
rasajña-vipaṇānvitaḥ

Synonyma

mukhyā — hlavní; nāma — zvaná; purastāt — na východě; dvāḥ — brána; tayā — tou; āpaṇa — jménem Āpaṇa; bahūdanau — jménem Bahūdana; viṣayau — dvě místa; yāti — chodíval; pura-rāṭ — král města (Purañjana); rasa-jña — jménem Rasajña; vipaṇa — jménem Vipaṇa; anvitaḥ — společně s.

Překlad

Pátá brána na východě se jmenovala Mukhyā, Hlavní brána. Skrze ni chodíval v doprovodu svých přátel zvaných Rasajña a Vipaṇa navštěvovat dvě místa jménem Bahūdana a Āpaṇa.

Význam

Ústa jsou zde označena za hlavní či nejdůležitější bránu. Ústa jsou velice důležitým vchodem, protože je používáme ke dvěma činnostem — jedení a mluvení. Při jídle nám pomáhá přítel Rasajña, jazyk, který může vychutnat mnoho různých druhů jídel. Jazyk se používá i při mluvení a může mluvit buď o hmotném smyslovém požitku, nebo o védském poznání. Zde je samozřejmě zdůrazněn hmotný smyslový požitek; proto je použito slovo rasajña.

4.25.50

Verš

pitṛhūr nṛpa puryā dvār
dakṣiṇena purañjanaḥ
rāṣṭraṁ dakṣiṇa-pañcālaṁ
yāti śrutadharānvitaḥ

Synonyma

pitṛhūḥ — jménem Pitṛhū; nṛpa — ó králi; puryāḥ — města; dvāḥ — brána; dakṣiṇena — na jihu; purañjanaḥ — král Purañjana; rāṣṭram — země; dakṣiṇa — jižní; pañcālam — jménem Pañcāla; yāti — chodíval; śruta-dhara-anvitaḥ — se svým přítelem Śrutadharou.

Překlad

Jižní brána města se nazývala Pitṛhū a král Purañjana jí procházel v doprovodu svého přítele Śrutadhary, když chodil navštívit město jménem Dakṣiṇa-pañcāla.

Význam

Pravé ucho se používá pro plodonosné činnosti (karma-kāṇḍīya). Dokud člověk lpí na hmotném požitku, naslouchá pravým uchem a svých pět smyslů používá k dosažení vyšších planetárních systémů, jako je Pitṛloka. Proto je zde pravé ucho označeno jako Brána Pitṛhū.

4.25.51

Verš

devahūr nāma puryā dvā
uttareṇa purañjanaḥ
rāṣṭram uttara-pañcālaṁ
yāti śrutadharānvitaḥ

Synonyma

devahūḥ — jménem Devahū; nāma — zvaná; puryāḥ — města; dvāḥ — brána; uttareṇa — na severu; purañjanaḥ — král Purañjana; rāṣṭram — země; uttara — severní; pañcālam — jménem Pañcāla; yāti — chodíval; śruta-dhara-anvitaḥ — se svým přítelem Śrutadharou.

Překlad

Na severní straně byla brána jménem Devahū, kterou král Purañjana procházel se svým přítelem Śrutadharou při cestě na místo zvané Uttara-pañcāla.

Význam

Dvě uši se nacházejí na severní a jižní straně. Ucho na jihu je velice silné a chce neustále naslouchat o smyslovém požitku. Ucha na severu se však používá pro přijetí zasvěcení od duchovního mistra, které vede k dosažení duchovního nebe. Pravé ucho neboli ucho na jižní straně se nazývá Pitṛhū, což naznačuje, že se ho používá pro dosažení vyšších planetárních systémů zvaných Pitṛloka, ale levého ucha, které se nazývá Devahū, se používá pro naslouchání o ještě vyšších planetárních systémech, jako je Maharloka, Tapoloka a Brahmaloka — nebo o ještě vyšších planetách v duchovním nebi, kde živá bytost ještě více touží zůstat. To je popsáno v Bhagavad-gītě (9.25):

yānti deva-vratā devān
pitṝn yānti pitṛ-vratāḥ
bhūtāni yānti bhūtejyā
yānti mad-yājino 'pi mām

“Ti, kdo uctívají polobohy, se narodí mezi polobohy; ti, kdo uctívají předky, půjdou k předkům; ti, kdo uctívají duchy, se narodí mezi takovými bytostmi a ti, kdo uctívají Mě, budou žít se Mnou.”

Ten, kdo si přeje být šťastný na této planetě a také po smrti, chce obvykle dosáhnout Pitṛloky. Takový člověk může pravým uchem přijímat védské pokyny. Chce-li však někdo jít na Tapoloku, Brahmaloku, vaikuṇṭhské planety či Kṛṣṇaloku, může přijmout zasvěcení od duchovního mistra, a dostat se tak na tyto loky.

4.25.52

Verš

āsurī nāma paścād dvās
tayā yāti purañjanaḥ
grāmakaṁ nāma viṣayaṁ
durmadena samanvitaḥ

Synonyma

āsurī — jménem Āsurī; nāma — zvaná; paścāt — na západě; dvāḥ — brána; tayā — kterou; yāti — chodíval; purañjanaḥ — král Purañjana; grāmakam — jménem Grāmaka; nāma — zvané; viṣayam — město smyslového požitku; durmadena — Durmadou; samanvitaḥ — doprovázen.

Překlad

Na západní straně byla brána jménem Āsurī, kterou král Purañjana chodíval do města Grāmaka, doprovázen svým přítelem Durmadou.

Význam

Brána na západní straně města se nazývala Āsurī, protože byla zvláště určena pro asury. Slovo asura označuje ty, kdo vyhledávají smyslový požitek, především sex, který je velice přitahuje. Purañjana, živá bytost, si tedy užíval ke své nejvyšší spokojenosti pomocí genitálií, a proto chodíval na místo zvané Grāmaka. Hmotný smyslový požitek se také nazývá grāmya a místo, kde se ve velké míře holduje sexu, se nazývá Grāmaka. Na cestách do Grāmaky Purañjanu doprovázel jeho přítel Durmada. Slovo viṣaya se vztahuje ke čtyřem tělesným potřebám — jídlu, spánku, sexu a obraně. Slovo durmadena lze analyzovat takto: dur znamená duṣṭa neboli “hříšný” a mada znamená “šílenství”. Každá živá bytost, která je ve styku s hmotnou přírodou, se nazývá mada, “šílená”. Je řečeno:

piśācī pāile yena mati-cchanna haya
māyā-grasta jīvera haya se bhāva udaya

(Prema-vivarta)

Člověk posedlý duchem se stane nepříčetným a v tomto stavu mluví samé nesmysly. Aby se člověk mohl věnovat smyslovému požitku, musí přijmout přítele, který je durmada, vážně napadený hmotnou nemocí.

Slova āsurī nāma paścād dvāḥ jsou významná ještě v jiném smyslu. Slunce je vidět nejprve na východě, v Bengálském zálivu, a potom se postupně přesouvá na západ. Můžeme na vlastní oči vidět, že lidé na Západě více holdují smyslovému požitku. Potvrdil to Samotný Śrī Caitanya Mahāprabhu: paścimera loka saba mūḍha anācāra (Cc. Ādi 10.89). Čím půjdeme dále na západ, tím více budeme potkávat lidi, kteří se nezajímají o duchovní život a jednají proti védským pravidlům. Kvůli tomu lidé na Západě více tíhnou ke smyslovému požitku. Zde v Bhāgavatamu je to potvrzeno: āsurī nāma paścād dvāḥ. Obyvatelstvo západního světa rozvíjí asurskou civilizaci, to znamená materialistický způsob života. Pán Caitanya si proto přál rozšíření tohoto hnutí pro vědomí Kṛṣṇy do západní části světa, aby lidé propadlí smyslovému požitku mohli mít prospěch z Jeho učení.

4.25.53

Verš

nirṛtir nāma paścād dvās
tayā yāti purañjanaḥ
vaiśasaṁ nāma viṣayaṁ
lubdhakena samanvitaḥ

Synonyma

nirṛtiḥ — jménem Nirṛti; nāma — zvaná; paścāt — západní; dvāḥ — brána; tayā — kterou; yāti — chodíval; purañjanaḥ — král Purañjana; vaiśasam — jménem Vaiśasa; nāma — zvané; viṣayam — na místo; lubdhakena — přítelem, který se jmenoval Lubdhaka; samanvitaḥ — doprovázen.

Překlad

Další brána na západní straně se nazývala Nirṛti. Purañjana skrze ni chodíval na místo zvané Vaiśasa a doprovázel ho jeho přítel Lubdhaka.

Význam

Toto se vztahuje na konečník. Místo, kde se konečník nachází, je pokládáno za západní stranu očí, nosu a uší. Tato brána je zvláště určena pro smrt. Když obyčejná živá bytost opouští své současné tělo, prochází konečníkem. Je to proto bolestivé. Když nás volá příroda, abychom se vyprázdnili, také cítíme bolest. Přítel, který doprovází živou bytost skrze tuto bránu, se jmenuje Lubdhaka, což znamená “chamtivost”. Kvůli své chamtivosti se zbytečně přejídáme a tato nenasytnost nám způsobuje bolest při vyprazdňování. Živá bytost se tedy cítí dobře při bezproblémovém vyměšování. Tato brána se nazývá Nirṛti neboli Brána bolesti.

4.25.54

Verš

andhāv amīṣāṁ paurāṇāṁ
nirvāk-peśaskṛtāv ubhau
akṣaṇvatām adhipatis
tābhyāṁ yāti karoti ca

Synonyma

andhau — slepí; amīṣām — mezi těmi; paurāṇām — obyvatel; nirvāk — jménem Nirvāk; peśaskṛtau — jménem Peśaskṛt; ubhau — oba; akṣaṇ-vatām — lidí, kteří měli oči; adhipatiḥ — vládce; tābhyām — s oběma; yāti — chodil; karoti — jednal; ca — a.

Překlad

K mnoha obyvatelům tohoto města patří dvě osoby se jmény Nirvāk a Peśaskṛt. Přestože byl král Purañjana vládcem obyvatel, kteří měli oči, sdružoval se naneštěstí s těmito dvěma slepci. V jejich doprovodu chodíval sem a tam a vykonával různé činnosti.

Význam

Toto se vztahuje na paže a nohy živé bytosti. Nohy nemluví a jsou slepé. Pokud se člověk při chůzi spoléhá jen na své nohy, s největší pravděpodobností spadne do jámy nebo do něčeho narazí. Život člověka, kterého vedou slepé nohy, tak může být ohrožen.

Ruce a nohy jsou velice důležité činné smysly, ale nemají oči, aby mohly vidět — v rukách a nohách nejsou žádné otvory. Hlava má mnoho otvorů: dvě oči, dvě nosní dírky, dvě uši a jedna ústa, ale nižší části těla — ruce a nohy — nemají žádné. Proto jsou ruce a nohy označeny slovem andha, slepé. I když má živá bytost ve svém těle mnoho otvorů, přesto musí pracovat svýma rukama. Když potřebuje někam jít, něco dělat nebo se něčeho dotknout, musí použít své slepé nohy a ruce, ačkoliv je pánem mnoha jiných smyslů.

4.25.55

Verš

sa yarhy antaḥpura-gato
viṣūcīna-samanvitaḥ
mohaṁ prasādaṁ harṣaṁ vā
yāti jāyātmajodbhavam

Synonyma

saḥ — on; yarhi — když; antaḥ-pura — do svého soukromého domu; gataḥ — chodil; viṣūcīna — myslí; samanvitaḥ — doprovázen; moham — iluze; prasādam — spokojenost; harṣam — štěstí; vā — nebo; yāti — užíval si; jāyā — manželka; ātma-ja — děti; udbhavam — jimi vytvořené.

Překlad

Někdy chodil do svého soukromého domu s jedním ze svých hlavních služebníků (myslí), který se jmenoval Viṣūcīna. Jeho manželka a děti mu přitom vytvářely iluzi, spokojenost a štěstí.

Význam

Védský závěr je, že vlastní já se nachází v srdci. Vedy říkají: hṛdy ayam ātmā pratiṣṭhitaḥ — vlastní já sídlí v srdci. V hmotných podmínkách je však duše, která je duchovní podstaty, zakrytá hmotnými kvalitami — dobrem, vášní a temnotou — a tyto tři kvality reagují v srdci. Pod vlivem dobra například cítíme štěstí, pod vlivem vášně cítíme uspokojení z hmotného požitku a pod vlivem nevědomosti se cítíme zmateni. To vše jsou činnosti mysli na úrovni myšlení, cítění a chtění.

Když je živá bytost ve společnosti manželky, dětí a domova, jedná na mentální úrovni. Někdy je velice šťastná, někdy je spokojená, někdy není spokojená a někdy je zmatená. Zmatenost se nazývá moha, “iluze”. Živá bytost zmatená společností, přátelstvím a láskou si myslí, že její takzvaná společnost, přátelství, láska, národnost, společenství atd. ji ochrání. Neví, že po smrti padne do rukou hmotné přírody, která je velmi mocná a která ji přinutí přijmout určitý druh těla podle jejího současného jednání; a to tělo ani nemusí být lidské. Pocit jistoty v tomto životě ve společnosti, manželství a přátelství tedy není nic než iluze. Všechny živé bytosti uvězněné v různých hmotných tělech jsou zmatené svými současnými činnostmi pro smyslový požitek a zapomínají na svůj skutečný úkol — jít zpátky domů, zpátky k Bohu.

Každý, kdo není ve vědomí Kṛṣṇy, je v iluzi. Takzvané pocity štěstí a spokojenosti pramenící z hmotných příčin jsou také iluze. Společnost, přátelství, láska ani nic jiného nás ve skutečnosti nemůže ochránit před útokem vnější energie v podobě zrození, smrti, stáří a nemoci. Vyprostit i jen jedinou živou bytost z tohoto iluzorního stavu je velice obtížné, a proto Pán Kṛṣṇa praví v Bhagavad-gītě (7.14):

daivī hy eṣā guṇamayī
mama māyā duratyayā
mām eva ye prapadyante
māyām etāṁ taranti te

“Tuto Moji božskou energii, sestávající ze tří kvalit hmotné přírody, je těžké překonat, ale ti, kdo se Mi odevzdají, ji snadno překročí.” Dokud se tedy živá bytost zcela neodevzdá lotosovým nohám Kṛṣṇy, nemůže se vyprostit ze zapletení ve třech kvalitách hmotné přírody.

4.25.56

Verš

evaṁ karmasu saṁsaktaḥ
kāmātmā vañcito ’budhaḥ
mahiṣī yad yad īheta
tat tad evānvavartata

Synonyma

evam — takto; karmasu — v plodonosných činnostech; saṁsaktaḥ — příliš zapletený; kāma-ātmā — chtivý; vañcitaḥ — podvedený; abudhaḥ — méně inteligentní; mahiṣī — královna; yat yat — cokoliv; īheta — přála si; tat tat — to vše; eva — jistě; anvavartata — následoval.

Překlad

Král Purañjana, takto zapletený do různých mentálních výmyslů a zaměstnaný plodonosnými činnostmi, se dostal zcela pod vládu hmotné inteligence a byl podveden. Poslušně plnil všechny touhy královny, své manželky.

Význam

Když je živá bytost tak zmatena, že se dostane pod vládu manželky neboli hmotné inteligence, musí uspokojovat inteligenci své takzvané manželky a jednat přesně podle jejích příkazů. Různé śāstry doporučují, že pro udržení hmotného pohodlí by se měl muž neustále starat o to, aby byla jeho žena spokojená — měl by jí dávat ozdoby a řídit se jejími pokyny. Potom v rodinném životě nebudou žádné potíže. Muž má zajišťovat ženinu spokojenost pro svůj vlastní společenský prospěch. Když se takto stává služebníkem své manželky, musí jednat podle jejích přání a čím dál více se zaplétá. V Bengálsku se říká, že když se z muže stane poslušný služebník své ženy, ztratí všechnu svoji dobrou pověst. Problém je ale v tom, že když se takovým poslušným služebníkem nestane, jeho rodinný život bude narušen. V západních zemích to vede ke vzniku zákonu o rozvodu a ve východních zemích, jako je Indie, k odloučení. Nyní bylo i v Indii toto narušení rodinného života uznané zavedením zákona o rozvodu. Mysl v srdci jedná — myslí, cítí a chce — a dostat se pod vládu své manželky je totéž jako dostat se pod vládu hmotné inteligence. Takto muž se svou manželkou plodí děti a zaplétá se do mnoha činností pod vlivem mentálních výmyslů.

4.25.57-61

Verš

kvacit pibantyāṁ pibati
madirāṁ mada-vihvalaḥ
aśnantyāṁ kvacid aśnāti
jakṣatyāṁ saha jakṣiti

kvacid gāyati gāyantyāṁ
rudatyāṁ rudati kvacit
kvacid dhasantyāṁ hasati
jalpantyām anu jalpati

kvacid dhāvati dhāvantyāṁ
tiṣṭhantyām anu tiṣṭhati
anu śete śayānāyām
anvāste kvacid āsatīm

kvacic chṛṇoti śṛṇvantyāṁ
paśyantyām anu paśyati
kvacij jighrati jighrantyāṁ
spṛśantyāṁ spṛśati kvacit

kvacic ca śocatīṁ jāyām
anu śocati dīnavat
anu hṛṣyati hṛṣyantyāṁ
muditām anu modate

Synonyma

kvacit — někdy; pibantyām — když pila; pibati — on pil; madirām — likér; mada-vihvalaḥ — opojený; aśnantyām — když ona jedla; kvacit — někdy; aśnāti — on jedl; jakṣatyām — když žvýkala; saha — s ní; jakṣiti — žvýkal; kvacit — někdy; gāyati — zpíval; gāyantyām — když jeho manželka zpívala; rudatyām — když manželka plakala; rudati — plakal také; kvacit — někdy; kvacit — někdy; hasantyām — když se smála; hasati — smál se také; jalpantyām — když žertovala; anu — podle ní; jalpati — také žertoval; kvacit — někdy; dhāvati — také se procházel; dhāvant yām — když se ona procházela; tiṣṭhantyām — když klidně stála; anu — podle ní; tiṣṭhati — stál; anu — podle ní; śete — uléhal; śayānāyām — když si lehla do postele; anu — podle ní; āste — usedal také; kvacit — někdy; āsatīm — když ona seděla; kvacit — někdy; śṛṇoti — naslouchal; śṛṇvantyām — když ona naslouchala; paśyantyām — když se na něco dívala; anu — podle ní; paśyati — také se díval; kvacit — někdy; jighrati — čichal; jighrantyām — když jeho žena čichala; spṛśantyām — když se manželka dotýkala; spṛśati — také se dotýkal; kvacit — tehdy; kvacit ca — někdy také; śocatīm — když naříkala; jāyām — jeho manželka; anu — podle ní; śocati — také naříkal; dīna-vat — jako chudák; anu — podle ní; hṛṣyati — užíval si; hṛṣyantyām — když si užívala; muditām — když byla spokojená; anu — podle ní; modate — cítil se spokojen.

Překlad

Když královna pila likér, král Purañjana pil také. Když jedla, jedl s ní, a když žvýkala, žvýkal i on. Když zpívala, tak zpíval také, když plakala, plakal i on, a když se smála, i on se smál. Když žertovala, žertoval také, a když se šla projít, šel za ní. Když královna klidně stála, král také stál, a když ulehla na lože, následoval ji a ulehl s ní. Když seděla, on rovněž seděl, a když něco poslouchala, choval se podle ní a poslouchal stejnou věc. Když se královna na něco dívala, díval se na totéž, a když k něčemu čichala, čichal k téže věci. Když se něčeho dotýkala, král se toho také dotýkal, a když drahá královna naříkala, ubohý král ji v tom následoval. Užíval si, když cítila požitek, a byl spokojený, když byla ona spokojená.

Význam

Mysl je místo, kde se nachází vlastní já, a řídí ji inteligence, kterou živá bytost sídlící v srdci následuje. Inteligence je zde popsána jako královna a duše pod vládou mysli následuje hmotnou inteligenci, stejně jako král následuje svoji manželku. Závěr zní, že hmotná inteligence je příčinou otroctví živé bytosti. Abychom se z tohoto zapletení vyprostili, musíme přijmout duchovní inteligenci.

Na životě Mahārāje Ambarīṣe vidíme, že velký Mahārāja nejprve upřel svoji mysl na lotosové nohy Kṛṣṇy. Tímto způsobem se očistila jeho inteligence. Mahārāja Ambarīṣa použil ve službě Pánu také další smysly — očima se díval na Božstva v chrámu krásně vyzdobeném květy, nosem čichal k těmto květům, nohy používal k chození do chrámu, ruce zaměstnával čištěním chrámu a uši nasloucháním o Kṛṣṇovi. Jazyk používal dvojím způsobem: když mluvil o Kṛṣṇovi a když chutnal prasādam obětované Božstvům. Materialisté, plně ovládnutí hmotnou inteligencí, nemohou takové činnosti vykonávat. Vědomě či nevědomě se tak zaplétají podle pokynů hmotné inteligence. Tuto skutečnost shrnuje následující verš.

4.25.62

Verš

vipralabdho mahiṣyaivaṁ
sarva-prakṛti-vañcitaḥ
necchann anukaroty ajñaḥ
klaibyāt krīḍā-mṛgo yathā

Synonyma

vipralabdhaḥ — uchvácený; mahiṣyā — královnou; evam — takto; sarva — celá; prakṛti — existence; vañcitaḥ — podvedený; na icchan — aniž by si přál; anukaroti — následoval a napodoboval; ajñaḥ — pošetilý král; klaibyāt — silou; krīḍā-mṛgaḥ — ochočené zvíře; yathā — stejně jako.

Překlad

Takto byl král Purañjana uchvácen svou krásnou manželkou, a tímto způsobem podveden. Skutečně, byl podvedený ohledně celé své existence v hmotném světě. Přestože si to ubohý pošetilý král nepřál, byl stále pod vládou své manželky, stejně jako ochočené zvíře, které tančí podle pokynů svého pána.

Význam

Velice významné je v tomto verši slovo vipralabdhaḥ. Vi znamená “zvláště” a pralabdha znamená “získané”. Král získal královnu pro uspokojení svých tužeb, a tak byl podveden hmotnou existencí. Proti své vůli se stal ochočeným zvířetem pod vládou hmotné inteligence. Stejně jako ochočená opice tančí, jak si to přeje její pán, král tančil podle přání královny. Ve Śrīmad-Bhāgavatamu (5.5.2) je řečeno: mahat-sevāṁ dvāram āhur vimukteḥ — pokud se člověk stýká se světcem neboli oddaným, otevírají se mu dveře k osvobození. Pokud se však stýká se ženou nebo s někým, kdo je k ženě příliš připoutaný, otevírají se mu dveře k otroctví.

Pro duchovní pokrok je nutné se vzdát společnosti žen. To je význam stavu sannyāsa, života v odříkání. Nežli člověk přijme sannyās a zcela se zřekne hmotného světa, musí se učit vyhýbat nedovolenému sexu. Dovolený i nedovolený sex znamená prakticky totéž, ale nedovolený sex čím dál více uchvacuje. Když člověk usměrní svůj sexuální život, má naději, že bude nakonec schopen se sexu a společnosti žen zříci. Pokud toto dokáže, jeho duchovní pokrok se dostaví velice rychle.

V této kapitole Nārada Muni vysvětluje, jak muž propadne společnosti své drahé manželky. Být přitahován ke své ženě znamená být přitahován k hmotným kvalitám. Ten, kdo je přitahován kvalitou temnoty, je v nejnižším životním stádiu, zatímco ten, koho přitahuje hmotná kvalita dobra, je v lepším postavení. Někdy si můžeme všimnout, že člověka na úrovni hmotného dobra do určité míry přitahuje rozvoj poznání. To je samozřejmě lepší postavení, neboť poznání člověku pomáhá k tomu, aby přijal oddanou službu. Dokud člověk nedosáhne úrovně poznání, stádia brahma-bhūta, nemůže v oddané službě dělat pokroky. Kṛṣṇa říká v Bhagavad-gītě (18.54):

brahma-bhūtaḥ prasannātmā
na śocati na kāṅkṣati
samaḥ sarveṣu bhūteṣu
mad-bhaktiṁ labhate parām

“Kdo zaujme toto transcendentální postavení, okamžitě realizuje Nejvyšší Brahman a je naplněn radostí. Nikdy nenaříká ani po ničem netouží a ke všem živým bytostem je stejný. V tomto stavu dosáhne čisté oddané služby Mně.”

Úroveň poznání je výhodná, protože představuje prostředek pro dosažení stádia oddané služby. Začne-li však někdo vykonávat oddanou službu přímo, poznání je mu zjeveno bez vedlejšího úsilí. To potvrzuje Śrīmad-Bhāgavatam (1.2.7):

vāsudeve bhagavati
bhakti-yogaḥ prayojitaḥ
janayaty āśu vairāgyaṁ
jñānaṁ ca yad ahaitukam

Oddaná služba automaticky vyjevuje skutečné poznání o naší hmotné existenci. Ten, kdo je dostatečně inteligentní, se okamžitě zřekne takzvané společnosti, rodiny a lásky, jakož i dalších věcí. Dokud lpíme na společnosti, rodině a lásce hmotného světa, nemůže být ani řeči o nějakém poznání nebo oddané službě. Pokud se však začneme přímo věnovat oddané službě, budeme naplněni poznáním a odříkáním a náš život bude úspěšný.

Takto končí Bhaktivedantovy výklady k dvacáté páté kapitole čtvrtého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Popis vlastností krále Purañjany”.

KAPITOLA DVACÁTÁ ŠESTÁ

Král Purañjana jede do lesa na lov a jeho královna se zlobí

4.26.1-3

Verš

nārada uvāca
sa ekadā maheṣvāso
rathaṁ pañcāśvam āśu-gam
dvīṣaṁ dvi-cakram ekākṣaṁ
tri-veṇuṁ pañca-bandhuram

eka-raśmy eka-damanam
eka-nīḍaṁ dvi-kūbaram
pañca-praharaṇaṁ sapta-
varūthaṁ pañca-vikramam

haimopaskaram āruhya
svarṇa-varmākṣayeṣudhiḥ
ekādaśa-camū-nāthaḥ
pañca-prastham agād vanam

Synonyma

nāradaḥ uvāca — Nārada řekl; saḥ — král Purañjana; ekadā — jednou; mahā-iṣvāsaḥ — vzal svůj silný luk a šípy; ratham — vůz; pañca-aśvam — pět koní; āśu-gam — velice rychlých; dvi-īṣam — dva šípy; dvi-cakram — dvě kola; eka — jedna; akṣam — osa; tri — tři; veṇum — prapory; pañca — pět; bandhuram — překážek; eka — jeden; raśmi — provaz, otěže; eka — jeden; damanam — vozataj; eka — jedno; nīḍam — místo k sezení; dvi — dva; kūbaram — oje, k nimž jsou připevněny postroje; pañca — pět; praharaṇam — zbraní; sapta — sedm; varūtham — obalů nebo složek těla; pañca — pět; vikramam — postupů; haima — zlaté; upaskaram — ornamenty; āruhya — jel na; svarṇa — zlaté; varmā — brnění; akṣaya — nevyčerpatelný; iṣu-dhiḥ — toulec; ekādaśa — jedenáct; camū-nāthaḥ — velitelů; pañca — pět; prastham — cílů; agāt — jel; vanam — do lesa.

Překlad

Velký mudrc Nārada pokračoval: Můj milý králi, jednou si král Purañjana vzal velký luk a toulec s nekonečně mnoha šípy, oblékl si zlaté brnění a v doprovodu jedenácti velitelů nasedl na svůj vůz tažený pěti rychlými koňmi, aby odjel do lesa jménem Pañca-prastha. Do vozu s sebou vzal dva výbušné šípy. Samotný vůz spočíval na dvou kolech a jedné rotující ose a byly na něm tři prapory, jedny otěže, jeden vozataj, jedno místo k sezení, dva oje, k nimž byly připevněné postroje, pět zbraní a sedm obalů. Vůz se pohyboval pěti různými způsoby a leželo před ním pět překážek. Veškerá jeho výzdoba byla ze zlata.

Význam

Tyto tři verše vysvětlují, jak hmotné tělo živé bytosti spadá pod vládu tří kvalit vnější energie. Samotné tělo je vůz a živá bytost je vlastník těla, což je uvedeno v Bhagavad-gītě (2.13): dehino 'smin yathā dehe. Vlastník těla se nazývá dehī a sídlí uvnitř těla, konkrétně v srdci. O řízení se stará jeden vozataj. Samotný vůz tvoří tři guṇy, kvality hmotné přírody, jak potvrzuje Bhagavad-gītā (18.61): yantrārūḍhāni māyayā. Slovo yantra znamená “vozidlo”. Tělo dává hmotná příroda a jeho řidičem je Paramātmā, Nadduše. Živá bytost je usazená na voze. To je její skutečné postavení.

Živou bytost neustále ovlivňují tři kvality — sattva (dobro), rajas (vášeň) a tamas (nevědomost). To je rovněž potvrzeno v Bhagavad-gītě (7.13): tribhir guṇamayair bhāvaiḥ — živá bytost je zmatena třemi kvalitami hmotné přírody. Tento verš popisuje tři kvality jako tři prapory. Podle praporu se pozná, komu patří vůz, a podobně podle vlivu tří kvalit hmotné přírody snadno zjistíme, jakým směrem vůz jede. Ten, kdo se dokáže dívat, chápe, jak tělo ovládá určitá kvalita hmotné přírody. Tyto tři verše popisují jednání živé bytosti, které dokazuje, jak je tělo ovlivněno kvalitou nevědomosti, i když chce být člověk zbožný. Nārada Muni chtěl králi Prācīnabarhiṣatovi dokázat, že ho ovlivňuje tamo-guṇa, kvalita nevědomosti, přestože ho lidé považovali za velice zbožného.

Člověk následující cestu plodonosných činností (karma-kāṇḍīya) vykonává různé oběti předepsané ve Vedách, které zahrnují zabíjení zvířat, při němž se ověřuje síla védských manter. Zabíjení zvířat spadá jednoznačně pod vládu kvality nevědomosti. Člověk může být i nábožensky zaměřený, ale śāstry — a nejen Vedy, ale i moderní písma různých sekt — přesto doporučují zvířecí oběti. Tyto oběti se sice vykonávají ve jménu náboženství, ale ve skutečnosti jsou určeny pro osoby v kvalitě nevědomosti. Když takoví lidé zabíjejí zvířata, mohou to alespoň dělat ve jménu náboženství. V transcendentálním náboženském systému, jako je vaiṣṇavismus, však pro zvířecí oběti není místo. Tento transcendentální náboženský systém doporučuje Kṛṣṇa v Bhagavad-gītě (18.66):

sarva-dharmān parityajya
mām ekaṁ śaraṇaṁ vraja
ahaṁ tvāṁ sarva-pāpebhyo
mokṣayiṣyāmi mā śucaḥ

“Zanech všech druhů náboženství a odevzdej se Mně. Zbavím tě všech hříšných reakcí. Neboj se.” Jelikož se král Prācīnabarhiṣat věnoval vykonávání různých obětí, při kterých se zabíjela zvířata, Nārada Muni ho upozornil, že takové jednání spadá do kvality nevědomosti. Hned na začátku Śrīmad-Bhāgavatamu (1.1.2) je řečeno: projjhita-kaitavo 'tra. Všechny náboženské systémy spojené s podváděním Śrīmad-Bhāgavatam důsledně zavrhuje. Bhagavad-dharma, náboženství týkající se našeho vztahu s Nejvyšší Osobností Božství, zvířecí oběti nedoporučuje. Při vykonávání saṅkīrtana-yajñi — Hare Kṛṣṇa, Hare Kṛṣṇa, Kṛṣṇa Kṛṣṇa, Hare Hare / Hare Rāma, Hare Rāma, Rāma Rāma, Hare Hare — není obětování zvířat doporučeno.

Odjezd krále Purañjany do lesa za účelem zabíjení zvířat, popsaný v těchto třech verších, je symbolickým znázorněním toho, jak je živá bytost ovládána kvalitou nevědomosti, a proto vykonává různé činnosti pro smyslový požitek. Již samo hmotné tělo znamená, že se živá bytost nachází pod vlivem tří kvalit hmotné přírody a je pobízena k tomu, aby si užívala hmotných zdrojů. Ovlivňuje-li tělo kvalita nevědomosti, jeho nákaza je velice akutní. Ovlivňuje-li ho kvalita vášně, projevují se příznaky této nákazy. Ovlivňuje-li ho však kvalita dobra, materialistická nákaza ustupuje a tělo se očišťuje. Obřady doporučené v různých náboženských systémech jsou nepochybně na úrovni dobra, ale v tomto hmotném světě je dokonce i kvalita dobra někdy znečištěna jinými kvalitami (vášní a nevědomostí), a proto i člověk v kvalitě dobra někdy jedná pod vlivem nevědomosti.

Zde stojí, že král Purañjana jednou odjel do lesa zabíjet zvířata. To znamená, že se jakožto živá bytost dostal pod vliv kvality nevědomosti. Les, ve kterém král Purañjana lovil, se jmenoval Pañca-prastha. Slovo pañca znamená “pět” a vztahuje se na předměty vnímání pěti smyslů. Tělo má pět činných smyslů — ruce, nohy, jazyk, konečník a genitálie — a s jejich pomocí si užívá hmotného života. Vůz táhlo pět koní, kteří zastupují pět smyslových orgánů — oči, uši, nos, kůži a jazyk. Tyto orgány se nechají velice snadno upoutat smyslovými předměty, a proto je řečeno, že koně byli rychlí. Král Purañjana s sebou vezl dvě výbušné zbraně, které lze přirovnat k falešnému egu (ahaṅkāra). To se vyznačuje dvěma postoji: “jsem toto tělo” (ahantā) a “vše ve vztahu k mému tělu patří mně” (mamatā).

Dvě kola vozu můžeme přirovnat ke dvěma pohonům — hříšnému životu a zbožnému životu. Vůz zdobí tři vlajky, které představují tři kvality hmotné přírody. Pět druhů překážek neboli nerovných cest představuje pět druhů vzduchu proudících v těle. Nazývají se prāṇa, apāna, udāna, samāna a vyāna. Samotné tělo má sedm obalů — kůži, svaly, tuk, krev, morek, kosti a semeno. Živá bytost je pokrytá třemi jemnohmotnými a pěti hrubohmotnými prvky. To jsou překážky, které stojí živé bytosti v cestě k osvobození z hmotného otroctví.

Slovo raśmi (“provaz”) se v tomto verši vztahuje na mysl. Významné je také slovo nīḍa, které označuje hnízdo, ve kterém pták odpočívá. Nīḍa v tomto případě znamená srdce, kde sídlí živá bytost. Toto je jediné místo, kde se živá bytost nachází. Příčiny jejího otroctví jsou dvě: nářek a iluze. V hmotném světě živá bytost stále touží po něčem, co nemůže získat. Žije tedy v iluzi a pod vlivem svého iluzorního postavení neustále naříká. Tento nářek a iluze zde vystupují jako dvi-kūbara, dvě místa připoutání.

Živá bytost vyplňuje své touhy pěti různými způsoby, což se vztahuje na jednání pěti činných smyslů. Zlaté ozdoby a šaty vyjadřují, že je živá bytost ovlivněna kvalitou vášně (rajo-guṇa). Kvalita vášně ovládá zvláště toho, kdo má velké bohatství. Pod jejím vlivem si člověk přeje získat z tohoto hmotného světa mnoho věcí pro svůj požitek. Jedenáct velitelů představuje deset smyslů a mysl. Mysl společně s deseti veliteli neustále plánuje, jak si užívat hmotného světa. Les zvaný Pañca-prastha, kam jel král na lov, je les pěti smyslových předmětů — podoby, chuti, zvuku, vůně a doteku. Takto ve třech verších Nārada Muni popisuje situaci hmotného těla a to, jak je v něm živá bytost uvězněná.

4.26.4

Verš

cacāra mṛgayāṁ tatra
dṛpta ātteṣu-kārmukaḥ
vihāya jāyām atad-arhāṁ
mṛga-vyasana-lālasaḥ

Synonyma

cacāra — věnoval se; mṛgayām — lovu; tatra — tam; dṛptaḥ — pyšný; ātta — vzal; iṣu — šípy; kārmukaḥ — luk; vihāya — zřekl se; jāyām — své ženy; a-tat-arhām — i když nemožné; mṛga — lovit; vyasana — kruté činnosti; lālasaḥ — nadšený.

Překlad

Pro krále Purañjanu bylo téměř nemožné se byť i na jediný okamžik zříci společnosti své královny. Toho dne však velice nadšeně toužil lovit, a proto s velkou pýchou vzal svůj luk a šíp a odjel do lesa, aniž by se staral o svou manželku.

Význam

Jeden druh lovu se nazývá “lov žen”. Podmíněná duše se nikdy nespokojí s jednou manželkou. Zvláště ti, kdo neovládají své smysly, stále pronásledují ženy. To, jak se král Purañjana zřekl společnosti své řádné manželky, představuje snahu podmíněné duše shánět mnoho žen pro svůj smyslový požitek. Krále má na všech jeho cestách doprovázet královna, ale když se ho zmocní touha po smyslovém požitku, král neboli podmíněná duše se přestane starat o náboženské zásady. Místo toho se s velkou pýchou chopí svého luku a šípu v podobě připoutanosti a nenávisti. Naše vědomí neustále jedná dvěma způsoby — dobrým či špatným. Když člověk začne být pod vlivem kvality vášně příliš pyšný na své postavení, opustí dobrou cestu a vydá se na špatnou. Kšatrijští králové mají občas doporučeno vyjet do lesa a lovit dravá zvířata, aby se naučili zabíjet, ale účelem těchto loveckých cest není nikdy smyslový požitek. Zabíjet zvířata kvůli masu je lidem zakázáno.

4.26.5

Verš

āsurīṁ vṛttim āśritya
ghorātmā niranugrahaḥ
nyahanan niśitair bāṇair
vaneṣu vana-gocarān

Synonyma

āsurīm — démonské; vṛttim — zaměstnání; āśritya — uchýlil se k; ghora — hrozné; ātmā — vědomí, srdce; niranugrahaḥ — bez milosti; nyahanat — zabíjel; niśitaiḥ — ostrými; bāṇaiḥ — šípy; vaneṣu — v lesích; vana-gocarān — lesní zvířata.

Překlad

Tehdy na krále Purañjanu silně působily démonské sklony. Z tohoto důvodu jeho srdce velice ztvrdlo a vytratila se z něho milost. Ostrými šípy zabíjel mnoho nevinných lesních zvířat a na nic se neohlížel.

Význam

Když začne být člověk příliš pyšný na své hmotné postavení, pokouší se užívat si smyslů bez omezení, neboť je pod vlivem kvalit vášně a nevědomosti. Jeho sklony jsou proto označeny za asurské neboli démonské. Když jsou lidé v démonském rozpoložení, nemají soucit s nebohými zvířaty a staví jatka. To se odborně nazývá sūnā nebo hiṁsā, což znamená “zabíjení živých bytostí”. V Kali-yuze, kvůli rostoucímu vlivu kvalit vášně a nevědomosti, mají téměř všichni lidé asurské, démonské sklony. Proto velice rádi jedí maso a za tím účelem udržují různá jatka.

V tomto věku Kali se milosrdnost téměř vytratila, a proto spolu lidé a národy neustále bojují a válčí. Lidé nechápou, že když bez omezení zabíjejí tolik zvířat, musí být také zabiti jako zvířata ve velkých válkách. To je velice názorně vidět v západních zemích. Na Západě neplatí pro jatka žádná omezení, a proto tam každý pátý nebo desátý rok dochází k velké válce, ve které je nespočetné množství lidí zabito ještě krutěji, než jak se zabíjejí zvířata. Během některých válek vojáci zavírají své nepřátele do koncentračních táborů a tam jim připravují velice krutou smrt. To jsou reakce za neomezené zabíjení zvířat na jatkách a při lovu v lese. Pyšní démoni neznají zákony přírody, zákony Boha. Neomezeně proto zabíjejí nebohá zvířata a vůbec jim na nich nezáleží. V hnutí pro vědomí Kṛṣṇy je zabíjení zvířat zakázáno. Nikdo není přijat do tohoto hnutí jako pravý student, dokud neslíbí, že bude dodržovat čtyři usměrňující zásady: žádné zabíjení zvířat, žádné požívání omamných látek, žádný nedovolený sex a žádné hazardování. Toto hnutí pro vědomí Kṛṣṇy je jedinou silou, která může působit proti hříšným činnostem lidí Kali-yugy.

4.26.6

Verš

tīrtheṣu pratidṛṣṭeṣu
rājā medhyān paśūn vane
yāvad-artham alaṁ lubdho
hanyād iti niyamyate

Synonyma

tīrtheṣu — na svatých místech; pratidṛṣṭeṣu — podle pokynů Ved; rājā — král; medhyān — vhodná k obětování; paśūn — zvířata; vane — v lese; yāvat — kolik; artham — je třeba; alam — ne víc než to; lubdhaḥ — chamtivý; hanyāt — může zabít; iti — takto; niyamyate — je usměrněné.

Překlad

Pokud krále nadmíru přitahuje jedení masa, může podle pokynů zjevených písem o vykonávání obětí jet do lesa a zabít určitá zvířata vhodná k obětování. Nesmí je zabíjet zbytečně a neomezeně. Vedy usměrňují zabíjení zvířat, aby ukončily nezřízené jednání hlupáků ovlivněných kvalitami vášně a nevědomosti.

Význam

Je možné se ptát, proč by se měla živá bytost omezovat ve smyslovém požitku. Může-li král jet do lesa a lovit zvířata, aby se naučil zabíjet, proč by se živá bytost, která má smysly, nemohla věnovat neomezenému smyslovému požitku? V současnosti s tímto argumentem vystupují dokonce i takzvaní svāmī a yogīni, kteří veřejně prohlašují, že když máme smysly, musíme je uspokojovat smyslovým požitkem. Tito hloupí svāmī a yogīni ovšem neznají příkazy śāster. Někdy tito darebáci otevřeně popírají śāstry a dokonce veřejně hlásají, že by se už nikdo neměl řídit žádnými śāstrami, žádnými knihami. Říkají: “Pojďte ke mně! Já se vás dotknu a okamžitě budete duchovně pokročilí.”

Démoni chtějí být oklamáni, a proto existuje mnoho podvodníků, aby je oklamali. V současné době (v této Kali-yuze) se celá lidská společnost stala spolkem podvodníků a podvedených. Z toho důvodu nám védská písma dávají náležité pokyny pro uspokojování smyslů. Každý má v tomto věku sklony jíst maso a ryby, pít alkohol a holdovat sexu, ale podle védských pokynů je sex dovolený pouze v manželství, jíst maso se dovoluje, pouze je-li zvíře zabito a obětováno bohyni Kālī, a pro požívání omamných látek také platí jistá omezení. Slovo niyamyate v tomto verši naznačuje, že všechny tyto věci — zabíjení zvířat, požívání omamných látek a sex — mají být usměrněné.

Usměrnění se vztahují na lidi, nikoliv na zvířata. Dopravní předpisy, podle kterých mají lidé jezdit vpravo nebo vlevo, platí pro lidi, ne pro zvířata. Poruší-li zvíře zákon, nikdo ho nepotrestá — člověka však čeká trest. Vedy nejsou určeny pro zvířata, ale pro lidskou společnost. Ten, kdo bez rozmyslu porušuje pravidla a usměrnění Ved, bude potrestán. Člověk by si proto neměl užívat smyslů podle svých chtivých tužeb, ale měl by se přizpůsobit usměrňujícím zásadám daným ve Vedách. Má-li král dovoleno lovit v lese, není to pro jeho smyslový požitek. Se zabíjením si nelze zahrávat. Pokud se král bojí loupežníků, a proto zabíjí nebohá zvířata a potom doma v pohodlí jí jejich maso, musí přijít o své místo. Králové v tomto věku mají právě takové démonské sklony, a proto byla monarchie působením přírodních zákonů ve všech zemích zrušena.

Lidé jsou v tomto věku tak zdegradovaní, že na jednu stranu omezují mnohoženství, a na druhou stranu loví ženy bez omezení. Mnoho podniků veřejně inzeruje, že v tom či onom klubu nebo obchodu se nabízejí dívky “nahoře bez”. Ženy se tak v moderní společnosti stávají nástroji smyslového požitku. Pokyn Ved je ovšem takový, že chce-li si muž užívat s více ženami — k čemuž občas tíhnou příslušníci vyšších společenských tříd (brāhmaṇové, kṣatriyové a vaiśyové), a někdy dokonce i śūdrové—může mít více manželek. Manželství znamená mít ženu zcela ve své péči a žít pokojně bez sexuální nevázanosti. V současnosti je ovšem zhýralost neomezená. Přesto se však vydává zákon, že nikdo nesmí mít více než jednu manželku. To je typické pro démonskou společnost.

4.26.7

Verš

ya evaṁ karma niyataṁ
vidvān kurvīta mānavaḥ
karmaṇā tena rājendra
jñānena na sa lipyate

Synonyma

yaḥ — každý, kdo; evam — takto; karma — činnosti; niyatam — usměrněné; vidvān — učený; kurvīta — má vykonávat; mānavaḥ — člověk; karmaṇā — takovými činnostmi; tena — tímto; rāja-indra — ó králi; jñānena — rozvojem poznání; na — nikdy; saḥ — on; lipyate — zaplete se.

Překlad

Nārada Muni dále vysvětloval králi Prācīnabarhiṣatovi: Můj milý králi, když člověk jedná podle pokynů védských písem, nikdy se nezaplete do plodonosných činností.

Význam

Podobně jako vláda může vydávat svým občanům povolení k obchodní činnosti, aby usměrnila jejich jednání, dávají Vedy pokyny, které omezují a usměrňují všechny naše plodonosné činnosti. Všechny živé bytosti si přicházejí do tohoto hmotného světa užívat. Proto jsou zde Vedy — aby usměrňovaly smyslový požitek. Ten, kdo uspokojuje své smysly podle védských zásad, se nezaplete do akcí a reakcí svého jednání. Jak je řečeno v Bhagavad-gītě (3.9): yajñārthāt karmaṇaḥ — člověk má jednat pouze v rámci vykonávání oběti, aby uspokojil Pána Viṣṇua. Anyatra loko 'yaṁ karma-bandhanaḥ — jakýkoliv jiný čin přinese odplatu, která bude živou bytost poutat. Lidská podoba je zvláště určena k osvobození se z pout zrození, smrti, stáří a nemoci. Védské zásady proto usměrňují naše jednání takovým způsobem, abychom naplnili své touhy po smyslovém požitku a zároveň se postupně vysvobozovali z hmotného otroctví. Jednání podle těchto zásad se nazývá poznání. Slovo veda vlastně znamená “poznání”. Slova jñānena na sa lipyate naznačují, že ten, kdo se řídí védskými zásadami, se nezaplete do akcí a reakcí spojených s jeho plodonosným jednáním.

Každému se proto doporučuje, aby jednal podle védských pokynů, a nikoliv nezodpovědně. Jedná-li občan státu podle vládních zákonů a povolení, nezaplete se do trestných činností. Lidské zákony mají ovšem vždy své nedostatky, protože je vytvářejí lidé, kteří chybují, podléhají iluzi, podvádějí a mají nedokonalé smysly. Védské pokyny jsou jiné, neboť nemají tyto čtyři nedostatky. Pokyny Ved jsou bezchybné. Védské poznání je poznání získané přímo od Boha, a tím pádem není ovlivněno iluzí, podváděním, chybami či nedokonalými smysly. Je dokonalé, protože přichází přímo od Boha prostřednictvím parampary, učednické posloupnosti. Ve Śrīmad-Bhāgavatamu (1.1.1) je řečeno: tene brahma hṛdā ya ādi-kavaye. První bytost tohoto vesmíru, Pána Brahmu zvaného ādi-kavi, poučil Kṛṣṇa ze srdce. Poté, co Brahmā přijal védské pokyny od Samotného Pána Kṛṣṇy, předal toto poznání prostřednictvím systému paramparā Nāradovi a Nārada ho předal Vyāsovi. Díky tomu je védské poznání dokonalé. Budeme-li jednat podle něho, nepřipadá v úvahu, že bychom se zapletli do hříšných činností.

4.26.8

Verš

anyathā karma kurvāṇo
mānārūḍho nibadhyate
guṇa-pravāha-patito
naṣṭa-prajño vrajaty adhaḥ

Synonyma

anyathā — jinak; karma — plodonosné činnosti; kurvāṇaḥ — když jedná; māna-ārūḍhaḥ — ovlivněn falešnou prestiží; nibadhyate — zaplétá se; guṇa-pravāha — vlivem hmotných kvalit; patitaḥ — pokleslý; naṣṭa-prajñaḥ — zbavený veškeré inteligence; vrajati — takto jde; adhaḥ — dolů.

Překlad

Jinak ten, kdo jedná náladově, klesá ovlivněn falešnou prestiží. Zaplétá se tak do zákonů přírody, které jsou složené ze tří kvalit (dobra, vášně a nevědomosti). Tímto způsobem je živá bytost připravena o svoji skutečnou inteligenci a natrvalo ztracena v koloběhu zrození a smrti, kde putuje nahoru a dolů, z těla bakterie ve výkalech až po vysoké postavení na Brahmaloce.

Význam

V tomto verši je mnoho důležitých slov. Prvním je anyathā, “jinak”, které označuje toho, kdo nevěnuje pozornost védským pravidlům a usměrněním. Pravidla a usměrnění daná ve Vedách se nazývají śāstra-vidhi. Bhagavad-gītā jasně říká, že ten, kdo nepřijme śāstra-vidhi a jedná náladově či pod vlivem falešné pýchy, nedosáhne v tomto životě ani dokonalosti, ani štěstí či osvobození z hmotných podmínek.

yaḥ śāstra-vidhim utsṛjya
vartate kāma-kārataḥ
na sa siddhim avāpnoti
na sukhaṁ na parāṁ gatim

“Ten, kdo se nestará o příkazy písem a jedná podle vlastního rozmaru, nedosáhne ani dokonalosti, ani štěstí, ani nejvyššího cíle.” (Bg. 16.23) Jakmile někdo vědomě přestupuje pravidla śāster, zaplétá se více a více do hmotné existence v rámci tří kvalit hmotné přírody. Lidská společnost by se tedy měla řídit védskými životními zásadami, jak je shrnuje Bhagavad-gītā. Jinak bude nadále žít v hmotném světě. Hlupáci nevědí, že duše prochází skrze 8 400 000 životních druhů. Když postupnou evolucí dojde do lidské životní podoby, má následovat pravidla a usměrnění daná ve Vedách. Śrī Caitanya Mahāprabhu říká, že živá bytost od nepaměti trpí třemi druhy hmotného utrpení kvůli svému démonskému postoji, který představuje její snaha o vzpouru proti Nejvyšší Osobnosti Božství. Kṛṣṇa to rovněž potvrzuje v Bhagavad-gītě (15.7):

mamaivāṁśo jīva-loke
jīva-bhūtaḥ sanātanaḥ
manaḥ-ṣaṣṭhānīndriyāṇi
prakṛti-sthāni karṣati

“Živé bytosti v tomto podmíněném světě jsou Mé věčné dílčí části. Kvůli tomu, že žijí podmíněným životem, těžce bojují se šesti smysly, jež zahrnují také mysl.” Každá živá bytost je nedílnou částí Boha. Nemá důvod vstoupit do hmotného světa, který je plný trojího utrpení, ale přesto dobrovolně přijímá hmotnou existenci pod falešnou záminkou, že se stane poživatelem. Aby ji Pán zachránil z této hrozné situace, dává jí ve Své inkarnaci Vyāsadeva veškerou védskou literaturu. Je řečeno:

kṛṣṇa bhuli' sei jīva anādi-bahirmukha
ataeva māyā tāre deya saṁsāra-duḥkha

“Živá bytost je od nepaměti materialistou, neboť zapomíná na Kṛṣṇu. Kṛṣṇova iluzorní energie jí proto v hmotném světě připravuje různá utrpení.” (Cc. Madhya 20.117)

māyā-mugdha jīvera nāhi svataḥ kṛṣṇa-jñāna
jīvere kṛpāya kailā kṛṣṇa veda-purāṇa

“Když je živá bytost okouzlena vnější energií, nemůže sama oživit své původní vědomí Kṛṣṇy. Z toho důvodu jí Kṛṣṇa laskavě dává védskou literaturu, jako jsou čtyři Vedy a osmnáct Purāṇ.” (Cc. Madhya 20.122) Každá lidská bytost by tedy měla využít védských pokynů — jinak ji budou poutat její náladové činnosti a bude postrádat vedení.

Dále je v tomto verši velice důležité slovo mānārūḍhaḥ. Pod záminkou, že se stanou velkými filozofy a vědci, jednají lidé na celém světě na mentální úrovni. Jsou to obvykle neoddaní, jelikož se nezajímají o pokyny, které dal Pán první živé bytosti, Pánu Brahmovi. Bhāgavatam (5.18.12) proto říká:

harāv abhaktasya kuto mahad-guṇā
mano-rathenāsati dhāvato bahiḥ

Neoddaný nemá žádné dobré kvalifikace, neboť jedná na mentální úrovni. Na této úrovni je člověk neustále nucen měnit své pojetí poznání. Proto vidíme, jak jeden filozof nesouhlasí s druhým filozofem a jak jeden vědec předkládá teorii, která odporuje teorii druhého vědce. To vše je způsobeno tím, že jednají na mentální úrovni, aniž by měli základní normu poznání. Védské pokyny však vycházejí z daného standardu poznání, i když se někdy může zdát, že si některé údaje odporují. Vedy představují standard poznání a je třeba je přijmout, přestože obsahují zdánlivé protiklady. Kdo je nepřijme, zůstane spoután hmotnou existencí.

Hmotnou existenci v tomto verši popisují slova guṇa-pravāha, “tok tří kvalit hmotné přírody”. Śrīla Bhaktivinoda Ṭhākura proto v jedné písni říká: miche māyāra vaśe, yāccha bhese', khāccha hābuḍubu, bhāi — “Proč trpíš? Proč se střídavě topíš ve vlnách hmotné přírody a vyplouváš na povrch?” Jīva kṛṣṇa-dāsa, e viśvāsa, karle ta'āra duḥkha nāi — “Prosím uznej, že jsi služebník Kṛṣṇy. Pak se zbavíš všeho utrpení.” Jakmile se živá bytost odevzdá Kṛṣṇovi a přijme dokonalý standard poznání, kterým je Bhagavad-gītā taková, jaká je, oprostí se od hmotných kvalit přírody a již nepoklesne a své poznání neztratí.

Naṣṭa-prajñaḥ. Slovo prajña znamená “dokonalé poznání” a naṣṭa-prajña znamená “ten, kdo nemá dokonalé poznání”. Ten, kdo nemá dokonalé poznání, má jen mentální spekulace, kvůli kterým klesá čím dál hlouběji do pekelných životních podmínek. Pokud někdo překračuje zákony dané v śāstrách, nemůže očistit své srdce. Není-li srdce očištěné, člověk jedná podle tří kvalit hmotné přírody. Tyto činnosti velice pěkně vysvětluje sedmnáctá kapitola Bhagavad-gīty ve verších 1 až 6. V Bhagavad-gītě (2.45) se dále praví:

traiguṇya-viṣayā vedā
nistraiguṇyo bhavārjuna
nirdvandvo nitya-sattva-stho
niryoga-kṣema ātmavān

“Vedy se převážně zabývají tématy v rámci tří kvalit hmotné přírody. Povznes se nad tyto kvality, ó Arjuno, a buď jim transcendentální. Zbav se všech dualit a tužeb po zisku a bezpečí a setrvávej na úrovni skutečného já.” Celý svět a veškeré hmotné poznání spadá do tří kvalit hmotné přírody. Musíme transcendovat tyto kvality, a abychom dosáhli úrovně transcendence, musíme následovat pokyny Nejvyšší Osobnosti Božství. Tak dosáhneme ve svém životě dokonalosti. Jinak budeme smeteni třemi kvalitami hmotné přírody. To dále vysvětluje Śrīmad-Bhāgavatam (7.5.30) slovy Prahlāda Mahārāje:

matir na kṛṣṇe parataḥ svato vā
mitho 'bhipadyeta gṛha-vratānām
adānta-gobhir viśatāṁ tamisraṁ
punaḥ punaś carvita-carvaṇānām

Materialisty, kteří jsou příliš zabráni do hmotného požitku a neznají nic mimo své hmotné zkušenosti, unášejí rozmary hmotné přírody. Jejich život se dá označit jako žvýkání toho, co již bylo přežvýkané, a jejich neovládnuté smysly je mají zcela ve své moci. Tak tito materialisté klesají do nejtemnějších pekelných oblastí.

4.26.9

Verš

tatra nirbhinna-gātrāṇāṁ
citra-vājaiḥ śilīmukhaiḥ
viplavo ’bhūd duḥkhitānāṁ
duḥsahaḥ karuṇātmanām

Synonyma

tatra — tam; nirbhinna — probodaná; gātrāṇām — jejichž těla; citra-vājaiḥ — s různým opeřením; śilī-mukhaiḥ — šípy; viplavaḥ — zkáza; abhūt — byla způsobena; duḥkhitānām — velice zarmoucených; duḥsahaḥ — nesnesitelné; karuṇa-ātmanām — pro ty, kdo jsou velice soucitní.

Překlad

Když král Purañjana lovil v lese, mnoho zvířat, probodnutých ostrými hroty jeho šípů, přišlo ve velkých bolestech o život. Všichni soucitní lidé, kteří viděli tyto královy příšerné pustošivé činnosti, byli velice nešťastní a nemohli pohled na toto zabíjení snést.

Význam

Polobozi neboli oddaní Pána jsou velice zarmouceni, když démoni zabíjejí zvířata. V moderním věku udržuje démonská civilizace po celém světě různá jatka. Ničemní svāmī a yogīni doporučují hloupým lidem i nadále jíst maso a zabíjet zvířata a přitom se věnovat takzvané meditaci a mystickým cvikům. To vše jsou příšerné věci a soucitný člověk, oddaný Pána, je z pohledu na ně velice nešťastný. Jak jsme již vysvětlili, lovení probíhá i v jiných oblastech. Lovení žen, pití různého alkoholu, požívání omamných látek, zabíjení zvířat a holdování sexu — to vše tvoří základ moderní civilizace. Vaiṣṇavové jsou velice nešťastní, když vidí, že na světě panuje taková situace, a proto se usilovně snaží šířit toto hnutí pro vědomí Kṛṣṇy.

Oddané bolí dívat se na lovení a zabíjení zvířat v lese, porážení zvířat ve velkém na jatkách a zneužívání mladých dívek v nevěstincích, které se nyní skrývají za různými kluby a společnostmi. Velký mudrc Nārada začal poučovat krále Prācīnabarhiṣata na základě svého nesmírného soucitu se zvířaty zabíjenými při obětech. Ve svých pokynech Nārada Muni vyjádřil, že oddané, jako je on, velice rmoutí veškeré zabíjení, které v lidské společnosti probíhá. Zarmouceni jsou nejen světci, ale i Samotný Bůh, který proto přichází v inkarnaci Pána Buddhy. Jayadeva Gosvāmī o tom zpívá: sadaya-hṛdaya-darśita-paśu-ghātam — Pán Buddha se zjevil ze soucitu, aby ukončil zabíjení zvířat. Jistí darebáci hlásají teorii, že zvíře nemá duši a je něco jako mrtvý kámen, a tím chtějí dokázat, že zabíjení zvířat není hřích. Zvířata ve skutečnosti nejsou mrtvé kameny, ale srdce těch, kdo je zabíjejí, jsou z kamene. Žádná logika ani filozofie na ně proto neplatí. I nadále vydržují jatka a zabíjejí zvířata v lesích. Z toho vyplývá, že ten, kdo nedbá pokynů světců, jako je Nārada Muni a členové jeho učednické posloupnosti, patří jednoznačně do kategorie naṣṭa-prajña, a půjde proto do pekla.

4.26.10

Verš

śaśān varāhān mahiṣān
gavayān ruru-śalyakān
medhyān anyāṁś ca vividhān
vinighnan śramam adhyagāt

Synonyma

śaśān — zajíce; varāhān — kance; mahiṣān — buvoly; gavayān — zubry; ruru — a černé jeleny; śalyakān — dikobrazy; medhyān — lovná zvířata; anyān — další; ca — a; vividhān — různá; vinighnan — zabíjením; śramam adhyagāt — velice se unavil.

Překlad

Král Purañjana tak pozabíjel mnoho zvířat — zajíce, kance, buvoly, zubry, černé jeleny, dikobrazy a další lovná zvířata. Svým zabíjením se velice unavil.

Význam

Člověk v kvalitě nevědomosti páchá mnoho hříšných činností. Śrīla Rūpa Gosvāmī vysvětluje v Bhakti-rasāmṛta-sindhu, že člověk hřeší pouze na základě nevědomosti. Výsledkem hříšného života je utrpení. Ti, kdo neznají státní zákony a jednají proti nim, jsou podle nich potrestáni. Zákony přírody jsou také velice přísné. Když se dítě dotkne ohně, aniž by znalo následky, oheň ho spálí, přestože je to jen dítě. Přírodní zákony neznají slitování ani s dítětem. Člověk narušuje přírodní zákony jen kvůli své nevědomosti, a když získá poznání, své hříšné jednání ukončí.

Král zabil mnoho zvířat a byl unaven. Když se člověk setká se světcem, seznámí se s přísnými zákony přírody a stane se zbožným. Bezbožní lidé jsou jako zvířata, ale v tomto hnutí pro vědomí Kṛṣṇy mohou přijít k rozumu a pochopit skutečnost. Potom zavrhnou čtyři základní zakázané činnosti — nedovolený sex, jedení masa, hazardování a požívání omamných látek. To je počátek zbožného života. Takzvaně zbožní lidé, kteří se věnují těmto čtyřem zakázaným činnostem, jsou podvodníci. Náboženský život a hříšné činnosti se navzájem vylučují. Má-li někdo vážný zájem o náboženský život, cestu osvobození, musí se držet těchto čtyř základních pravidel. Člověk může být jakkoliv hříšný, ale pokud přijme poznání od pravého duchovního mistra, lituje činností svého minulého hříšného života a skončí s nimi, okamžitě získá právo vrátit se domů, zpátky k Bohu. To je možné jedině tehdy, když bude dodržovat pravidla a usměrnění daná śāstrou a následovat pravého duchovního mistra.

V současnosti se celý svět začíná odvracet od slepé materialistické civilizace, kterou lze přirovnat k lovu zvěře v lese. Lidé by měli využít tohoto hnutí pro vědomí Kṛṣṇy a zanechat svého nepříznivého života plného zabíjení. Je řečeno, že ti, kdo zabíjejí zvířata, by neměli žít ani umírat. Žijí-li jen proto, aby zabíjeli zvířata a užívali si se ženami, jejich život není příliš úspěšný. A jakmile zemřou, vstoupí do koloběhu rození a umírání v nižších životních druzích. To také není žádoucí. Tito lidé by měli zanechat zabíjení a připojit se k hnutí pro vědomí Kṛṣṇy, aby svůj život dovedli k dokonalosti. Zmatený a zklamaný člověk si neuleví sebevraždou, protože ta ho pouze přivede ke zrození v nižších životních druzích nebo k tomu, že zůstane duchem, který nemůže přijmout hrubohmotné tělo. Dokonalým návodem je zcela zanechat hříšných činností a začít rozvíjet vědomí Kṛṣṇy. Tímto způsobem může každý dosáhnout dokonalosti a vrátit se domů, zpátky k Bohu.

4.26.11

Verš

tataḥ kṣut-tṛṭ-pariśrānto
nivṛtto gṛham eyivān
kṛta-snānocitāhāraḥ
saṁviveśa gata-klamaḥ

Synonyma

tataḥ — potom; kṣut — hladem; tṛṭ — žízní; pariśrāntaḥ — unavený; nivṛttaḥ — ukončil; gṛham eyivān — vrátil se domů; kṛta — podstoupil; snāna — koupel; ucita-āhāraḥ — požadovanou potravu; saṁviveśa — odpočinul si; gata-klamaḥ — zbaven veškeré únavy.

Překlad

Velmi unavený, hladový a žíznivý se potom král vrátil do svého královského paláce. Tam se vykoupal a přiměřeně najedl, odpočinul si, a tak se zbavil všeho neklidu.

Význam

Materialista celý týden těžce pracuje a stále se ptá: “Kde jsou peníze? Kde jsou peníze?” Na konci týdne si chce od těchto činností ulevit a odjet si odpočinout. Král Purañjana se vrátil domů, protože ho lovení zvěře v lese velice unavilo. Tímto způsobem ho svědomí přimělo ukončit hříšné činnosti a vrátit se domů. V Bhagavad-gītě jsou materialisté označeni slovem duṣkṛtinaḥ, což znamená “ti, kdo se neustále věnují hříšným činnostem”. Když člověk přijde k rozumu a pochopí, jak hřeší, začne se znovu řídit svým svědomím, které zde obrazně zastupuje palác. Materialisté jsou obvykle nakaženi hmotnými kvalitami vášně a nevědomosti, jež probouzejí chtíč a chamtivost. Život materialisty tedy představuje jednání plné chtíče a chamtivosti. Jakmile však přijde k rozumu, chce těchto činností zanechat. Ve védské civilizaci se tato změna rozhodně doporučuje a období života v ústraní se nazývá vānaprastha. Pro materialistu, který se chce odpoutat od hříšných činností, je odchod do ústraní absolutně nezbytný.

To, jak se král Purañjana vrátil domů, vykoupal a řádně najedl, naznačuje, že materialista musí zanechat hříšných činností a očistit se tím, že přijme duchovního mistra a bude od něho naslouchat o životních hodnotách. Takové jednání dá člověku plný pocit svěžesti, stejný jako po vykoupání. Ten, kdo přijme zasvěcení od pravého duchovního mistra, musí zanechat všech hříšných činností — nedovoleného sexu, požívání omamných látek, hazardování a jedení masa.

Důležité je slovo ucitāhāraḥ. Ucita znamená “vhodný”. Člověk musí jíst přiměřeně, a ne se vyžívat v jídle, jako se prasata vyžívají ve výkalech. Pro člověka je v Bhagavad-gītě (17.8) jako potrava předepsaná sāttvika-āhāra, potrava v kvalitě dobra; není správné jíst potravu v kvalitách vášně a nevědomosti. To se nazývá ucitāhāra, vhodné přijímání potravy. Ten, kdo jí neustále maso a pije alkohol, což je jídlo a pití v kvalitách vášně a nevědomosti, musí těchto zlozvyků zanechat, aby se mohlo probudit jeho skutečné vědomí. Tak se člověk uklidní a osvěží. Je-li neklidný a unavený, nemůže pochopit vědu o Bohu. Ve Śrīmad-Bhāgavatamu (1.2.20) stojí:

evaṁ prasanna-manaso
bhagavad-bhakti-yogataḥ
bhagavat-tattva-vijñānaṁ
mukta-saṅgasya jāyate

Dokud se člověk nezbaví vlivu vášně a nevědomosti, nemůže být klidný, a dokud není klidný, nemůže pochopit vědu o Bohu. Návrat krále Purañjany domů představuje návrat člověka k jeho původnímu vědomí, vědomí Kṛṣṇy. Vědomí Kṛṣṇy je absolutně nezbytné pro toho, kdo se dopustil mnoha hříšných činností, zvláště zabíjení zvířat či lovení v lese.

4.26.12

Verš

ātmānam arhayāṁ cakre
dhūpālepa-srag-ādibhiḥ
sādhv-alaṅkṛta-sarvāṅgo
mahiṣyām ādadhe manaḥ

Synonyma

ātmānam — sám; arhayām — co bylo třeba učinit; cakre — učinil; dhūpa — vonné tyčinky; ālepa — potřel tělo santálovou pastou; srak — girlandy; ādibhiḥ — počínaje; sādhu — posvátně, krásně; alaṅkṛta — ozdobený; sarva-aṅgaḥ — po celém těle; mahiṣyām — královně; ādadhe — dal; manaḥ — mysl.

Překlad

Poté si král Purañjana ozdobil tělo vhodnými šperky, potřel si ho vonnou santálovou pastou a navlékl si květinové girlandy. Tímto způsobem se dokonale osvěžil a začal hledat svoji královnu.

Význam

Když člověk získá správné vědomí a přijme svatou osobu za svého duchovního mistra, vyslechne mnoho védských pokynů v podobě filozofie, příběhů, vyprávění o velkých oddaných a vzájemném jednání mezi Bohem a Jeho oddanými. Takto osvěží mysl stejně jako ten, kdo si potře celé tělo vonnou santálovou pastou a ozdobí se různými šperky. Takové šperky lze přirovnat k poznání ohledně náboženství a vlastního já. Prostřednictvím tohoto poznání se člověk odpoutá od materialistického způsobu života a začne se věnovat neustálému naslouchání Śrīmad-Bhāgavatamu, Bhagavad-gītě a dalším védským písmům. Slovo sādhv-alaṅkṛta, použité v tomto verši, naznačuje, že se člověk musí pohroužit do poznání získaného z pokynů svatých osob. Stejně jako král Purañjana začal hledat svoji lepší polovičku — královnu, ten, kdo je ozdoben poznáním a pokyny od svatých osob, by se měl snažit najít své původní vědomí — vědomí Kṛṣṇy. Nikdo se nemůže vrátit k vědomí Kṛṣṇy bez požehnání v podobě pokynů svaté osoby. Śrīla Narottama dāsa Ṭhākura proto zpívá: sādhu-śāstra-guru-vākya, cittete kariyā aikya. Jestliže se chceme stát svatými osobami neboli obnovit své původní vědomí Kṛṣṇy, musíme být ve styku se sādhuem (světcem), śāstrou (autoritativní védskou literaturou) a guruem (pravým duchovním mistrem). Takový je předepsaný postup.

4.26.13

Verš

tṛpto hṛṣṭaḥ sudṛptaś ca
kandarpākṛṣṭa-mānasaḥ
na vyacaṣṭa varārohāṁ
gṛhiṇīṁ gṛha-medhinīm

Synonyma

tṛptaḥ — uspokojený; hṛṣṭaḥ — veselý; su-dṛptaḥ — velice pyšný; ca — také; kandarpa — Amorem; ākṛṣṭa — přitahovaná; mānasaḥ — mysl; na — ne; vyacaṣṭa — snažil se; vara-ārohām — vyšší vědomí; gṛhiṇīm — manželka; gṛha-medhinīm — ta, která udržuje svého manžela v hmotném životě.

Překlad

Když se král Purañjana najedl a utišil svoji žízeň a hlad, cítil v srdci radost. Ale místo, aby dosáhl vyššího vědomí, zmocnil se ho Amor a hnala ho touha nalézt svoji manželku, která ho uspokojovala v jeho rodinném životě.

Význam

Tento verš je velice důležitý pro ty, kdo se snaží dosáhnout vyšší úrovně vědomí Kṛṣṇy. Je-li člověk zasvěcený od duchovního mistra, mění své zvyky a přestává jíst nežádoucí věci, jako je maso, přestává pít alkohol, holdovat nedovolenému sexu a hazardování. K potravě v kvalitě dobra (sāttvika-āhāra) patří podle śāster obilí, rýže, zelenina, ovoce, mléko, cukr a mléčné produkty. Jednoduchá jídla, jako je rýže, dāl, capātī, zelenina, mléko a cukr, tvoří vyváženou stravu, ale někdy vidíme, že zasvěcený žák se ve jménu prasādam stravuje velice přepychově. Vlivem svého minulého hříšného života začne být přitahován Amorem a nenasytně jí vybraná jídla. Je jasně vidět, že když se nováček ve vědomí Kṛṣṇy přejídá, tak poklesne. Místo aby dosáhl čistého vědomí Kṛṣṇy, zmocní se ho Amor. Takzvaného brahmacārīna začnou vzrušovat ženy a vānaprasthu přemůže znovu touha po sexu se svou manželkou nebo si začne hledat jinou manželku. Z nějakého sentimentu opustí svoji ženu a přijde do společnosti oddaných a duchovního mistra, ale následkem svého minulého hříšného života tam nevydrží. Místo aby vyvinul vědomí Kṛṣṇy, poklesne, přitahován Amorem, a přijme jinou manželku pro sexuální požitek. Poklesnutí začínajícího oddaného z cesty vědomí Kṛṣṇy do hmotného života popisuje Nārada Muni ve Śrīmad-Bhāgavatamu (1.5.17):

tyaktvā sva-dharmaṁ caraṇāmbujaṁ harer
bhajann apakvo 'tha patet tato yadi
yatra kva vābhadram abhūd amuṣya kiṁ
ko vārtha āpto 'bhajatāṁ sva-dharmataḥ

Zde se uvádí, že i když začínající oddaný může z nezralosti poklesnout z cesty vědomí Kṛṣṇy, jeho služba Kṛṣṇovi nepřijde nikdy nazmar. Na druhou stranu ten, kdo vytrvale plní své rodinné povinnosti nebo takzvané společenské a rodinné závazky, ale nerozvíjí vědomí Kṛṣṇy, nezíská žádný prospěch. Ten, kdo přichází k vědomí Kṛṣṇy, si musí dávat velký pozor a zdržet se zakázaných činností, které definuje Rūpa Gosvāmī ve své Upadeśāmṛtě takto:

atyāhāraḥ prayāsaś ca
prajalpo niyamāgrahaḥ
jana-saṅgaś ca laulyaṁ ca
ṣaḍbhir bhaktir vinaśyati

Začínající oddaný nemá jíst příliš mnoho ani střádat více peněz, než je nezbytné. Přehnaně jíst nebo střádat příliš mnoho se nazývá atyāhāra a stojí to člověka mnoho energie. To se nazývá prayāsa. Někdo může navenek předstírat velkou věrnost pravidlům a usměrněním, ale zároveň nebýt pevný v jejich dodržování. To se nazývá niyamāgraha. Při stycích s nežádoucí společností (jana-saṅga) se člověk znečistí chtíčem a chamtivostí a poklesne z cesty oddané služby.

4.26.14

Verš

antaḥpura-striyo ’pṛcchad
vimanā iva vediṣat
api vaḥ kuśalaṁ rāmāḥ
seśvarīṇāṁ yathā purā

Synonyma

antaḥ-pura — domácí; striyaḥ — ženy; apṛcchat — zeptal se; vimanāḥ — plný starostí; iva — jako; vediṣat — ó králi Prācīnabarhi; api — zdali; vaḥ — vaše; kuśalam — štěstí; rāmāḥ — ó krásné ženy; sa-īśvarīṇām — s vaší paní; yathā — jako; purā — předtím.

Překlad

Tehdy si král Purañjana začal dělat starosti a zeptal se služebných: Mé milé krásné ženy, jste vy a vaše paní stále tak šťastné jako předtím, nebo ne?

Význam

Slovo vediṣat se vztahuje na krále Prācīnabarhiho. Když člověk ožije ve společnosti oddaných a probudí své vědomí Kṛṣṇy, zpytuje činnosti mysli — myšlení, cítění a chtění — a rozhoduje se, zda se má vrátit ke svým hmotným činnostem, či zůstat pevně v duchovním vědomí. Slovo kuśalam označuje to, co je příznivé. Člověk může učinit svůj dům dokonale šťastným, když se zapojí do oddané služby Pánu Viṣṇuovi. Ten, kdo se věnuje jiným činnostem, než je viṣṇu-bhakti — kdo se věnuje hmotným činnostem — má neustále mnoho starostí. Rozumný člověk by měl obrátit pozornost na svoji mysl, na její myšlení, cítění a chtění, a rozhodnout se, jak tyto pochody využít. Pokud někdo neustále myslí na Kṛṣṇu, cítí, jak by Mu měl sloužit, a chce vykonávat Kṛṣṇovy pokyny, je třeba vědět, že přijal dobrou radu od své inteligence, která se nazývá matkou. Přestože byl král osvěžen, ptal se na svoji manželku. Takto se radil s myšlením a chtěním, jak by se mohl vrátit ke svému stálému dobrému vědomí. Mysl může navrhovat, že člověk bude šťastný díky smyslovému požitku (viṣaya-bhoga), ale ten, kdo je pokročilý ve vědomí Kṛṣṇy, nehledá štěstí v hmotných činnostech. To vysvětluje Bhagavad-gītā (2.59):

viṣayā vinivartante
nirāhārasya dehinaḥ
rasa-varjaṁ raso 'py asya
paraṁ dṛṣṭvā nivartate

“Vtělená duše může být omezena ve smyslovém požitku, přestože chuť na smyslové předměty jí zůstává. Zanechá-li však těchto činností, když okusí vyšší chuť, její vědomí se upevní.” Člověk se nemůže odpoutat od smyslových předmětů, dokud nenajde lepší činnosti v oddané službě. Paraṁ dṛṣṭvā nivartate. Zanechat hmotných činností může jedině ten, kdo skutečně vykonává oddanou službu.

4.26.15

Verš

na tathaitarhi rocante
gṛheṣu gṛha-sampadaḥ
yadi na syād gṛhe mātā
patnī vā pati-devatā
vyaṅge ratha iva prājñaḥ
ko nāmāsīta dīnavat

Synonyma

na — ne; tathā — jako dříve; etarhi — v tuto chvíli; rocante — těší; gṛheṣu — doma; gṛha-sampadaḥ — veškeré vybavení domácnosti; yadi — když; na — ne; syāt — je; gṛhe — doma; mātā — matka; patnī — manželka; vā — nebo; pati-devatā — oddaná manželovi; vyaṅge — bez kol; rathe — ve voze; iva — jako; prājñaḥ — vzdělaný člověk; kaḥ — který; nāma — vskutku; āsīta — seděl by; dīna-vat — jako chudák.

Překlad

Král Purañjana řekl: Nechápu, proč mě vybavení domácnosti již nepřitahuje tak jako dřív. Myslím, že když doma není matka ani oddaná manželka, domov je jako vůz bez kol. Který blázen by se posadil do takového rozbitého vozu?

Význam

Velký politik Cāṇakya Paṇḍita prohlásil:

mātā yasya gṛhe nāsti
bhāryā cāpriya-vādinī
araṇyaṁ tena gantavyaṁ
yathāraṇyaṁ tathā gṛham

“Když člověk nemá doma matku ani příjemnou manželku, měl by opustit domov a odejít do lesa, protože mezi lesem a domovem pro něj neexistuje rozdíl.” Skutečná mātā neboli matka je oddaná služba Pánu a skutečná patnī neboli oddaná manželka je ta, která svému manželovi pomáhá vykonávat náboženské činnosti oddané služby. Tyto dvě věci jsou zapotřebí, aby byl domov šťastný.

Žena je vlastně pokládána za energii muže. Za každým velkým mužem v historii stála buď matka, nebo manželka. Když má člověk dobrou manželku i matku, jeho rodinný život je velice úspěšný. Celé rodinné dění a veškeré vybavení domácnosti je pro něho potom zdrojem radosti. Pán Caitanya Mahāprabhu měl jak dobrou matku, tak příjemnou ženu, a byl doma velice šťastný. Pro dobro celého lidstva však přesto přijal sannyās a matku i manželku opustil. Jinými slovy, aby člověk mohl být doma dokonale šťastný, je nezbytné, aby měl dobrou matku a manželku. Jinak nemá takový život žádný význam. Dokud člověk není zbožně veden inteligencí a neposkytuje oddanou službu Nejvyšší Osobnosti Božství, jeho domov nebude nikdy těšit světce. Má-li člověk dobrou matku či dobrou manželku, není třeba, aby přijímal sannyās — není-li to ovšem absolutně nezbytné, jak tomu bylo v případě Pána Caitanyi Mahāprabhua.

4.26.16

Verš

kva vartate sā lalanā
majjantaṁ vyasanārṇave
yā mām uddharate prajñāṁ
dīpayantī pade pade

Synonyma

kva — kde; vartate — nyní pobývá; sā — ona; lalanā — žena; majjantam — když se topím; vyasana-arṇave — v oceánu nebezpečí; yā — která; mām — mě; uddharate — zachrání; prajñām — dobrá inteligence; dīpayantī — dává osvícení; pade pade — na každém kroku.

Překlad

Řekněte mi prosím, kde je ta krásná žena, která mě vždy zachrání, když se topím v oceánu nebezpečí. Na každém kroku mi dává dobrou inteligenci, a tím mě neustále zachraňuje.

Význam

Není rozdíl mezi dobrou manželkou a dobrou inteligencí. Člověk, který má dobrou inteligenci, se díky jasnému uvažování dokáže dostat z mnoha nebezpečných situací. V hmotném světě číhá nebezpečí na každém kroku. Ve Śrīmad-Bhāgavatamu (10.14.58) je řečeno: padaṁ padaṁ yad vipadāṁ na teṣām. Tento hmotný svět není vhodné místo pro inteligentní osoby, oddané, protože nebezpečí tu číhá na každém kroku. Skutečným domovem oddaného je Vaikuṇṭha, kde úzkost ani nebezpečí neexistují. Dobrá inteligence znamená vyvinout vědomí Kṛṣṇy. V Caitanya-caritāmṛtě je řečeno: kṛṣṇa ye bhaje se baḍa catura. Kdo nemá vědomí Kṛṣṇy, nemůže být označen za inteligentního.

Zde vidíme, že král Purañjana hledal svoji dobrou manželku, která mu vždy pomáhala v nebezpečných situacích, jež v hmotném světě neustále vznikají. Jak již bylo vysvětleno, skutečná manželka je dharma-patnī. Znamená to, že byla přijata v řádném svatebním obřadu, a je tedy manželkou podle náboženských zásad. Děti, které se narodí dharma-patnī, dědí otcův majetek, zatímco děti narozené ženě, která není řádně vdaná, nemají na otcův majetek nárok. Slovo dharma-patnī také označuje počestnou ženu. Počestná žena je ta, která neměla před svatbou žádný styk s muži. Jakmile se žena může v mládí volně stýkat s různými muži, těžko zůstane počestná. Většinou to není možné. Máslo, které přiblížíme k ohni, se rozteče. Žena je jako oheň a muž je jako máslo. Má-li však muž počestnou manželku, kterou přijal v náboženském svatebním obřadu, tato žena mu může pomoci z mnoha nebezpečných situací, které mu v životě hrozí. Taková manželka se pak může stát zdrojem veškeré dobré inteligence. Díky dobré manželce a rodinnému životu v oddané službě Pánu se z domova stává skutečný gṛhastha-āśram neboli domácnost zasvěcená duchovnímu rozvoji.

4.26.17

Verš

rāmā ūcuḥ
nara-nātha na jānīmas
tvat-priyā yad vyavasyati
bhūtale niravastāre
śayānāṁ paśya śatru-han

Synonyma

rāmāḥ ūcuḥ — ženy takto promluvily; nara-nātha — ó králi; na jānīmaḥ — nevíme; tvat-priyā — tvá milovaná; yat vyavasyati — proč začala žít takovým způsobem; bhū-tale — na zemi; niravastāre — bez matrací; śayānām — leží; paśya — pohleď; śatru-han — ó hubiteli nepřátel.

Překlad

Všechny ženy oslovily krále: Ó vládce obyvatel, nevíme, proč tvá drahá manželka začala žít takovým způsobem. Jen pohleď, ó hubiteli nepřátel! Leží na zemi bez matrací. Nechápeme, proč tak jedná.

Význam

Když se člověk nevěnuje oddané službě, viṣṇu-bhakti, vykonává mnoho hříšných činností. Král Purañjana zanedbal svoji manželku, odjel z domova a věnoval se zabíjení zvířat. To je případ všech materialistů. Nepečují o svoji počestnou manželku, ale využívají ji pouze jako nástroj pro smyslový požitek, a nikoliv jako prostředek oddané služby. Karmī těžce pracují, aby mohli mít neomezený sex. Došli k závěru, že nejlepší je mít sex s kteroukoliv ženou a pouze za ni zaplatit, jako kdyby byla zboží. Svoji energii tedy vynakládají na těžkou práci pro takové hmotné zisky. Tito materialisté ztratili svoji dobrou inteligenci a je třeba, aby ji znovu našli ve svém srdci. Inteligence toho, kdo nemá počestnou manželku, kterou přijal podle náboženských zásad, je vždy zmatená.

Manželka krále Purañjany ležela na zemi, protože ji její manžel zanedbal. Ženu musí vždy chránit její manžel. O bohyni štěstí se říká, že pobývá na hrudi Nārāyaṇa. Jinými slovy, manžel musí manželku vždy objímat — tak bude milovaná a dobře chráněná. Stejně jako člověk střádá peníze a osobně na ně dává pozor, tak má také chránit svoji manželku a osobně se o ni starat. Stejně jako inteligence vždy sídlí v srdci, milovaná počestná manželka má mít vždy místo na hrudi dobrého manžela. To je správný vztah mezi mužem a ženou v manželství. Manželka se proto nazývá ardhāṅganī, “polovička těla”. Člověk nemůže mít jen jednu nohu, jednu ruku nebo jednu stranu těla. Musí mít obě strany. Stejně tak je přirozené, aby manželé žili spolu. V nižších životních druzích, u ptáků a zvířat, vidíme, jak řízením přírody žijí manželé spolu. Podobně i v lidském životě je pro manžele ideální, aby žili společně. Domov má být místem pro oddanou službu a manželka má být počestná a přijatá prostřednictvím svatebním obřadu. Tak je možné být doma šťastný.

4.26.18

Verš

nārada uvāca
purañjanaḥ sva-mahiṣīṁ
nirīkṣyāvadhutāṁ bhuvi
tat-saṅgonmathita-jñāno
vaiklavyaṁ paramaṁ yayau

Synonyma

nāradaḥ uvāca — velký mudrc Nārada pravil; purañjanaḥ — král Purañjana; sva-mahiṣīm — svoji královnu; nirīkṣya — když uviděl; avadhutām — která vypadala jako potulný mnich; bhuvi — na zemi; tat — ji; saṅga — společností; unmathita — povzbuzené; jñānaḥ — jehož poznání; vaiklavyam — zmatenost; paramam — nejvyšší; yayau — získal.

Překlad

Velký mudrc Nārada pokračoval: Můj milý králi Prācīnabarhi, jakmile král Purañjana uviděl svoji královnu, jak leží na zemi jako potulný mnich, byl z toho velice zmatený.

Význam

V tomto verši je zvláště důležité slovo avadhutām, neboť označuje potulného mnicha, který se nestará o své tělo. Krále Purañjanu velice zarmoutilo, že královna ležela na zemi bez matrací a náležitého oděvu. Litoval, že zanedbal svoji inteligenci a oddával se zabíjení zvířat v lese. Jinými slovy, když člověk zanedbá svoji dobrou inteligenci, propadne hříšným činnostem. Zanedbání dobré inteligence neboli vědomí Kṛṣṇy vede k tomu, že je člověk zmatený a vykonává hříšné činnosti. Když si to uvědomí, začne se kát. Toto pokání popsal Narottama dāsa Ṭhākura:

hari hari viphale janama goṅāinu
manuṣya-janama pāiyā,

rādhā-kṛṣṇa nā bhajiyā,
jāniyā śuniyā viṣa khāinu

Narottama dāsa Ṭhākura zde říká, že lituje toho, jak promarnil svůj lidský život a vědomě pil jed. Pokud člověk nežije ve vědomí Kṛṣṇy, vědomě pije jed materialistického života. Význam je takový, že když člověk přijde o svoji počestnou manželku neboli když ztratí zdravý rozum a nerozvíjí vědomí Kṛṣṇy, jistě propadne hříšným činnostem.

4.26.19

Verš

sāntvayan ślakṣṇayā vācā
hṛdayena vidūyatā
preyasyāḥ sneha-saṁrambha-
liṅgam ātmani nābhyagāt

Synonyma

sāntvayan — uklidňoval; ślakṣṇayā — sladkými; vācā — slovy; hṛdayena — srdcem; vidūyatā — velice litoval; preyasyāḥ — své milované; sneha — z lásky; saṁrambha — hněvu; liṅgam — příznak; ātmani — v jejím srdci; na — ne; abhyagāt — objevil se.

Překlad

Se zarmoucenou myslí k ní král začal promlouvat velice příjemnými slovy. Přestože byl naplněn lítostí a snažil se ji uklidnit, neviděl v srdci své milované ženy jediný příznak hněvu vyvolaného láskou.

Význam

Král velice litoval, že opustil svoji královnu a odjel do lesa věnovat se hříšným činnostem. Když člověk lituje svých hříšných činností a toho, jak se vzdal vědomí Kṛṣṇy a dobré inteligence, cesta osvobození z hmotného zajetí je pro něho otevřená. Ve Śrīmad-Bhāgavatamu (5.5.5) stojí: parābhavas tāvad abodha-jāto yāvan na jijñāsata ātma-tattvam. Když člověk ztratí své vědomí Kṛṣṇy a zájem o seberealizaci, nutně se věnuje hříšným činnostem. Všechny činnosti toho, kdo žije bez vědomí Kṛṣṇy, znamenají pouze porážku a promarněný život. Ten, kdo přichází k vědomí Kṛṣṇy, přirozeně lituje svých minulých hříšných činností v lidské podobě. Jedině tak se člověk může osvobodit ze zajetí nevědomosti materialistického života.

4.26.20

Verš

anuninye ’tha śanakair
vīro ’nunaya-kovidaḥ
pasparśa pāda-yugalam
āha cotsaṅga-lālitām

Synonyma

anuninye — začal lichotit; atha — takto; śanakaiḥ — postupně; vīraḥ — hrdina; anunaya-kovidaḥ — velmi zběhlý v lichocení; pasparśa — dotkl se; pāda-yugalam — obou nohou; āha — řekl; ca — také; utsaṅga — na klíně; lālitām — obejmutá.

Překlad

Král byl velmi zběhlý v lichocení, a proto začal svoji královnu pomalu uklidňovat. Nejprve se dotkl jejích nohou, poté ji jemně objal, posadil si ji na klín a promluvil následovně.

Význam

K probuzení vědomí Kṛṣṇy musíme nejprve litovat svých minulých činů. Stejně jako král Purañjana začal lichotit své královně, i my bychom se měli uvážlivě povznést na úroveň vědomí Kṛṣṇy. Abychom tohoto cíle dosáhli, musíme se dotknout lotosových nohou duchovního mistra. Vědomí Kṛṣṇy nemůžeme dosáhnout vlastní snahou — musíme za tím účelem vyhledat seberealizovanou osobu s vědomím Kṛṣṇy a dotknout se jejích nohou. Prahlāda Mahārāja proto řekl:

naiṣāṁ matis tāvad urukramāṅghriṁ
spṛśaty anarthāpagamo yad-arthaḥ
mahīyasāṁ pāda-rajo-'bhiṣekaṁ
niṣkiñcanānāṁ na vṛṇīta yāvat

(Bhāg. 7.5.32)

Do vědomí Kṛṣṇy nemůžeme proniknout, dokud se nedotkneme prachu z lotosových nohou někoho, kdo se stal mahātmou, velkým oddaným. To je počátek odevzdání se. Pán Kṛṣṇa chce, aby se Mu každý odevzdal, a tento proces odevzdání se začíná tím, že se dotkneme lotosových nohou pravého duchovního mistra. Upřímným sloužením pravému duchovnímu mistrovi začínáme svůj duchovní život ve vědomí Kṛṣṇy. Dotknout se lotosových nohou duchovního mistra znamená vzdát se své falešné prestiže a bezdůvodné pýchy na své postavení v hmotném světě. Ti, kdo zůstávají v temnotě hmotné existence kvůli svému rádoby výsadnímu postavení, jako takzvaní vědci a filozofové, jsou ve skutečnosti ateisté. Neznají konečnou příčinu všeho. Přestože jsou zmateni, nechtějí se odevzdat lotosovým nohám někoho, kdo zná věci v jejich pravé podstatě. Jinými slovy, nikdo v sobě neprobudí vědomí Kṛṣṇy vlastními mentálními spekulacemi. Je nutné se odevzdat pravému duchovnímu mistrovi — jedině to nám pomůže.

4.26.21

Verš

purañjana uvāca
nūnaṁ tv akṛta-puṇyās te
bhṛtyā yeṣv īśvarāḥ śubhe
kṛtāgaḥsv ātmasāt kṛtvā
śikṣā-daṇḍaṁ na yuñjate

Synonyma

purañjanaḥ uvāca — Purañjana řekl; nūnam — jistě; tu — potom; akṛta-puṇyāḥ — ti, kdo nejsou zbožní; te — ti; bhṛtyāḥ — služebníci; yeṣu — jimž; īśvarāḥ — jejich páni; śubhe — ó šťastná; kṛta-āgaḥsu — když se dopustili přestupku; ātmasāt — přijímají za vlastní; kṛtvā — tak činí; śikṣā — poučný; daṇḍam — trest; na yuñjate — nedávají.

Překlad

Král Purañjana řekl: Má drahá krásná ženo, služebník, jehož pán přijímá za svého, ale netrestá ho za jeho přestupky, je v nešťastném postavení.

Význam

Ve védské civilizaci se s domácími zvířaty a služebníky zachází stejně jako s vlastními dětmi. Zvířata a děti jsou někdy potrestáni, nikoliv však ze msty, ale z lásky. Stejně tak pán někdy trestá svého služebníka, ne ze msty, ale z lásky, aby ho napravil a ukázal mu správnou cestu. Král Purañjana tedy přijal trest od královny, své manželky, jako milost, kterou mu projevuje. Považoval se za královnina poslušného služebníka. Hněvala se na něho kvůli jeho hříšným činnostem — že odjel do lesa lovit a nechal ji doma samotnou. Král Purañjana tento trest přijal jako projev skutečné lásky své manželky. Stejně tak když člověka trestají zákony přírody, vůle Boha, nemělo by ho to znepokojit. Tak uvažuje skutečný oddaný. Když se oddaný dostane do nepříjemné situace, pokládá to za milost Nejvyššího Pána.

tat te 'nukampāṁ susamīkṣamāṇo
bhuñjāna evātma-kṛtaṁ vipākam
hṛd-vāg-vapurbhir vidadhan namas te
jīveta yo mukti-pade sa dāya-bhāk

(Bhāg. 10.14.8)

Tento verš uvádí, že oddaný přijímá všechny zvraty ve svém životě jako požehnání od Pána a vzdává Mu za ně ještě více poklon a modliteb, neboť si myslí, že si trest zaslouží za své minulé špatné činy a že ho Pán trestá velice mírně. Trest, který člověku udělí stát nebo Bůh za jeho provinění, je ve skutečnosti pro jeho dobro. V Manu-saṁhitě je řečeno, že král, který odsoudí vraha k smrti, je velice milostivý, protože trestem v tomto životě se vrah zbaví svých hříšných reakcí a v příštím životě se narodí zbavený všech hříchů. Když člověk přijme trest jako odměnu od svého pána, získá dostatečnou inteligenci, aby již stejnou chybu neopakoval.

4.26.22

Verš

paramo ’nugraho daṇḍo
bhṛtyeṣu prabhuṇārpitaḥ
bālo na veda tat tanvi
bandhu-kṛtyam amarṣaṇaḥ

Synonyma

paramaḥ — nejvyšší; anugrahaḥ — milost; daṇḍaḥ — trest; bhṛtyeṣu — služebníkům; prabhuṇā — od pána; arpitaḥ — udělený; bālaḥ — hloupý; na — ne; veda — ví; tat — to; tanvi — ó štíhlá dívko; bandhu-kṛtyam — povinnost přítele; amarṣaṇaḥ — rozhněvaný.

Překlad

Má drahá štíhlá dívko, když pán trestá svého služebníka, služebník to má přijmout jako velkou milost. Ten, kdo se rozzlobí, je nepochybně velice hloupý, neboť neví, že taková je povinnost přítele.

Význam

Je řečeno, že když hlupákovi dáme dobrou radu, obvykle ji nedokáže přijmout a místo toho se rozzlobí. Takový hněv se přirovnává k hadímu jedu — jestliže hada krmíme mlékem a banány, jeho jedu pouze přibude. Když had dostane dobré jídlo, nezačne být soucitný a umírněný, ale pouze se tím posílí jeho jed. Stejně tak když poučujeme hlupáka, nenapraví se, ale naopak se rozzlobí.

4.26.23

Verš

sā tvaṁ mukhaṁ sudati subhrv anurāga-bhāra-
vrīḍā-vilamba-vilasad-dhasitāvalokam
nīlālakālibhir upaskṛtam unnasaṁ naḥ
svānāṁ pradarśaya manasvini valgu-vākyam

Synonyma

sā — to (ty, má manželko); tvam — ty; mukham — tvůj obličej; su-dati — s krásnými zuby; su-bhru — s nádherným obočím; anurāga — připoutanost; bhāra — obtěžkaný; vrīḍā — ženský stud; vilamba — klopíš; vilasat — zářící; hasita — usměvavý; avalokam — pohledy; nīla — namodralé; alaka — vlasy; alibhiḥ — jako včely; upaskṛtam — tak krásná; unnasam — zdvižený nos; naḥ — mně; svānām — který jsem tvůj; pradarśaya — prosím ukaž; manasvini — ó rozvážná paní; valgu-vākyam — se sladkými slovy.

Překlad

Má drahá ženo, máš překrásné zuby a díky svým přitažlivým rysům vypadáš velice rozvážná. Prosím, dej stranou svůj hněv, buď ke mně milostivá a usměj se na mě s láskyplnou náklonností. Úsměv na tvém krásném obličeji, tvé vlasy, nádherné jako modrá barva, tvůj zdvižený nos a tvá sladká slova tě dělají v mých očích ještě krásnější, a tak mě ještě více přitahuješ a zavazuješ si mne. Jsi má ctihodná paní.

Význam

Zženštilý manžel, kterého přitahuje vnější krása jeho manželky, se snaží jednat jako její poslušný služebník. Śrīpāda Śaṅkarācārya proto radí, abychom se nenechali upoutat kusem masa a krve. Jistý příběh vypráví, jak se kdysi jeden muž dvořil krásné ženě, která ho velice přitahovala. Byl tak neodbytný, že vymyslela plán, jak mu ukáže složky své krásy. Sjednala si s ním schůzku a před tím si vzala silné projímadlo, takže celý den a noc měla průjem. Své výkaly shromažďovala v hrnci. Když za ní příštího večera její nápadník přišel, byla velice ošklivá a vyzáblá. Ptal se jí na ženu, se kterou se měl sejít, a ona řekla: “To jsem já.” Muž jí to nechtěl věřit, protože nevěděl, že všechnu svoji krásu ztratila kvůli silnému projímadlu, které ji nutilo vyměšovat ve dne v noci. Když se s ní začal dohadovat, řekla mu, že není krásná, protože oddělila složky své krásy. Ptal se, jak to provedla, a ona odpověděla: “Pojď, já ti je ukážu.” A ukázala mu hrnec plný tekutých výkalů a zvratků. Tak si muž uvědomil, že krásná žena je jen kus hmoty složený z krve, výkalů, moči a dalších nechutných látek. Taková je skutečnost, ale ve stavu iluze se muž nechá okouzlit iluzorní krásou a stane se obětí māyi.

Král Purañjana prosil královnu, aby obnovila svoji původní krásu. Snažil se ji oživit, stejně jako se živá bytost snaží oživit své původní vědomí, vědomí Kṛṣṇy, které je velice krásné. Všechnu královninu krásu lze přirovnat ke kráse vědomí Kṛṣṇy. Když se člověk vrátí ke svému původnímu vědomí Kṛṣṇy, ustálí se a jeho život bude úspěšný.

4.26.24

Verš

tasmin dadhe damam ahaṁ tava vīra-patni
yo ’nyatra bhūsura-kulāt kṛta-kilbiṣas tam
paśye na vīta-bhayam unmuditaṁ tri-lokyām
anyatra vai mura-ripor itaratra dāsāt

Synonyma

tasmin — jemu; dadhe — dám; damam — trest; aham — já; tava — tobě; vīra-patni — ó manželko hrdiny; yaḥ — tomu, kdo; anyatra — kromě; bhū-sura-kulāt — ze skupiny polobohů na této Zemi (brāhmaṇů); kṛta — učinil; kilbiṣaḥ — přestupek; tam — jeho; paśye — vidím; na — ne; vīta — beze; bhayam — strachu; unmuditam — bez úzkosti; tri-lokyām — ve třech světech; anyatra — jinde; vai — jistě; mura-ripoḥ — Murova nepřítele (Kṛṣṇy); itaratra — na druhou stranu; dāsāt — než služebníka.

Překlad

Ó manželko hrdiny, řekni mi prosím, jestli se proti tobě někdo dopustil něčeho zlého. Nenáleží-li mezi brāhmaṇy, čeká ho ode mě přísný trest. Kromě služebníka Muraripua (Kṛṣṇy) neprominu nikomu v těchto třech světech ani mimo ně. Nikdo se nemůže cítit bezpečný poté, co tě urazil, neboť jsem připravený ho potrestat.

Význam

Brāhmaṇa — to znamená člověk kvalifikovaný k tomu, aby pochopil Absolutní Pravdu, neboli příslušník nejinteligentnější společenské třídy — a také oddaný Pána Kṛṣṇy, který je známý jako Muradviṣa, nepřítel démona jménem Mura, nepodléhají ve védské civilizaci pravidlům a usměrněním státu. Každého, kdo poruší státní zákony, může vláda potrestat — kromě brāhmaṇů a vaiṣṇavů. Brāhmaṇové a vaiṣṇavové nikdy nepřestupují zákony státu a přírody, protože dobře vědí, jaké reakce potom následují. A i když někdy tyto zákony zdánlivě přestoupí, král je nemá trestat. Tento pokyn dal Nārada Muni králi Prācīnabarhiṣatovi. Král Purañjana představoval krále Prācīnabarhiṣata, jehož Nārada Muni takto upomínal na jeho předka, Mahārāje Pṛthua, který nikdy brāhmaṇy a vaiṣṇavy netrestal.

Naši čistou inteligenci neboli čisté vědomí Kṛṣṇy znečišťují hmotné činnosti. Čisté vědomí lze oživit prostřednictvím obětí, zbožných činností, rozdávání milodarů atd., ale když někdo své vědomí Kṛṣṇy znečistí přestupkem proti brāhmaṇovi či vaiṣṇavovi, je velice obtížné ho oživit. Śrī Caitanya Mahāprabhu označil přestupek proti vaiṣṇavovi (vaiṣṇava-aparādha) jako “přestupek šíleného slona”. Měli bychom si dát velký pozor, abychom se proti vaiṣṇavovi či brāhmaṇovi neprohřešili. I velkého yogīna Durvāsu pronásledovala Sudarśana cakra, když urazil vaiṣṇavu Mahārāje Ambarīṣe, který nebyl ani brāhmaṇou, ani sannyāsīnem, ale obyčejným hospodářem. Byl však vaiṣṇavou, a proto byl Durvāsā Muni potrestán.

Závěr je, že pokud naše vědomí Kṛṣṇy pokrývají hmotné hříchy, můžeme je jednoduše odstranit zpíváním Hare Kṛṣṇa mantry. Znečistíme-li však své vědomí Kṛṣṇy přestupkem proti brāhmaṇovi či vaiṣṇavovi, nemůžeme ho oživit, dokud svůj hřích náležitě neodčiníme tím, že dotyčného brāhmaṇu či vaiṣṇavu osobně uspokojíme. To musel učinit Durvāsa Muni, který se Mahārājovi Ambarīṣovi odevzdal. Vaiṣṇava-aparādha se nedá odčinit jiným způsobem než tak, že poprosíme o odpuštění vaiṣṇavu, proti němuž jsme se prohřešili.

4.26.25

Verš

vaktraṁ na te vitilakaṁ malinaṁ viharṣaṁ
saṁrambha-bhīmam avimṛṣṭam apeta-rāgam
paśye stanāv api śucopahatau sujātau
bimbādharaṁ vigata-kuṅkuma-paṅka-rāgam

Synonyma

vaktram — tvář; na — nikdy; te — tvoje; vitilakam — neozdobená; malinam — nečistá; viharṣam — zasmušilá; saṁrambha — hněvem; bhīmam — nebezpečná; avimṛṣṭam — bez lesku; apeta-rāgam — bez lásky; paśye — viděl jsem; stanau — tvá ňadra; api — také; śucā-upahatau — mokrá od slz; su-jātau — tak pěkné; bimba-adharam — červené rty; vigata — bez; kuṅkuma-paṅka — šafránová; rāgam — barva.

Překlad

Má drahá ženo, dodnes jsem neviděl tvoji tvář bez ozdob z tilaku. Nikdy jsi nebyla tak zasmušilá, bez lesku a bez lásky. Také jsem nikdy neviděl tvá krásná ňadra smáčená slzami z tvých očí a nikdy dříve jsem neviděl tvé rty, které jsou obvykle červené jako plod bimba, bez jejich rudého odstínu.

Význam

Každá žena vypadá velmi krásná, když ji zdobí tilak a rumělka. Když si žena obarví rty načervenalým šafránem či rumělkou, je obvykle velice přitažlivá. Když však naše vědomí a inteligence postrádají zářivé myšlenky o Kṛṣṇovi, jsou zasmušilé a bez lesku, a to do té míry, že bez ohledu na bystrou inteligenci nemůžeme z ničeho získat prospěch.

4.26.26

Verš

tan me prasīda suhṛdaḥ kṛta-kilbiṣasya
svairaṁ gatasya mṛgayāṁ vyasanāturasya
kā devaraṁ vaśa-gataṁ kusumāstra-vega-
visrasta-pauṁsnam uśatī na bhajeta kṛtye

Synonyma

tat — proto; me — ke mně; prasīda — buď laskavá; su-hṛdaḥ — důvěrný přítel; kṛta-kilbiṣasya — páchal hříšné činnosti; svairam — nezávisle; gatasya — kdo odjel; mṛgayām — lovit; vyasana-āturasya — ovlivněný hříšnou touhou; kā — která žena; devaram — manžela; vaśa-gatam — pod její vládou; kusuma-astra-vega — zasažený šípem Amora; visrasta — rozptýlená; pauṁsnam — jeho trpělivost; uśatī — velice krásná; na — nikdy; bhajeta — objala by; kṛtye — náležitou povinností.

Překlad

Má drahá královno, s hříšnou touhou jsem odjel do lesa lovit, aniž bych se tě ptal. Uznávám, že jsem se vůči tobě zachoval špatně. Přesto bys měla být se mnou spokojená, když uvážíš, že jsem tvůj nejdůvěrnější podřízený. Jsem velice smutný, ale zároveň chtivý, protože mě Amor zasáhl svým šípem. Která krásná žena by se zřekla svého chtivého manžela a odmítla se s ním spojit?

Význam

Muž i žena touží jeden po druhém — to je základní princip hmotné existence. Ženy obvykle dbají na svoji krásu, aby byly neustále přitažlivé pro své chtivé manžely. Když takový muž přijde za svou manželkou, žena využije jeho útočnosti a užívá si života. Téměř každá žena je velice chtivá, a když na ni naléhá nějaký muž — ať už její manžel nebo někdo jiný — obvykle ji to těší. Jinými slovy, když náležitě využijeme svoji inteligenci, potom si intelekt a inteligentní člověk užívají jeden druhého a jsou velice spokojeni. Śrīmad-Bhāgavatam (7.9.45) praví:

yan maithunādi-gṛhamedhi-sukhaṁ hi tucchaṁ
kaṇḍūyanena karayor iva duḥkha-duḥkham

Skutečným štěstím karmīch je sex. Odcházejí z domova těžce pracovat, a aby si svou práci vynahradili, vrací se domů užívat si sexu. Král Purañjana odjel do lesa na lov a po své namáhavé práci se vrátil domů, aby mohl mít sex. Žije-li muž mimo domov a tráví týden ve městě či někde jinde, na konci týdne je velice dychtivý vrátit se domů a užívat si sexu se svou manželkou. To potvrzuje Śrīmad-Bhāgavatam: yan maithunādi-gṛhamedhi-sukhaṁ hi tuccham. Karmī těžce pracují pouze proto, aby si užívali sexu. Moderní lidská společnost zdokonalila materialistický způsob života tím, že mnoha způsoby prosazuje neomezený sex. To je nejlépe vidět v západním světě.

Takto končí Bhaktivedantovy výklady k dvacáté šesté kapitole čtvrtého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Král Purañjana jede do lesa na lov a jeho královna se zlobí”.

KAPITOLA DVACÁTÁ SEDMÁ

Caṇḍavega útočí na město krále Purañjany; charakter Kālakanyi

4.27.1

Verš

nārada uvāca
itthaṁ purañjanaṁ sadhryag
vaśamānīya vibhramaiḥ
purañjanī mahārāja
reme ramayatī patim

Synonyma

nāradaḥ uvāca — Nārada pravil; ittham — takto; purañjanam — krále Purañjanu; sadhryak — zcela; vaśamānīya — podmanila si; vibhramaiḥ — svým půvabem; purañjanī — manželka krále Purañjany; mahā-rāja — ó králi; reme — užívala si; ramayatī — plně uspokojovala; patim — svého manžela.

Překlad

Velký mudrc Nārada pokračoval: Můj milý králi, poté, co manželka krále Purañjany svého manžela různými způsoby zmátla a přivedla pod svoji vládu, plně ho uspokojila a užívala si s ním sexu.

Význam

Když král Purañjana ukončil svůj lov, vrátil se z lesa domů a poté, co se občerstvil koupelí a dobrým jídlem, vydal se hledat svoji manželku. Když ji viděl, jak leží na zemi, bez postele a náležitého oděvu, jako by byla zanedbaná, velice ho to zarmoutilo. Poté zjistil, že ho přitahuje, a začal si užívat její společnosti. Živá bytost v hmotném světě se podobně věnuje hříšným činnostem, které lze přirovnat k lovu krále Purañjany v lese.

Proti hříšnému životu lze působit různými náboženskými metodami, jako je yajña, vrata a dāna — vykonávání obětí, přijetí určitého náboženského slibu a dávání milodarů. Tak se může člověk zbavit reakcí za hříšný život a zároveň probudit své původní vědomí Kṛṣṇy. Tím, že se král Purañjana vrátil domů, vykoupal, dobře najedl, osvěžil a nalezl svou manželku, dostal se do svého dobrého vědomí v rodinném životě. Jinými slovy, systematický rodinný život podle pokynů Ved je lepší než nezodpovědný hříšný život. Když se manželé spojí ve vědomí Kṛṣṇy a pokojně spolu žijí, je to velice pěkné. Je-li však manžel příliš přitahován ke své ženě a zapomíná na své prvořadé životní povinnosti, začne se znovu zaplétat do materialistického života. Śrīla Rūpa Gosvāmī proto doporučuje: anāsaktasya viṣayān (Bhakti-rasāmṛta-sindhu 1.2.255). Manželé mohou žít spolu za účelem pokroku v duchovním životě, aniž by přitom ulpívali na sexu. Manžel se má věnovat oddané službě a manželka má být věrná a zbožná, jak předepisují védské pokyny. Takové spojení je velice dobré. Lpí-li však manžel příliš na své ženě kvůli sexu, je to velice nebezpečná situace. Ženy mají obvykle silné sexuální sklony. Je přímo řečeno, že sexuální touha ženy je devětkrát silnější než sexuální touha muže. Mužovou povinností je proto udržovat si ženu pod svou vládou tím, že ji uspokojuje, dává jí ozdoby, dobré jídlo, pěkné šaty a zaměstnává ji náboženskými činnostmi. Žena by samozřejmě měla mít několik dětí, aby muže nerozptylovala. Je-li však muž přitahován k ženě pouze za účelem sexuálního požitku, rodinný život je odporný.

Velký politik Cāṇakya Paṇḍita říkal: bhāryā rūpavatī śatruḥ — krásná manželka je nepřítel. Každá žena je v očích svého manžela samozřejmě velice krásná. Druhým se příliš krásná zdát nemusí, ale pro manžela, kterého velice přitahuje, je vždy nádherná. Z toho je zřejmé, že je k ní příliš poután. Toto okouzlení se zakládá na sexu. Celý svět je uchvácen dvěma kvalitami hmotné přírody — rajo-guṇou a tamo-guṇou, vášní a nevědomostí. Ženy jsou obvykle velice vášnivé a méně inteligentní, a muž by proto neměl jejich vášni a nevědomosti podléhat. Vykonáváním bhakti-yogy neboli oddané služby může člověk dosáhnout kvality dobra. Dokáže-li manžel, jenž je na úrovni dobra, ovládat svoji manželku, která je ve vášni a nevědomosti, žena z toho získá prospěch. Zapomene na své přirozené sklony k vášni a nevědomosti a bude svému manželovi, který je v kvalitě dobra, poslušná a věrná. Takový život je velice vítaný. Inteligence muže a ženy pak velice pěkně spolupracují a oba manželé mohou dělat pokrok směrem k duchovní realizaci. Dostane-li se však manžel pod vládu své ženy, vzdá se své kvality dobra a podřídí se kvalitám vášně a nevědomosti. Tím se celá rodinná situace znečistí.

Závěr zní, že rodinný život je lepší než hříšný život bez zodpovědnosti, ale pokud se v něm manžel poddá své manželce, znovu se zaplete do materialistického života, a to prohloubí jeho hmotné otroctví. Z toho důvodu védský systém muži doporučuje v jistém věku odejít od rodiny a přijmout stav vānaprastha a poté sannyāsa.

4.27.2

Verš

sa rājā mahiṣīṁ rājan
susnātāṁ rucirānanām
kṛta-svastyayanāṁ tṛptām
abhyanandad upāgatām

Synonyma

saḥ — on; rājā — král; mahiṣīm — královnu; rājan — ó králi; su-snātām — krásně vykoupanou; rucira-ānanām — přitažlivý obličej; kṛta-svasti-ayanām — s příznivými šaty a ozdobami; tṛptām — spokojenou; abhyanandat — uvítal; upāgatām — když přišla.

Překlad

Královna se vykoupala, oblékla si krásné, příznivé šaty a hezky se ozdobila. Poté, co se najedla a byla plně spokojena, vrátila se ke králi. Když král spatřil její nádherně ozdobenou přitažlivou tvář, uvítal ji s naprostou oddaností.

Význam

Ženy mají ve zvyku krásně se odívat pěknými šaty a zdobit se šperky. Někdy dokonce nosí květy ve vlasech. Strojí se zvláště navečer, protože tehdy přichází domů manžel po celodenní těžké práci. Povinností manželky je velice pěkně se obléci, aby svého muže, který se vrací domů, upoutala hezkými šaty a čistotou, a tak ho uspokojila. Manželka dává inspiraci ke všem dobrým rozhodnutím. Když muž vidí svoji ženu pěkně oblečenou, může jasně uvažovat o rodinných záležitostech. Kdyby si s rodinou musel dělat příliš mnoho starostí, nemohl by dobře plnit své rodinné povinnosti. Manželka má být proto zdrojem inspirace a udržovat manželovu inteligenci v dobrém stavu, aby mohli společně a bez potíží řešit všechny otázky rodinného života.

4.27.3

Verš

tayopagūḍhaḥ parirabdha-kandharo
raho ’numantrair apakṛṣṭa-cetanaḥ
na kāla-raṁho bubudhe duratyayaṁ
divā niśeti pramadā-parigrahaḥ

Synonyma

tayā — královnou; upagūḍhaḥ — obejmutý; parirabdha — objal; kandharaḥ — ramena; rahaḥ — na osamělém místě; anumantraiḥ — žertovnými slovy; apakṛṣṭa-cetanaḥ — s degradovaným vědomím; na — ne; kāla-raṁhaḥ — plynutí času; bubudhe — byl si vědom; duratyayam — nemožné překonat; divā — den; niśā — noc; iti — takto; pramadā — ženou; parigrahaḥ — okouzlený.

Překlad

Královna Purañjanī krále objala a on to opětoval tím, že ji také obejmul kolem ramen. Takto se na osamělém místě navzájem bavili žertovnými slovy. Krále Purañjanu jeho krásná manželka okouzlila a opustil ho zdravý rozum. Zapomněl, že plynoucí dny a noci zkracují délku jeho života bez jakéhokoliv užitku.

Význam

V tomto verši je velice důležité slovo pramadā. Krásná žena je pro svého manžela jistě povzbuzením, ale zároveň je také příčinou jeho degradace. Slovo pramadā znamená “ta, která povzbuzuje”, ale i “ta, která připravuje o rozum”. Hospodář obvykle nebere plynoucí dny a noci příliš vážně. Pro člověka v nevědomosti je normální, že přicházejí dny a po nich noci. To je zákon hmotné přírody. Člověk v nevědomosti ale neví, že když slunce brzy ráno vychází, začíná mu ukrajovat ze zbytku jeho života. Den za dnem se tak jeho život krátí a hloupý člověk zapomíná na povinnost lidské životní podoby. Místo toho tráví čas tím, že si na osamělém místě užívá se svou manželkou. Taková situace se nazývá apakṛṣṭa-cetana neboli degradované vědomí. Lidského vědomí se má využít za účelem pozdvihnutí se na úroveň vědomí Kṛṣṇy. Je-li však někdo příliš poután ke své manželce a rodinným záležitostem, nebere vědomí Kṛṣṇy příliš vážně. Tím se degraduje, neboť neví, že jedinou vteřinu života si nekoupí zpátky ani za milióny dolarů. Největší ztrátou v životě je trávit čas bez pochopení Kṛṣṇy. Každý okamžik svého života bychom měli správně využít a správným využitím času je zvýšit naši oddanou službu Pánu. Bez ní jsou všechny životní činnosti pouhou ztrátou času. Śrama eva hi kevalam. Pouhým “poctivým plněním svých povinností” nezískáme v životě žádný prospěch. Śrīmad-Bhāgavatam (1.2.8) to potvrzuje:

dharmaḥ svanuṣṭhitaḥ puṁsāṁ
viṣvaksena-kathāsu yaḥ
notpādayed yadi ratiṁ
śrama eva hi kevalam

Když jsme dokonale plnili své předepsané povinnosti, ale neudělali jsme žádný pokrok ve vědomí Kṛṣṇy, znamená to, že jsme pouze promarňovali čas bezcennou prací.

4.27.4

Verš

śayāna unnaddha-mado mahā-manā
mahārha-talpe mahiṣī-bhujopadhiḥ
tām eva vīro manute paraṁ yatas
tamo-’bhibhūto na nijaṁ paraṁ ca yat

Synonyma

śayānaḥ — ležel; unnaddha-madaḥ — stále více ovlivněn iluzí; mahā-manāḥ — s vyvinutým vědomím; mahā-arha-talpe — na honosném lůžku; mahiṣī — královny; bhuja — paže; upadhiḥ — polštář; tām — ji; eva — jistě; vīraḥ — hrdina; manute — považoval; param — cíl života; yataḥ — z čehož; tamaḥ — nevědomostí; abhibhūtaḥ — zahalený; na — ne; nijam — své skutečné já; param — Nejvyšší Osobnost Božství; ca — a; yat — co.

Překlad

Přestože měl král Purañjana vysoce vyvinuté vědomí, byl více a více ovlivňován iluzí a neustále ležel s hlavou na polštáři manželčiných paží—pokládal ženu za konečný cíl svého života. Jelikož ho zahalila kvalita nevědomosti, nechápal význam seberealizace, své vlastní já, ani Nejvyšší Osobnost Božství.

Význam

Lidský život je určen k seberealizaci. Ze všeho nejdříve musí člověk realizovat své vlastní já, které je v tomto verši označené slovem nijam. Potom musí pochopit nebo realizovat Nadduši neboli Paramātmu, Nejvyšší Osobnost Božství. Je-li však příliš hmotně připoutaný, žena je pro něho vším. To je základní princip hmotné připoutanosti. V takovém stavu člověk nedokáže realizovat ani své vlastní já, ani Nejvyšší Osobnost Božství. Ve Śrīmad-Bhāgavatamu (5.5.2) se proto říká: mahat-sevāṁ dvāram āhur vimuktes tamo-dvāraṁ yoṣitāṁ saṅgi-saṅgam. Stýká-li se člověk s mahātmy neboli oddanými, cesta osvobození je pro něho volná. Je-li však příliš připoutaný k ženám nebo k lidem, kteří lpí na ženách — to znamená, že je závislý na ženách přímo nebo nepřímo — otevírá si tamo-dvāram, dveře do nejtemnějších oblastí pekelného života.

Král Purañjana byl velká duše, měl vysoce vyvinutou inteligenci a vědomí, ale jelikož příliš lpěl na ženách, celé jeho vědomí bylo zastřené. V moderní době mají lidé vědomí zastřené vínem, ženami a masem, a proto nejsou schopni dělat žádný pokrok v seberealizaci. Prvním krokem v seberealizaci je vědět: “Jsem duše, která se liší od těla.” Ve druhém stádiu seberealizace člověk dochází k poznání, že každá duše, každá individuální živá bytost, je nedílnou částí Nejvyšší Duše, Paramātmy neboli Nejvyšší Osobnosti Božství. To potvrzuje Bhagavad-gītā (15.7):

mamaivāṁśo jīva-loke
jīva-bhūtaḥ sanātanaḥ
manaḥ-ṣaṣṭhānīndriyāṇi
prakṛti-sthāni karṣati

“Živé bytosti v tomto podmíněném světě jsou Mé věčné dílčí části. Žijí podmíněným životem, a proto těžce bojují se šesti smysly, k nimž patří i mysl.”

Všechny živé bytosti jsou nedílné části Nejvyššího Pána. V současné civilizaci se bohužel mužům i ženám dovoluje, aby od samého začátku života přitahovali jeden druhého, a proto jsou naprosto neschopni dosáhnout seberealizace. Nevědí, že bez seberealizace prožívají největší ztrátu v lidské životní podobě. Neustále myslet na ženu v srdci je stejné jako lehat si s ní do luxusní postele. Srdce je postel, a to ta nejcennější. Když muž myslí na ženy a peníze, uléhá, aby spočinul na pažích své milované ženy či manželky. Takto se přehnaně věnuje sexu, a je proto nezpůsobilý pro seberealizaci.

4.27.5

Verš

tayaivaṁ ramamāṇasya
kāma-kaśmala-cetasaḥ
kṣaṇārdham iva rājendra
vyatikrāntaṁ navaṁ vayaḥ

Synonyma

tayā — s ní; evam — takto; ramamāṇasya — užíval si; kāma — plné chtíče; kaśmala — hříšné; cetasaḥ — jeho srdce; kṣaṇa-ardham — v polovině okamžiku; iva — jako; rāja-indra — ó králi; vyatikrāntam — vypršel; navam — nový; vayaḥ — život.

Překlad

Můj milý králi Prācīnabarhiṣate, takto si král Purañjana se srdcem plným chtíče a hříšných reakcí užíval s manželkou sexu, a tak jeho nový život a mládí vypršely v polovině okamžiku.

Význam

Śrīla Govinda dāsa Ṭhākura zpívá:

e-dhana, yauvana, putra, parijana,
ithe ki āche paratīti re
kamala-dala-jala, jīvana ṭalamala,
bhaja huṁ hari-pada nīti re

V této sloce Śrīla Govinda dāsa říká, že užívání si mládí není ve skutečnosti žádná blaženost. V mládí člověka posedne chtíč užívat si všech druhů smyslových předmětů. Smyslové předměty jsou: podoba, chuť, vůně, dotek a zvuk. Moderní vědecký rozvoj civilizace propaguje, abychom si jich neomezeně užívali. Mladí lidé velice rádi vidí nějakou nádhernou podobu, poslouchají světské zprávy z rádia nebo písně pro uspokojení smyslů, čichají příjemnou vůni pěkných květin, dotýkají se jemného těla a ňader mladé ženy a postupně také jejích pohlavních orgánů. To vše je rovněž velice příjemné zvířatům, a proto v lidské společnosti platí omezení v užívání si pěti smyslových předmětů. Pokud je člověk nedodržuje, není o nic lepší než zvíře.

V tomto verši je výslovně uvedeno: kāma-kaśmala-cetasaḥ — vědomí krále Purañjany znečišťovaly chtivé touhy a hříšné činnosti. V minulém verši je řečeno, že i když měl Purañjana vysoce vyvinuté vědomí, uléhal se svou manželkou na měkké lože. To naznačuje, že příliš holdoval sexu. Dále jsou zde významná slova navaṁ vayaḥ, která označují období mládí od šestnácti do třiceti let. Těchto třináct nebo patnáct let života představuje období, ve kterém si lze velice silně užívat smyslů. Když člověk dosáhne tohoto věku, myslí si, že si bude moci užívat smyslů neustále, ale jak se říká: “čas na nikoho nečeká,” a mládí rychle uplyne. Ten, kdo v mládí pouze promarňuje život hříšnými činnostmi, bude zklamaný a rozčarovaný, až jeho krátké období mládí skončí. Hmotné požitky mládí jsou zvláště příjemné tomu, kdo neprošel žádnou duchovní přípravou. Je-li člověk vychován pouze v tělesném pojetí života, bude zklamán, protože jeho tělesný smyslový požitek během nějakých čtyřiceti let skončí. Po čtyřiceti letech bude rozčarován, protože nebude mít žádné duchovní poznání. Takovému člověku mládí uplyne v polovině okamžiku. Rozkoš krále Purañjany, kterou nacházel v sexu se svou manželkou, tedy velice rychle vyprchala.

Kāma-kaśmala-cetasaḥ také vyjadřuje, že v lidské životní podobě přírodní zákony nedovolují neomezený smyslový požitek. Pokud si člověk bez omezení užívá smyslů, vede hříšný život. Zvířata nepřekračují zákony přírody. Například sexuální pud je u zvířat velice silný během určitých měsíců v roce. Lev je mocné zvíře, živí se masem a má velikou sílu, ale sex má pouze jednou do roka. Podle náboženských pokynů má muž dovolený sex pouze jednou měsíčně, po skončení menstruačního období jeho manželky, a je-li manželka těhotná, nemá sex dovolený vůbec. To je zákon pro lidské bytosti. Muž smí mít více než jednu manželku, protože nemůže mít sex, když je žena těhotná. Chce-li si užívat sexu v tuto dobu, může jít za jinou manželkou, která není těhotná. Tyto zákony jsou uvedené v Manu-saṁhitě a dalších písmech.

Tato písma a zákony jsou určeny pro lidské bytosti. Pokud tedy někdo tyto zákony narušuje, hřeší. Závěr je, že neomezený smyslový požitek znamená hříšné činnosti. Nedovolený sex je sex v rozporu se zákony písem, a když člověk porušuje zákony písem neboli Ved, páchá hříšné činnosti. Ten, kdo holduje hříšným činnostem, nemůže změnit své vědomí. Naším skutečným posláním je změnit kaśmala, hříšné vědomí, ve vědomí Kṛṣṇy, nejčistší vědomí. Jak potvrzuje Bhagavad-gītā (paraṁ brahma paraṁ dhāma pavitraṁ paramaṁ bhavān), Kṛṣṇa je nejčistší, a když obrátíme své vědomí od hmotného požitku ke Kṛṣṇovi, očistíme se. To je postup, který doporučil Pán Caitanya Mahāprabhu jako čištění zrcadla srdce (ceto-darpaṇa-mārjanam).

4.27.6

Verš

tasyām ajanayat putrān
purañjanyāṁ purañjanaḥ
śatāny ekādaśa virāḍ
āyuṣo ’rdham athātyagāt

Synonyma

tasyām — s ní; ajanayat — zplodil; putrān — synů; purañjanyām — s Purañjanī; purañjanaḥ — král Purañjana; śatāni — stovek; ekādaśa — jedenáct; virāṭ — ó králi; āyuṣaḥ — života; ardham — polovinu; atha — takto; atyagāt — strávil.

Překlad

Velký mudrc Nārada řekl dále králi Prācīnabarhiṣatovi: Ó ty, který máš dlouhý život (virāṭ), král Purañjana takto zplodil v lůně své ženy Purañjanī 1 100 synů. Těmito činnostmi však vyčerpal polovinu svého života.

Význam

V tomto verši je několik významných slov, jako například ekādaśa śatāni. Purañjana zplodil v lůně své manželky 1 100 synů, a tak vyčerpal polovinu svého života. Každý muž dělá prakticky totéž. Žije-li sto let, do padesáti let v manželství pouze plodí děti. V současné době se lidé bohužel ani nedožívají sta let, nicméně plodí děti až do šedesáti. Dále je významné, že dříve lidé plodili sto až dvě stě synů a dcer. Jak uvidíme v dalším verši, král Purañjana přivedl na svět nejen 1 100 synů, ale také 110 dcer. V současné době nikdo nemůže mít tolik dětí. Namísto toho se lidé ze všech sil snaží zabránit vzrůstu obyvatelstva antikoncepčními prostředky.

Nikde ve védské literatuře se nedočteme, že by lidé dříve používali antikoncepční prostředky, přestože měli stovky dětí. Bránit vzrůstu obyvatelstva pomocí antikoncepce je další hříšná činnost, ale v tomto věku Kali jsou lidé tak hříšní, že se nestarají o budoucí reakce za své hříšné životy. Král Purañjana uléhal se svou manželkou Purañjanī a plodil mnoho dětí, ale nikde se v těchto verších neuvádí, že by používal antikoncepční prostředky. Ve védských písmech se jako antikoncepce doporučuje omezit sex. Člověk nesmí neomezeně holdovat sexu a používat metody pro zamezení početí. Má-li muž dobré vědomí, dohodne se se svou zbožnou manželkou a poté za pomoci inteligence zvýší svoji schopnost oceňovat hodnotu života. Jinými slovy, má-li muž to štěstí, že má dobrou a zodpovědnou manželku, může po dohodě s ní dojít k zavěru, že lidský život je určen pro rozvoj vědomí Kṛṣṇy, a ne pro plození mnoha dětí. Děti se nazývají pariṇāma neboli “vedlejší produkty”, a když se člověk poradí se svou dobrou inteligencí, uvědomí si, že jeho vedlejším produktem by mělo být rozšíření jeho vědomí Kṛṣṇy.

4.27.7

Verš

duhitṝr daśottara-śataṁ
pitṛ-mātṛ-yaśaskarīḥ
śīlaudārya-guṇopetāḥ
paurañjanyaḥ prajā-pate

Synonyma

duhitṝḥ — dcery; daśa-uttara — o deset více než; śatam — sto; pitṛ — jako otec; mātṛ — a matka; yaśaskarīḥ — slavné; śīla — dobré chování; audārya — velkodušnost; guṇa — dobré vlastnosti; upetāḥ — měly; paurañjanyaḥ — Purañjanovy dcery; prajā-pate — ó Prajāpati.

Překlad

Ó Prajāpati, králi Prācīnabarhiṣate, král Purañjana zplodil také 110 dcer. Všechny byly stejně slavné jako jejich otec a matka. Byly vznešené, velkodušné a měly řadu dalších dobrých vlastností.

Význam

Děti počaté podle pravidel a usměrnění písem jsou obvykle stejně dobré jako jejich otec a matka, ale děti narozené nezákonným způsobem se většinou stávají varṇa-saṅkarou. Lidé z kategorie varṇa-saṅkara jsou nezodpovědní vůči rodině, společnosti, a dokonce i vůči sobě samotným. Dříve se bránilo vzrůstu takového nechtěného obyvatelstva používáním očistné metody zvané garbhādhāna-saṁskāra, “obřadné početí”. Z tohoto verše vidíme, že ačkoliv měl král Purañjana mnoho dětí, nebyly varṇa-saṅkarou. Všechny byly dobrými dětmi s ušlechtilým chováním a měly kladné vlastnosti jako jejich otec a matka.

I když přivedeme na svět mnoho dobrých dětí, naši touhu po sexu, který by překračoval předepsanou metodu, je třeba považovat za hříšnou. Příliš mnoho požitku kteréhokoliv ze smyslů (nejen sexuálního požitku) ústí do hříšných činností. Proto je třeba se na konci života stát svāmīm nebo gosvāmīm. Do padesáti let může člověk plodit děti, ale po padesáti s tím musí skončit a přijmout stav vānaprastha. Musí odejít z domova a potom se stát sannyāsīnem. Sannyāsī má titul svāmī nebo gosvāmī, což znamená, že se zcela vyhýbá smyslovému požitku. Nikdo by neměl vstupovat do stavu sannyāsa z pouhého rozmaru — musí být plně přesvědčen o tom, že dokáže udržet pod kontrolou své touhy po smyslovém požitku. Rodina krále Purañjany byla samozřejmě velice šťastná. Jak je uvedeno v těchto verších, měl 1 100 synů a 110 dcer. Každý chce mít více synů než dcer, a jelikož dcer bylo méně než synů, je zřejmé, že rodinný život krále Purañjany byl příjemný a pohodlný.

4.27.8

Verš

sa pañcāla-patiḥ putrān
pitṛ-vaṁśa-vivardhanān
dāraiḥ saṁyojayām āsa
duhitṝḥ sadṛśair varaiḥ

Synonyma

saḥ — on; pañcāla-patiḥ — král Pañcāly; putrān — synové; pitṛ-vaṁśa — otcovská rodina; vivardhanān — zvětšoval; dāraiḥ — s manželkami; saṁyojayām āsa — oženil; duhitṝḥ — dcery; sadṛśaiḥ — s kvalifikovanými; varaiḥ — manželi.

Překlad

Poté, aby zvětšil potomstvo své otcovské rodiny, oženil Purañjana, král Pañcāly, své syny s kvalifikovanými manželkami a provdal své dcery za kvalifikované manžely.

Význam

Podle védského systému se má každý oženit. Muž musí přijmout maželku, protože ta mu dá děti, které se postarají o pohřební obřad a obětování pokrmů, aby jejich předkové mohli žít šťastně, ať už jsou kdekoliv. Nabízení obětin ve jménu Pána Viṣṇua se nazývá piṇḍodaka. Je proto nutné, aby potomstvo obětovalo předkům piṇḍu.

Purañjana, král Pañcāly, byl spokojený se svým pohlavním životem a zařídil ho i svým jedenácti stům synům a sto deseti dcerám. Takto může člověk pozdvihnout svoji aristokratickou rodinu na úroveň dynastie. V tomto verši je důležité, že Purañjana zařídil svatby pro všechny své syny i dcery. Zařídit svatbu svým synům a dcerám je povinností každého otce a matky. To je ve védské společnosti pravidlem. Synům a dcerám se nesmí dovolit, aby se svobodně stýkali s osobami opačného pohlaví, dokud nevstoupí do manželství. Tato védská společenská zásada je velice dobrá proto, že zabraňuje šíření nedovoleného sexu a přibývání varṇa-saṅkary, které se dnes děje pod různými jmény. Situace v tomto věku je bohužel taková, že i když otec a matka chtějí své děti oženit a provdat, děti jejich plány odmítají. Množství varṇa-saṅkary proto po celém světě vzrůstá.

4.27.9

Verš

putrāṇāṁ cābhavan putrā
ekaikasya śataṁ śatam
yair vai paurañjano vaṁśaḥ
pañcāleṣu samedhitaḥ

Synonyma

putrāṇām — synů; ca — také; abhavan — byli zplozeni; putrāḥ — synové; eka-ekasya — každého; śatam — sto; śatam — sto; yaiḥ — jimiž; vai — jistě; paurañjanaḥ — krále Purañjany; vaṁśaḥ — rodina; pañcāleṣu — v pañcālské zemi; samedhitaḥ — velmi vzrostla.

Překlad

Každý z těchto mnoha synů zplodil sta a sta vnuků. Celé město Pañcāla tak bylo zaplaveno syny a vnuky krále Purañjany.

Význam

Musíme mít na paměti, že Purañjana je živá bytost a město Pañcāla je tělo. Tělo je polem činností živé bytosti, jak uvádí Bhagavad-gītā: kṣetra-kṣetrajña. Existují dvě složky — živá bytost (kṣetra-jña) a její tělo (kṣetra). Každá živá bytost si může uvědomit, že je pokrytá tělem, když nad svým tělem jen trochu zauvažuje. Po chvíli uvažování může pochopit, že tělo je jejím vlastnictvím. Může to pochopit díky praktické zkušenosti a autoritě śāster. V Bhagavad-gītě (2.13) je řečeno: dehino 'smin yathā dehe. Vlastník těla, duše, pobývá v těle. Tělo je pokládáno za pole činností (pañcāla-deśa), ve kterém si živá bytost užívá smyslů v jejich vztahu k pěti smyslovým předmětům, jimiž jsou gandha, rasa, rūpa, sparśa a śabda; to znamená smyslové předměty pocházející ze země, vody, ohně, vzduchu a éteru. Každá živá bytost, pokrytá jemnohmotným a hrubohmotným tělem, vytváří v tomto hmotném světě akce a reakce, které jsou zde obrazně označeny jako synové a vnuci. Existují dva druhy akcí a reakcí—zbožné a bezbožné — a různými způsoby pokrývají naši hmotnou existenci. Śrīla Narottama dāsa Ṭhākura v této souvislosti říká:

karma-kāṇḍa, jñāna-kāṇḍa,

kevala viṣera bhāṇḍa,
amṛta baliyā yebā khāya
nānā yoni sadā phire,

kadarya bhakṣaṇa kare,
tāra janma adhaḥ-pāte yāya

“Plodonosné činnosti a mentální spekulace nejsou nic jiného než číše jedu. Každý, kdo z nich pije, protože je považuje za nektar, musí život za životem těžce bojovat v různých druzích těl. Taková osoba jí všechno možné a je ztracena kvůli svým činnostem pro takzvaný smyslový požitek.”

Pole činností, pomocí kterého člověk znásobuje své potomstvo, tedy začíná u sexu. Purañjana zvětšil celou svoji rodinu tím, že plodil syny, kteří poté plodili vnuky. Takto se živá bytost, která vyhledává sexuální požitek, zaplétá do mnoha stovek a tisíců akcí a reakcí. Zůstává v hmotném světě pouze pro smyslový požitek a převtěluje se z jednoho těla do druhého. Jako výsledek toho, že plodí mnoho synů a vnuků, vznikají takzvané společnosti, národy, spolky a podobně. Všechny tyto spolky, společnosti, dynastie a národy mají původ v sexu. Prahlāda Mahārāja řekl: yan maithunādi-gṛhamedhi-sukhaṁ hi tuccham (Bhāg. 7.9.45). Gṛhamedhī je ten, kdo chce setrvat v hmotném světě — chce zůstat v tomto těle či společnosti a užívat si přátelství, lásky a družnosti. Jeho jediným požitkem je zvyšovat počet těch, kteří si užívají sexu. Sám má sex a plodí děti, které se potom žení a vdávají a plodí vnoučata. Vnoučata se také žení a vdávají a plodí pravnoučata. Takto je celá Země přelidněna a hmotná příroda pak znenadání vyvolá reakce v podobě válek, hladomorů, epidemií, zemětřesení atd., které zničí celé obyvatelstvo, a vše začne nanovo. Toto dění popisuje Bhagavad-gītā (8.19) jako opakované tvoření a ničení (bhūtvā bhūtvā pralīyate). Kvůli nedostatku vědomí Kṛṣṇy toto tvoření a ničení pokračuje ve jménu lidské civilizace. Celý koloběh trvá z toho důvodu, že člověk nemá dostatečné poznání o duši a Nejvyšší Osobnosti Božství.

4.27.10

Verš

teṣu tad-riktha-hāreṣu
gṛha-kośānujīviṣu
nirūḍhena mamatvena
viṣayeṣv anvabadhyata

Synonyma

teṣu — k nim; tat-riktha-hāreṣu — ti, kdo plenili jeho peníze; gṛha — domov; kośa — pokladnice; anujīviṣu — k následovníkům; nirūḍhena — hluboce zakořeněnou; mamatvena — připoutaností; viṣayeṣu — ke smyslovým předmětům; anvabadhyata — byl poután.

Překlad

Tito synové a vnuci ve skutečnosti drancovali bohatství krále Purañjany — zneužívali jeho domu, pokladnice, služebníků, sekretářů a všeho ostatního příslušenství, ke kterému Purañjana cítil hluboce zakořeněnou připoutanost.

Význam

V tomto verši je velice důležité slovo riktha-hāreṣu, “ti, kdo plení bohatství”. Synové, vnuci a další potomci jsou z konečného hlediska těmi, kdo plení bohatství. Je mnoho známých obchodníků a průmyslníků, kteří hromadí velké bohatství a jsou veřejností velice uznávaní, ale o všechny peníze je nakonec připraví jejich synové a vnuci. V Indii jsme se přímo setkali s jedním průmyslníkem, který byl velmi sexuálně založený, podobně jako král Purañjana, a měl půl tuctu manželek. Každá z jeho žen měla samostatnou domácnost, která si vyžadovala náklady několika tisíc rupií. Když jsem s ním hovořil, viděl jsem, že má mnoho práce se zajišťováním peněz, aby každý z jeho mnoha synů a dcer dostal alespoň pět set tisíc rupií. Proto jsou v śāstrách tito průmyslníci, obchodníci či karmī nazváni “mūḍhové”. Usilovně pracují, hromadí peníze a potom se spokojeně dívají, jak tyto peníze jejich synové a vnuci plení. Takoví lidé nechtějí vrátit své bohatství jeho skutečnému vlastníkovi. V Bhagavad-gītě (5.29) stojí: bhoktāraṁ yajña-tapasāṁ sarva-loka-maheśvaram — skutečným vlastníkem veškerého bohatství je Nejvyšší Osobnost Božství. Nejvyšší Pán je skutečný poživatel. Lidé, kteří takzvaně vydělávají peníze, jsou obyčejní podvodníci, jež dovedou pod rouškou obchodu či průmyslu krást peníze patřící Bohu. Poté, co je nahromadí, radují se z pohledu na to, jak je drancují jejich synové a vnuci. To je materialistický způsob života. Živá bytost je uvězněna v těle a oklamána falešným egem si myslí: “Jsem toto tělo.” “Jsem lidská bytost.” “Jsem Američan.” “Jsem Ind.” Toto tělesné pojetí pochází z falešného ega. Člověk oklamaný falešným egem se ztotožňuje s určitou rodinou, národem či společností, a tak se čím dál více prohlubuje jeho připoutanost k hmotnému světu. Pro živou bytost je potom velice obtížné vyprostit se ze svého zapletení. Takové lidi názorně popisuje Bhagavad-gītā (16.13-15):

idam adya mayā labdham
imaṁ prāpsye manoratham
idam astīdam api me
bhaviṣyati punar dhanam

asau mayā hataḥ śatrur
haniṣye cāparān api
īśvaro ’ham ahaṁ bhogī
siddho ’haṁ balavān sukhī

āḍhyo ’bhijanavān asmi
ko ’nyo ’sti sadṛśo mayā
yakṣye dāsyāmi modiṣya
ity ajñāna-vimohitāḥ

“Démonský člověk uvažuje: ,Takové bohatství mám dnes a podle mého plánu získám ještě více. Tolik mi patří nyní a v budoucnu toho bude víc a víc. On je můj nepřítel a já jsem ho zabil; své další nepřátele také zabiji. Jsem pán všeho, jsem poživatel, jsem dokonalý, mocný a šťastný. Jsem nejbohatší a mám aristokratické příbuzné. Nikdo se mi nevyrovná. Budu vykonávat oběti, rozdávat milodary, a díky tomu si budu užívat radosti.’ Tak jsou tito lidé ošáleni nevědomostí.”

Tímto způsobem se člověk zabývá různými pracnými činnostmi a jeho připoutanost k tělu, domovu, rodině, národu a společnosti se zakořeňuje čím dál hlouběji.

4.27.11

Verš

īje ca kratubhir ghorair
dīkṣitaḥ paśu-mārakaiḥ
devān pitṝn bhūta-patīn
nānā-kāmo yathā bhavān

Synonyma

īje — uctíval; ca — také; kratubhiḥ — oběťmi; ghoraiḥ — strašnými; dīkṣitaḥ — inspirované; paśu-mārakaiḥ — ve kterých se zabíjela nebohá zvířata; devān — polobohy; pitṝn — předky; bhūta-patīn — velké vůdce lidské společnosti; nānā — různé; kāmaḥ — měl touhy; yathā — jako; bhavān — ty.

Překlad

Velký mudrc Nārada pokračoval: Můj milý králi Prācīnabarhiṣate, král Purañjana se stejně jako ty zapletl do mnoha tužeb. Uctíval proto polobohy, předky a vůdce společnosti různými oběťmi, které byly všechny strašné, neboť byly inspirovány touhou zabíjet zvířata.

Význam

V tomto verši velký mudrc Nārada prozrazuje, že charakter Purañjany popisoval pro poučení krále Prācīnabarhiṣata. Celý popis vlastně obrazně znázorňoval činnosti krále Prācīnabarhiṣata. Zde Nārada otevřeně říká: “jako ty” (yathā bhavān), což naznačuje, že král Purañjana není nikdo jiný než samotný král Prācīnabarhiṣat. Jako velký vaiṣṇava chtěl Nārada Muni ukončit zabíjení zvířat v obětích. Věděl, že kdyby se králi pokoušel vykonávání obětí rozmlouvat, král by ho neposlouchal. Proto mu popisuje život Purañjany. V tomto verši poprvé — i když ne plně — odkrývá svůj záměr slovy “jako ty”. Karmī, kteří velice lpí na zvyšování potomstva, obvykle musí vykonávat mnoho obětí, uctívat mnoho polobohů a také uspokojovat mnoho společenských vůdců, politiků, filozofů a vědců, aby budoucím generacím zajistili příznivé podmínky. Takzvaní vědci si velmi přejí, aby budoucí generace mohly žít pohodlným životem, a za tím účelem se snaží nalézt různé způsoby výroby energie na pohon lokomotiv, automobilů, letadel a podobně. Nyní vyčerpávají zásoby ropy. Tyto činnosti popisuje Bhagavad-gītā (2.41):

vyavasāyātmikā buddhir
ekeha kuru-nandana
bahu-śākhā hy anantāś ca
buddhayo 'vyavasāyinām

“Ti, kdo kráčejí duchovní cestou, jsou rozhodní ve svém záměru a jejich cíl je jediný. Ó milované dítě Kuruů, inteligence nerozhodných je rozvětvená.”

Ti, kdo mají poznání všeho, jsou odhodlaní rozvíjet vědomí Kṛṣṇy, ale darebáci (mūḍhāḥ), hříšníci (duṣkṛtinaḥ), nejnižší z lidí (narādhamāḥ), ti, kdo jsou zbaveni veškeré inteligence (māyayāpahṛta-jñānāḥ), a ti, kdo se uchylují k démonskému způsobu života (āsuraṁ bhāvam āśritāḥ), se o vědomí Kṛṣṇy nezajímají. Zaplétají se a věnují se mnoha různým činnostem. Většina těchto činností souvisí se zabíjením zvířat, které je v moderní civilizaci středem všeho dění. Karmī rozšiřují propagandu, že bez masa by měl člověk nedostatek vitamínů a životní síly, a proto aby si udržel schopnost usilovně pracovat, musí jíst maso; aby ho dobře strávil, musí pít alkohol, a aby zachoval rovnováhu mezi pitím vína a jedením masa, musí mít dostatek sexu, aby si udržel sílu pracovat těžce jako osel.

Zvířata jsou zabíjena dvěma způsoby a jedním z nich je zabíjení ve jménu náboženských obětí. Všechna náboženství na světě (kromě budhistického) uznávají zabíjení zvířat na místech uctívání. Ve védské civilizaci se jedlíkům masa doporučuje za dodržení určitých pravidel a předpisů obětovat kozu v chrámu Kālī. Pro pití vína se zase doporučuje uctívat bohyni Caṇḍiku. Cílem těchto pokynů je, aby se takové věci děly s omezeními, ale lidé všechna omezení opustili. V současné době otevírají jatka a továrny na výrobu lihovin a holdují jedení masa a pití alkoholu. Vaiṣṇavský ācārya, jako je Nārada Muni, dobře ví, že lidé, kteří takto zabíjejí zvířata ve jménu náboženství, se nutně zaplétají do koloběhu zrození a smrti a zapomínají na skutečný cíl života — vrátit se domů, zpátky k Bohu.

Proto když velký mudrc Nārada učil Vyāsu Muniho Śrīmad-Bhāgavatam, odsoudil plodonosné činnosti, uvedené ve Vedách v části karma-kāṇḍa. Nārada řekl Vyāsovi:

jugupsitaṁ dharma-kṛte 'nuśāsataḥ
svabhāva-raktasya mahān vyatikramaḥ
yad vākyato dharma itītaraḥ sthito
na manyate tasya nivāraṇaṁ janaḥ

“Lidé mají přirozený sklon k požitku a ty jsi je v tom ve jménu náboženství ještě povzbudil. To je vskutku odsouzeníhodné a zhola nerozumné. Vedeni tvými pokyny se lidé budou ve jménu náboženství věnovat těmto činnostem a stěží budou brát ohled na nějaké zákazy.” (Bhāg. 1.5.15)

Śrīla Nārada Muni pokáral Vyāsadeva za to, že sestavil tolik doplňkových védských písem, která mají vést obyčejné lidi. Nārada Muni odsoudil tato písma proto, že se v nich nemluví o přímé oddané službě. Podle Nāradových pokynů potom Vyāsadeva vysvětlil přímé uctívání Nejvyšší Osobnosti Božství, jak ho popisuje Śrīmad-Bhāgavatam. Závěr je, že ani Nejvyšší Osobnost Božství, Viṣṇu, ani Jeho oddaný nikdy neschválí zabíjení zvířat ve jménu náboženství. Kṛṣṇa dokonce Osobně inkarnoval jako Pán Buddha, aby zabíjení zvířat ve jménu náboženství ukončil. Jak naznačuje osmnáctá kapitola Bhagavad-gīty (18.31—32), oběti zvířat ve jménu náboženství probíhají pod vlivem tamo-guṇy (kvality nevědomosti):

yayā dharmam adharmaṁ ca
kāryaṁ cākāryam eva ca
ayathāvat prajānāti
buddhiḥ sā pārtha rājasī

adharmaṁ dharmam iti yā
manyate tamasāvṛtā
sarvārthān viparītāṁś ca
buddhiḥ sā pārtha tāmasī

“Ó synu Pṛthy, porozumění, jež nedokáže rozlišit mezi zbožným a bezbožným jednáním, mezi tím, co se má a nemá dělat — takové nedokonalé porozumění je v kvalitě vášně. Ó Pārtho, porozumění, které pod vlivem iluze a temnoty pokládá bezbožnost za náboženství a náboženství za bezbožnost a které vede vždy nesprávným směrem, je v kvalitě nevědomosti.”

Lidé v kvalitě nevědomosti vytvářejí náboženské systémy zabíjení zvířat. Dharma je ve skutečnosti transcendentální. Pán Śrī Kṛṣṇa učí, že se musíme vzdát všech jiných systémů náboženství a pouze se odevzdat Jemu (sarva-dharmān parityajya). Pán a Jeho oddaní a zástupci tedy učí transcendentální dharmu, která zabíjení zvířat vůbec nepřipouští. V současné době je největší neštěstí, že mnoho takzvaných misionářů šíří v Indii bezbožnost ve jménu náboženství. Prohlašují obyčejného člověka za Boha a doporučují jedení masa každému, včetně takzvaných sannyāsīnů.

4.27.12

Verš

yukteṣv evaṁ pramattasya
kuṭumbāsakta-cetasaḥ
āsasāda sa vai kālo
yo ’priyaḥ priya-yoṣitām

Synonyma

yukteṣu — k prospěšným činnostem; evam — takto; pramattasya — netečný; kuṭumba — k přátelům a příbuzným; āsakta — připoutaný; cetasaḥ — vědomí; āsasāda — přišel; saḥ — ten; vai — jistě; kālaḥ — čas; yaḥ — který; apriyaḥ — nepříliš příjemný; priya-yoṣitām — pro ty, kdo lpí na ženách.

Překlad

Takto nakonec král Purañjana, který byl připoutaný k plodonosným činnostem (karma-kāṇḍīya), jakož i svým přátelům a příbuzným, a měl znečištěné vědomí, dospěl do bodu, který není příjemný těm, kdo přehnaně lpí na hmotných věcech.

Význam

V tomto verši jsou velice významná slova priya-yoṣitām a apriyaḥ. Yoṣit znamená “žena” a priya znamená “drahý” nebo “příjemný”. Smrt není příliš vítaná pro lidi, kteří příliš lpí na hmotném požitku, jenž vrcholí v sexu. V této souvislosti existuje poučný příběh. Jeden světec se kdysi na své cestě setkal s princem, synem krále, a požehnal mu: “Můj milý princi, žij věčně.” Dále se mudrc setkal s jiným světcem a tomu řekl: “Ty žij či zemři.” Později se mudrc setkal s oddaným brahmacārīnem a požehnal mu slovy: “Můj milý oddaný, ty zemři okamžitě.” Nakonec se setkal s lovcem a jemu požehnal slovy: “Ty nežij ani neumírej.” Význam je ten, že lidé příliš smyslní a holdující smyslovému požitku nechtějí zemřít. Princ má obvykle spoustu peněz na uspokojování svých smyslů, a proto mu velký mudrc řekl, aby žil věčně, neboť pokud bude žít, bude si moci užívat, ale jakmile zemře, půjde do pekla. Jelikož oddaný brahmacārī vedl život naplněný askezí a pokáním, aby se dostal zpátky do duchovního světa, mudrc mu řekl, že má okamžitě zemřít, aby nemusel pokračovat ve své těžké námaze, a mohl se místo toho vrátit domů, zpátky k Bohu. Světec může jak žít, tak zemřít, protože dokud žije, slouží Pánu, a po smrti v tom bude pokračovat. Neexistuje pro něho rozdíl mezi tímto a příštím životem, neboť v obou dvou slouží Pánu. Lovec žije příšerným životem, jelikož zabíjí zvířata, a když zemře, půjde do pekla. Proto dostal radu, aby ani nežil, ani neumíral.

Král Purañjana nakonec zestárl. Smysly ve stáří ztrácejí svoji sílu, a přestože si jich chce starý člověk užívat (a zvláště si chce užívat sexu), je velice nešťastný, protože jeho nástroje pro požitek nefungují. Tito smyslní lidé nejsou nikdy připraveni na smrt. Chtějí žít dále a dále a prodloužit si život za pomoci takzvaného vědeckého rozvoje. V Rusku několik pošetilých vědců dokonce prohlašuje, že vědeckým rozvojem dosáhnou toho, aby byl člověk nesmrtelný. Civilizace je nyní pod vedením takovýchto bláznů, ale krutá smrt přijde a všechny si je vezme, bez ohledu na jejich touhu žít věčně. Takovou mentalitu projevil Hiraṇyakaśipu, ale když dozrál čas, Pán ho během okamžiku Osobně zabil.

4.27.13

Verš

caṇḍavega iti khyāto
gandharvādhipatir nṛpa
gandharvās tasya balinaḥ
ṣaṣṭy-uttara-śata-trayam

Synonyma

caṇḍavegaḥ — Caṇḍavega; iti — takto; khyātaḥ — oslavovaný; gandharva — patřící na Gandharvaloku; adhipatiḥ — král; nṛpa — ó králi; gandharvāḥ — jiní Gandharvové; tasya — jeho; balinaḥ — velice silní vojáci; ṣaṣṭi — šedesát; uttara — přesahující; śata — sta; trayam — tři.

Překlad

Ó králi! Na Gandharvaloce žije král jménem Caṇḍavega, jemuž slouží 360 silných vojáků z rodu Gandharvů.

Význam

Čas je zde obrazně označen jako Caṇḍavega. Čas na nikoho nečeká, a proto se zde nazývá Caṇḍavega, což znamená “ubíhající velice rychle”. Počítá se na roky, a jeden rok má 360 dní, které zde představují Caṇḍavegovi vojáci. Čas ubíhá rychle — Caṇḍavegovi silní vojáci z Gandharvaloky nám rychle odnášejí všechny dny našeho života. Slunce nám svými východy a západy zkracuje život, a s každým uplynulým dnem tedy ztratíme něco z jeho délky. Je proto řečeno, že délku našeho života nelze zachovat. Tomu, kdo se však věnuje oddané službě, slunce nemůže jeho čas vzít. Āyur harati vai puṁsām udyann astaṁ ca yann asau (Bhāg. 2.3.17). Závěr je, že chce-li být někdo nesmrtelný, musí se vzdát smyslového požitku. Když se zaměstná oddanou službou, může postupně dospět do věčného království Boha.

Fata morgána a jiné iluzorní jevy se někdy nazývají Gandharvové a to, jak se zkracuje délka našeho života, je pokládáno za “přibývání let”. Toto nepostřehnutelné ubíhání dnů v tomto verši obrazně zastupují Gandharvové. Jak bude vysvěteno v dalších verších, tito Gandharvové jsou mužského i ženského rodu. To svědčí o tom, že muži i ženy nepostřehnutelně přicházejí o život silou času, který má jméno Caṇḍavega.

4.27.14

Verš

gandharvyas tādṛśīr asya
maithunyaś ca sitāsitāḥ
parivṛttyā vilumpanti
sarva-kāma-vinirmitām

Synonyma

gandharvyaḥ — Gandharvī; tādṛśīḥ — podobně; asya — Caṇḍavegy; maithunyaḥ — společnice pro pohlavní styk; ca — také; sita — bílé; asitāḥ — černé; parivṛttyā — jelikož obklopovaly; vilumpanti — plenily; sarva-kāma — všechny vytoužené předměty; vinirmitām — vyrobené.

Překlad

S Caṇḍavegou žilo tolik dívek Gandharvī, kolik bylo vojáků, a všichni dohromady opakovaně plenili veškeré vybavení pro smyslový požitek.

Význam

Dny jsou přirovnány k Caṇḍavegovým vojákům a noc je obvykle časem pro sexuální požitek. Dny se považují za bílé a noci za černé. Z jiného hlediska existují dva druhy noci — černé a bílé. Všechny tyto dny a noci nám společně odebírají délku života a vše, co si vytvoříme pro smyslový požitek. Hmotná činnost znamená vytvářet věci pro smyslový požitek. Vědci nyní zkoumají, jak bychom mohli čím dál důkladněji uspokojovat své smysly. V současné Kali-yuze se démonská mentalita zaměstnává vyráběním různých strojů, které pomohou v získávání smyslového požitku. Existuje mnoho strojů určených k obyčejným činnostem v domácnosti. Jsou stroje na mytí nádobí, umývání podlahy, holení, stříhání vlasů — vše se dnes dělá pomocí strojů. Všechno takové vybavení pro smyslový požitek je v tomto verši označeno jako sarva-kāma-vinirmitām. Časový faktor je však tak silný, že se nejen zkracuje délka našeho života, ale znehodnocují se i všechny stroje a vybavení pro smyslový požitek. Proto je zde použito slovo vilumpanti (“plenění”). Vše je pleněno od počátku našeho života.

Toto plenění našeho vlastnictví a krácení délky života začíná dnem, kdy se narodíme. Jednoho dne přijde smrt, která vše ukončí, a živá bytost bude muset vstoupit do dalšího těla, aby začala další životní kapitolu a znovu zahájila cyklus hmotného uspokojování smyslů. Prahlāda Mahārāja tyto činnosti nazývá punaḥ punaś carvita-carvaṇānām (Bhāg. 7.5.30). Materialistický život znamená znovu a znovu žvýkat to, co již bylo přežvýkáno. Ústředním bodem hmotného života je uspokojování smyslů. Živá bytost si užívá různých smyslů v různých druzích těl a vytváří různé prostředky pro žvýkání přežvýkaného. Ať už získáme cukr z cukrové třtiny pomocí vlastních zubů nebo nějakým strojem, výsledek je vždy stejný — cukrová šťáva. Můžeme vynalézt mnoho způsobů, jak vymačkat šťávu z cukrové třtiny, ale výsledek se nezmění.

4.27.15

Verš

te caṇḍavegānucarāḥ
purañjana-puraṁ yadā
hartum ārebhire tatra
pratyaṣedhat prajāgaraḥ

Synonyma

te — ti všichni; caṇḍavega — Caṇḍavegovi; anucarāḥ — stoupenci; purañjana — krále Purañjany; puram — město; yadā — když; hartum — plenit; ārebhire — začali; tatra — tam; pratyaṣedhat — bránil; prajāgaraḥ — velký had.

Překlad

Když král Gandharva-rāja (Caṇḍavega) a jeho stoupenci začali plenit Purañjanovo město, bránil ho pětihlavý had.

Význam

Když člověk spí, jeho životní vzduch zůstává činný v různých snech. Pět hlav hada vyjadřuje, že životní vzduch doprovází pět druhů vzduchu, které se nazývají prāṇa, apāna, vyāna, udāna a samāna. Když je tělo nečinné, prāṇa neboli životní vzduch je v činnosti. Až do padesáti let může člověk aktivně pracovat pro uspokojování smyslů, ale po padesátém roce jeho energie slábne, i když s velkým úsilím může pracovat ještě další dva nebo tři roky — řekněme do padesáti pěti let. Padesátý pátý rok je tedy obvykle stanovený vládou jako rok pro odchod do důchodu. Energie, která se po padesáti letech unaví, je zde obrazně označena jako pětihlavý had.

4.27.16

Verš

sa saptabhiḥ śatair eko
viṁśatyā ca śataṁ samāḥ
purañjana-purādhyakṣo
gandharvair yuyudhe balī

Synonyma

saḥ — on; saptabhiḥ — se sedmi; śataiḥ — sty; ekaḥ — sám; viṁśatyā — s dvaceti; ca — také; śatam — sto; samāḥ — let; purañjana — krále Purañjany; pura-adhyakṣaḥ — strážce města; gandharvaiḥ — s Gandharvy; yuyudhe — bojoval; balī — velice udatný.

Překlad

Pětihlavý had, strážce a ochránce města krále Purañjany, bojoval s Gandharvy sto let. Bojoval sám proti všem, přestože jich bylo 720.

Význam

360 dní a 360 nocí tvoří dohromady 720 vojáků Caṇḍavegy (času). Člověk musí s těmito vojáky bojovat celý život, počínaje zrozením a konče smrtí. Tento zápas se nazývá “boj o přežití”. Živá bytost však navzdory zápasu neumírá. Bhagavad-gītā (2.20) potvrzuje, že živá bytost je věčná:

na jāyate mriyate vā kadācin
nāyaṁ bhūtvā bhavitā vā na bhūyaḥ
ajo nityaḥ śāśvato 'yaṁ purāṇo
na hanyate hanyamāne śarīre

“Duše se nikdy nerodí ani neumírá. Jednou provždy existuje a nikdy nezanikne. Je nezrozená, věčná, trvalá, nesmrtelná a původní. Nezahyne, je-li tělo zabito.” Živá bytost se ve skutečnosti nerodí ani neumírá, ale po celý život musí bojovat s přísnými zákony hmotné přírody a také čelit různým druhům utrpení. Přes to vše si pod vlivem iluze myslí, že si užívá smyslového požitku.

4.27.17

Verš

kṣīyamāṇe sva-sambandhe
ekasmin bahubhir yudhā
cintāṁ parāṁ jagāmārtaḥ
sa-rāṣṭra-pura-bāndhavaḥ

Synonyma

kṣīyamāṇe — když zeslábl; sva-sambandhe — jeho důvěrný přítel; ekasmin — sám; bahubhiḥ — s mnoha válečníky; yudhā — bojem; cintām — strach; parām — velký; jagāma — dostal; ārtaḥ — zarmoucený; sa — s; rāṣṭra — království; pura — města; bāndhavaḥ — přátelé a příbuzní.

Překlad

Jelikož pětihlavý had musel bojovat sám s tolika vojáky, kteří byli všichni zkušenými válečníky, velice zeslábl. Když král Purañjana viděl, že jeho nejdůvěrnější přítel slábne, dostal spolu se svými přáteli a obyvateli města velký strach.

Význam

Živá bytost pobývá v těle a bojuje o přežití společně s tělesnými údy, které jsou zde označeny jako obyvatelé města a přátelé. Člověk může bojovat sám proti mnoha vojákům nějaký čas, ne však pořád. Živá bytost v těle může zápasit až sto let, má-li štěstí, ale ne déle. Potom bude poražena. Śrīla Bhaktivinoda Ṭhākura v této souvislosti zpíval: vṛddha kāla āola saba sukha bhāgala. Když člověk zestárne, nemůže si již užívat hmotného štěstí. Obvykle si lidé myslí, že náboženství a zbožnost přijdou na konci života, kdy se z nich stanou hloubaví, meditativní lidé a začnou se věnovat nějaké takzvané jógové metodě, aby si ve jménu meditace odpočinuli. Pro ty, kdo celý život strávili smyslovým požitkem, je však taková meditace pouhou fraškou. V šesté kapitole Bhagavad-gīty je meditace (dhyāna, dhāraṇā) popsána jako obtížná disciplína, kterou se člověk musí učit od útlého mládí. Aby mohl meditovat, musí se zdržet veškerého smyslového požitku. Nyní se bohužel meditace stává módou pro lidi, kteří jsou velice připoutaní ke smyslovým předmětům. Takovou meditaci ukončí boj o přežití. Někdy jsou tyto meditační techniky pokládány za transcendentální meditaci. Král Purañjana, živá bytost, se takto stal obětí těžkého boje o přežití a společně se svými přáteli a příbuznými se začal věnovat transcendentální meditaci.

4.27.18

Verš

sa eva puryāṁ madhu-bhuk
pañcāleṣu sva-pārṣadaiḥ
upanītaṁ baliṁ gṛhṇan
strī-jito nāvidad bhayam

Synonyma

saḥ — on; eva — jistě; puryām — ve městě; madhu-bhuk — užíval sexu; pañcāleṣu — v království Pañcāla (pěti smyslových předmětů); sva-pārṣadaiḥ — se svými stoupenci; upanītam — přinášel; balim — daně; gṛhṇan — přijímal; strī-jitaḥ — přemožen ženami; na — ne; avidat — chápal; bhayam — strach ze smrti.

Překlad

Král Purañjana vybíral ve městě zvaném Pañcāla daně, a díky tomu se mohl oddávat sexu. Jelikož byl zcela pod vládou žen, nechápal, že mu život ubíhá a jeho smrt se blíží.

Význam

Lidé ve vládě, jako jsou králové, prezidenti, sekretáři a ministři, mohou využívat daní vybraných od obyvatelstva pro smyslový požitek. Ve Śrīmad-Bhāgavatamu je řečeno, že v této Kali-yuze budou všichni vládci (rājanyové) a lidé spojení s vládou vybírat daně pouze pro uspokojování smyslů. Vláda má velké finanční náklady a bez zvyšování daní se nemůže uživit. Vybrané daně se potom používají pro smyslový požitek vládních úředníků. Tito nezodpovědní politici zapomínají, že přijde okamžik, kdy jim smrt všechen smyslový požitek odebere. Někteří z nich jsou přesvědčeni o tom, že po smrti vše končí. Tuto ateistickou teorii kdysi vymyslel filozof jménem Cārvāka, který doporučoval žít co nejbohatším způsobem, a za tím účelem žebrat, půjčovat si nebo krást. Prohlašoval také, že se člověk nemá bát smrti, příštího života, minulého života nebo bezbožnosti, protože jakmile se tělo spálí na prach, je se vším konec. To je filozofie lidí propadlých materialismu. Takové filozofování však nikoho nezachrání před nebezpečím smrti ani před odporným příštím životem.

4.27.19

Verš

kālasya duhitā kācit
tri-lokīṁ varam icchatī
paryaṭantī na barhiṣman
pratyanandata kaścana

Synonyma

kālasya — hrozivého Času; duhitā — dcera; kācit — někoho; tri-lokīm — ve třech světech; varam — manžela; icchatī — chtěla; paryaṭantī — cestovala po celém vesmíru; na — nikdy; barhiṣman — ó králi Prācīnabarhiṣate; pratyanandata — přijal její návrh; kaścana — kdokoliv.

Překlad

Můj milý králi Prācīnabarhiṣate, dcera hrozivého Času si tehdy ve všech třech světech hledala manžela. Přicházela, přestože ji nikdo nechtěl.

Význam

Když časem začne být tělo staré a neschopné, stává se předmětem utrpení stáří (jarā). Existují čtyři základní druhy utrpení — zrození, stáří, nemoc a smrt. Žádný vědec ani filozof na tato utrpení nikdy nenalezl lék. Neschopnost stáří, jarā, je zde obrazně označena jako dcera Času. Nikdo ji nemá rád, ale ona si dychtivě přeje každého přijmout za manžela. Nikdo nechce být starý a neschopný, ale žádný člověk se tomu nevyhne.

4.27.20

Verš

daurbhāgyenātmano loke
viśrutā durbhageti sā
yā tuṣṭā rājarṣaye tu
vṛtādāt pūrave varam

Synonyma

daurbhāgyena — kvůli neštěstí; ātmanaḥ — svému; loke — na světě; viśrutā — známá; durbhagā — nejnešťastnější; iti — takto; sā — ona; yā — kdo; tuṣṭā — spokojený; rāja-ṛṣaye — slavnému králi; tu — ale; vṛtā — když ji přijal; adāt — dala; pūrave — králi Pūruovi; varam — požehnání.

Překlad

Dcera Času (Jarā) byla velice nešťastná, a dostala proto jméno Durbhagā (“nejnešťastnější”). Jednou ji však potěšil jeden slavný král, a jelikož ji přijal, dala mu velké požehnání.

Význam

Bhaktivinoda Ṭhākura zpívá: saba sukha bhāgala — ve stáří se všechno štěstí ztratí. Kvůli tomu nemá stáří (jarā) nikdo rád. Dcera Času Jarā je proto známá jako nejnešťastnější dcera. Jednou ji však přijal slavný král Yayāti. Yayātiho proklel jeho tchán Śukrācārya, že ji bude muset přijmout. Když Yayāti dostal za ženu Śukrācāryovu dceru, její přítelkyně jménem Śarmiṣṭhā šla s ní. Král Yayāti později začal velice tíhnout k Śarmiṣṭě a Śukrācāryova dcera si svému otci stěžovala. Tehdy Śukrācārya proklel krále Yayātiho, aby předčasně zestárl. Král Yayāti měl pět mladých synů a všechny je prosil, aby vyměnili své mládí za jeho stáří. Nikdo nechěl, kromě nejmladšího syna, který se jmenoval Pūru. Když Pūru přijal Yayātiho stáří, dostal za to království. Je řečeno, že dva další Yayātiho synové, kteří neposlechli svého otce, dostali království mimo Indii, nejspíše Turecko a Řecko. Význam je ten, že člověk může hromadit různé druhy hmotného bohatství, ale ve stáří si jich nemůže užívat. Přestože Pūru získal království svého otce, nemohl si svého bohatství užívat, protože za ně obětoval své mládí. Nikdo by s rozvinutím vědomí Kṛṣṇy neměl čekat do stáří. Když je člověk starý a neschopný, nemůže dělat pokrok ve vědomí Kṛṣṇy, bez ohledu na to, jak bohatý je po hmotné stránce.

4.27.21

Verš

kadācid aṭamānā sā
brahma-lokān mahīṁ gatam
vavre bṛhad-vrataṁ māṁ tu
jānatī kāma-mohitā

Synonyma

kadācit — jednou; aṭamānā — cestovala; sā — ona; brahma-lokāt — z nejvyšší planety, Brahmaloky; mahīm — na Zemi; gatam — přišel jsem; vavre — navrhla; bṛhat-vratam — zapřisáhlý brahmacārī; mām — mně; tu — tehdy; jānatī — věděla; kāma-mohitā — pomatená chtíčem.

Překlad

Když jsem jednou přišel na tuto Zemi z Brahmaloky, nejvyššího planetárního systému, potkala dcera Času, která cestovala po celém vesmíru, i mě. Jelikož věděla, že jsem zapřisáhlý brahmacārī, zmocnil se jí chtíč a navrhla mi, abych si ji vzal.

Význam

Velký mudrc Nārada Muni byl naiṣṭhika-brahmacārī — to znamená, že nikdy neměl pohlavní styk. Byl proto věčně mladý — stáří (jarā) na něho nemělo vliv. Neschopnost stáří může přemoci obyčejného člověka, ale Nārada Muni byl jiný. Jelikož dcera Času považovala Nāradu Muniho za obyčejného člověka, vyjevila mu svoji chtivou touhu. Odolat půvabu ženy si vyžaduje velkou sílu. Je to těžké i pro starého muže, nemluvě o mladém. Ti, kdo žijí jako brahmacārīni, musí kráčet ve stopách Nārady Muniho, který návrhy Jary nikdy nepřijal. Ty, kdo příliš holdují sexu, si jarā podrobí a délka jejich života se velmi rychle zkrátí. Oběti jary v tomto světě velice rychle zemřou, aniž by využili lidské životní podoby pro rozvoj vědomí Kṛṣṇy.

4.27.22

Verš

mayi saṁrabhya vipula-
madāc chāpaṁ suduḥsaham
sthātum arhasi naikatra
mad-yācñā-vimukho mune

Synonyma

mayi — na mě; saṁrabhya — rozzlobená; vipula — neomezenou; madāt — působením iluze; śāpam — kletbu; su-duḥsaham — nesnesitelnou; sthātum arhasi — můžeš zůstat; na — nikdy; ekatra — na jednom místě; mat — moji; yācñā — žádost; vimukhaḥ — když jsi odmítl; mune — ó velký mudrci.

Překlad

Velký mudrc Nārada pokračoval: Odmítl jsem její žádost, a proto se na mě velice rozzlobila a proklela mě. Jelikož jsem nesplnil její touhu, prohlásila, že nebudu moci zůstat delší dobu na jednom místě.

Význam

Velký mudrc Nārada Muni má duchovní tělo, a proto se ho stáří, nemoc, zrození a smrt nemohou dotknout. Nārada je velice laskavý oddaný Nejvyššího Pána a jeho jedinou činností je cestovat po celém vesmíru a kázat vědomí Boha. Jinými slovy, jeho posláním je udělat z každého vaiṣṇavu. Za těchto okolností obvykle nepotřebuje strávit na jednom místě více času, než kolik potřebuje ke kázání. Jelikož z vlastní vůle již cestuje po celém vesmíru, prokletí Kālakanyi pro něho bylo příznivé. Stejně jako Nārada Muni káže i mnoho jiných oddaných o slávě Pána na různých místech a v různých vesmírech. Na tyto osobnosti se nevztahuje působení hmotných zákonů.

4.27.23

Verš

tato vihata-saṅkalpā
kanyakā yavaneśvaram
mayopadiṣṭam āsādya
vavre nāmnā bhayaṁ patim

Synonyma

tataḥ — poté; vihata-saṅkalpā — zklamaná ve svém odhodlání; kanyakā — dcera Času; yavana-īśvaram — ke králi nedotknutelných; mayā upadiṣṭam — na moji radu; āsādya — přišla; vavre — přijala; nāmnā — jménem; bhayam — Strach; patim — za svého manžela.

Překlad

Poté, co jsem ji takto zklamal, obrátila se s mým doporučením na krále Yavanů, jehož jméno bylo Bhaya neboli Strach, a přijala ho za svého manžela.

Význam

Śrī Nārada Muni chce jakožto dokonalý vaiṣṇava neustále pomáhat druhým, dokonce i tomu, kdo ho prokleje. I když sám Kālakanyu, dceru Času, odmítl, získala útočiště. Nikdo ji samozřejmě nemohl přijmout, ale vaiṣṇava zařídí útočiště i pro takovou nešťastnou dívku. Když stáří (jarā) zaútočí, každý začne chřadnout. Nārada Muni tak současně zaopatřil Kālakanyu a uskutečnil protiútok vůči obyčejným karmīm. Když člověk přijme pokyny Nārady Muniho, milost tohoto velkého vaiṣṇavy může velice rychle odstranit oceán strachu (bhaya).

4.27.24

Verš

ṛṣabhaṁ yavanānāṁ tvāṁ
vṛṇe vīrepsitaṁ patim
saṅkalpas tvayi bhūtānāṁ
kṛtaḥ kila na riṣyati

Synonyma

ṛṣabham — nejlepší; yavanānām — z nedotknutelných; tvām — tebe; vṛṇe — přijímám; vīra — ó velký hrdino; īpsitam — vytoužený; patim — manžel; saṅkalpaḥ — odhodlání; tvayi — tobě; bhūtānām — všech živých bytostí; kṛtaḥ — je-li vykonáno; kila — jistě; na — nikdy; riṣyati — nebude zmařen.

Překlad

Když Kālakanyā přišla za králem Yavanů, oslovila ho jako velkého hrdinu. Řekla: Můj milý pane, jsi nejlepší z nedotknutelných. Miluji tě a chci tě za manžela. Vím, že plány toho, kdo se s tebou přátelí, nebudou nikdy zmařeny.

Význam

Slova yavanānām ṛṣabham označují krále Yavanů. Sanskrtská slova yavana a mleccha se vztahují na ty, kdo se neřídí védskými zásadami. Podle védských zásad má člověk vstát brzy ráno, vykoupat se, zpívat Hare Kṛṣṇa, obětovat maṅgala-ārati Božstvům, studovat védskou literaturu, přijmout prasādam a věnovat se oblékání a zdobení Božstev. Má také vybírat peníze na výdaje chrámu, nebo je-li hospodář, musí jít do práce, která odpovídá předepsaným povinnostem brāhmaṇy, kṣatriyi, vaiśyi či śūdry. Takto má člověk žít na úrovni duchovního pochopení — to je védská civilizace. Ten, kdo se neřídí všemi těmito pravidly a předpisy, se nazývá yavana nebo mleccha. Neměli bychom se mylně domnívat, že se tato slova vztahují na určitou třídu lidí z jiných zemí. Pro tyto věci neplatí žádná národnostní omezení. Člověk se nazývá yavana nebo mleccha, pokud nenásleduje védské zásady, ať už žije v Indii nebo mimo Indii. Ten, kdo nedodržuje hygienické zásady předepsané ve Vedách, bude vystaven mnoha nakažlivým nemocem. Studentům v tomto hnutí pro vědomí Kṛṣṇy se doporučuje následovat védské zásady, a proto přirozeně žijí čistým životem.

Ten, kdo je ve vědomí Kṛṣṇy, může pracovat jako mladý člověk, i když mu je sedmdesát pět nebo osmdesát let. Dcera Kāly (Času) tedy nemůže překonat vaiṣṇavu. Śrīla Kṛṣṇadāsa Kavirāja Gosvāmī sepisoval Caitanya-caritāmṛtu, když byl velice starý, a přesto sestavil nejúžasnější dílo o činnostech Pána Caitanyi. Śrīla Rūpa Gosvāmī a Sanātana Gosvāmī začali svůj duchovní život v pokročilém věku — teprve když opustili svá zaměstnání a své rodiny, ale přesto předložili mnoho cenných knih pro rozvoj duchovního života. To potvrzuje Śrīla Śrīnivāsa Ācārya, který takto Gosvāmī opěvoval:

nānā-śāstra-vicāraṇaika-nipuṇau sad-dharma-saṁsthāpakau
lokānāṁ hita-kāriṇau tri-bhuvane mānyau śaraṇyākarau
rādhā-kṛṣṇa-padāravinda-bhajanānandena mattālikau
vande rūpa-sanātanau raghu-yugau śrī-jīva-gopālakau

“Skládám hluboké poklony šesti Gosvāmīm: Śrī Sanātanovi Gosvāmīmu, Śrī Rūpovi Gosvāmīmu, Śrī Raghunāthovi Bhaṭṭovi Gosvāmīmu, Śrī Raghunāthovi dāsovi Gosvāmīmu, Śrī Jīvovi Gosvāmīmu a Śrī Gopālovi Bhaṭṭovi Gosvāmīmu, kteří důkladně studovali všechna zjevená písma, aby ustanovili věčné náboženské zásady ve prospěch všech lidských bytostí. Jsou proto uctíváni ve všech třech světech a hodni toho, abychom se jim odevzdali, protože jsou ponořeni v náladě gopī a zaměstnáni v transcendentální láskyplné službě Rādě a Kṛṣṇovi.”

Jarā, stáří, tedy svými účinky neobtěžuje oddané. Je to proto, že oddaný následuje pokyny a odhodlání Nārady Muniho. Všichni oddaní patří do učednické posloupnosti pocházející od Nārady Muniho, protože uctívají Božstva podle Nāradových pokynů, jak je shrnuje Nārada-pañcarātra neboli pāñcarātrika-vidhi. Oddaný se řídí zásadami pāñcarātrika-vidhi a bhāgavata-vidhi. Bhāgavata-vidhi se týká kazatelských činností — śravaṇaṁ kīrtanaṁ viṣṇoḥ, naslouchání o slávě Pána Viṣṇua, Nejvyšší Osobnosti Božství, a jejího opěvování, a pāñcarātrika-vidhi zahrnuje arcanaṁ vandanaṁ dāsyaṁ sakhyam ātma-nivedanam. Jelikož oddaný přísně následuje pokyny Nārady Muniho, nebojí se stáří, nemoci ani smrti. Zdánlivě může zestárnout, ale neprojeví se u něho příznaky porážky, jaké ve stáří prožívá obyčejný člověk. Stáří proto nenahání oddanému strach ze smrti, jak je tomu v případě obyčejných lidí. Když jarā, stáří, přijme útočiště u oddaného, Kālakanyā zmenšuje jeho strach. Oddaný ví, že se po smrti vrátí domů, zpátky k Bohu, a proto se smrti nebojí. Pokročilý věk ho neskličuje, ale naopak mu pomáhá být nebojácný, a tím pádem šťastný.

4.27.25

Verš

dvāv imāv anuśocanti
bālāv asad-avagrahau
yal loka-śāstropanataṁ
na rāti na tad icchati

Synonyma

dvau — dva druhy; imau — tito; anuśocanti — naříkají; bālau — nevědomí; asat — hlupáků; avagrahau — vydávají se cestou; yat — to, co; loka — podle zvyku; śāstra — písmy; upanatam — předložené; na — nikdy; rāti — následuje; na — ani; tat — to; icchati — přeje si.

Překlad

Ten, kdo nedává milodary, jak je zvykem nebo jak přikazují písma, a ten, kdo stejným způsobem milodary nepřijímá, je v kvalitě nevědomosti. Takoví lidé jdou cestou hlupáků a nakonec budou jistě naříkat.

Význam

Zde je řečeno, že chce-li člověk žít šťastným životem, musí se přísně držet písem. Totéž uvádí Bhagavad-gītā (16.23):

yaḥ śāstra-vidhim utsṛjya
vartate kāma-kārataḥ
na sa siddhim avāpnoti
na sukhaṁ na parāṁ gatim

“Ten, kdo zavrhuje příkazy písem a jedná podle vlastního rozmaru, nedosáhne ani dokonalosti, ani štěstí, ani nejvyššího cíle.” Člověk, který nenásleduje přísně védské pokyny, nezíská v životě úspěch ani štěstí, natož aby se vrátil domů, zpátky k Bohu.

Jedním z pokynů śāster je, že hospodář, kṣatriya či vysoce postavený člověk nemá odmítnout ženu, která ho žádá, aby se mohla stát jeho manželkou. Jelikož Kālakanyu, dceru Času, poslal Nārada Muni, aby se nabídla Yavana-rājovi, král Yavanů ji nemohl odmítnout. Veškeré jednání musí probíhat ve světle pokynů śāster, které potvrzují velcí mudrci, jako je Nārada Muni. Jak říká Narottama dāsa Ṭhākura: sādhu-śāstra-guru-vākya, cittete kariyā aikya. Člověk se má řídit zásadami světců, písem a duchovního mistra. Tímto způsobem jistě dosáhne v životě úspěchu. Kālakanyā, dcera Času, se králi Yavanů představila přesně v souladu s pokyny sādhua, śāstry a gurua. Nebyl proto jediný důvod, aby ji nepřijal.

4.27.26

Verš

atho bhajasva māṁ bhadra
bhajantīṁ me dayāṁ kuru
etāvān pauruṣo dharmo
yad ārtān anukampate

Synonyma

atho — proto; bhajasva — přijmi; mām — mě; bhadra — ó urozený pane; bhajantīm — která chce sloužit; me — mně; dayām — milost; kuru — učiň; etāvān — takové opatření; pauruṣaḥ — pro každého čestného muže; dharmaḥ — náboženská zásada; yat — to; ārtān — k nešťastným; anukampate — je soucitný.

Překlad

Kālakanyā pokračovala: Ó urozený pane, přišla jsem za tebou, abych ti sloužila. Prosím, přijmi mě, a dej mi tak svou milost. Nejdůležitější povinností každého čestného muže je mít soucit s nešťastnými.

Význam

Yavana-rāja, král Yavanů, mohl také Kālakanyu, dceru Času, odmítnout, ale vzal její žádost v úvahu, jelikož to byl pokyn Nārady Muniho. Přijal proto Kālakanyu jiným způsobem. Pokyny Nārady Muniho neboli cestu oddané služby může přijmout kdokoliv ve třech světech, a nepochybně je mohl přijmout i král Yavanů. Pán Caitanya Osobně žádal každého, aby kázal učení bhakti-yogy po celém světě, v každém městě a vesnici, a kazatelé hnutí pro vědomí Kṛṣṇy mají přímou zkušenost, že i yavanové a mlecchové se začínají věnovat duchovnímu životu na základě postupu pāñcarātrika-vidhi Nārady Muniho. Když se bude lidstvo řídit učednickou posloupností, jak doporučil Caitanya Mahāprabhu, bude z toho mít prospěch celý svět.

4.27.27

Verš

kāla-kanyodita-vaco
niśamya yavaneśvaraḥ
cikīrṣur deva-guhyaṁ sa
sasmitaṁ tām abhāṣata

Synonyma

kāla-kanyā — dcerou Času; udita — vyjádřená; vacaḥ — slova; niśamya — slyšel; yavana-īśvaraḥ — král Yavanů; cikīrṣuḥ — chtěl vykonat; deva — prozřetelnosti; guhyam — důvěrnou povinnost; saḥ — on; sa-smitam — s úsměvem; tām — ji; abhāṣata — oslovil.

Překlad

Když král Yavanů vyslechl slova Kālakanyi, dcery Času, usmál se a začal přemýšlet, jak vyplnit svoji důvěrnou povinnost ve jménu prozřetelnosti. Potom Kālakanyu oslovil tímto způsobem.

Význam

V Caitanya-caritāmṛtě (Ādi 5.142) je řečeno:

ekale īśvara kṛṣṇa, āra saba bhṛtya
yāre yaiche nācāya, se taiche kare nṛtya

Nejvyšší vládce je ve skutečnosti Osobnost Božství, Kṛṣṇa, a každý je Jeho služebník. Yavana-rāja, král Yavanů, byl také služebník Kṛṣṇy, a chtěl proto prostřednictvím Kālakanyi uskutečnit Kṛṣṇův záměr. Přestože Kālakanyā znamená neschopnost a stáří, Yavana-rāja chtěl sloužit Kṛṣṇovi tím, že uvede Kālakanyu do všech míst. Proto se zdravě uvažující člověk ve stáří začne bát smrti. Hlupáci se věnují hmotným činnostem, jako kdyby měli žít věčně a užívat si hmotného pokroku, ale ve skutečnosti žádný hmotný pokrok neexistuje. Pod vlivem iluze si lidé myslí, že je bohatství zachrání, ale přes veškerý rozvoj materialistické vědy zůstávají problémy lidské společnosti — zrození, smrt, stáří a nemoc — stále nevyřešené. Pošetilí vědci si však přesto myslí, že udělali hmotný pokrok. Když je napadne Kālakanyā, neschopnost stáří, začnou se bát smrti—pokud ovšem mají zdravý rozum. Ti, kdo ho nemají, se o smrt nestarají a ani nevědí, co po ní bude následovat. Mylně se domnívají, že smrtí vše končí, a proto jednají v tomto životě velice nezodpovědně a užívají si neomezeného smyslového požitku. Pro inteligentního člověka je příchod stáří podnětem k duchovnímu životu. Lidé se přirozeně bojí, když se blíží smrt, a pro tento účel se král Yavanů snažil Kālakanyi využít.

4.27.28

Verš

mayā nirūpitas tubhyaṁ
patir ātma-samādhinā
nābhinandati loko ’yaṁ
tvām abhadrām asammatām

Synonyma

mayā — mnou; nirūpitaḥ — ustanovený; tubhyam — pro tebe; patiḥ — manžel; ātma — mysli; samādhinā — meditací; na — nikdy; abhinandati — vítají; lokaḥ — lidé; ayam — tito; tvām — tebe; abhadrām — nepříznivá; asammatām — nepřijatelná.

Překlad

Král Yavanů odvětil: Po dlouhém uvažování jsem pro tebe našel manžela. Jak je všeobecně známo, jsi pro každého nepříznivá a zhoubná a nikdo tě nemá rád. Jak tě tedy někdo může přijmout za manželku?

Význam

Po dlouhém uvažování se král Yavanů rozhodl, jak nejlépe využít špatného zboží. Kālakanyā byla špatným zbožím a nikdo ji neměl rád, ale ve službě Pánu se dá uplatnit vše. Král Yavanů se ji tedy pokusil využít k jistému účelu, který jsme již vysvětlili: Kālakanyā jakožto jarā, neschopnost stáří, může probouzet v lidech strach, a inspirovat je tak k tomu, aby se připravovali na příští život tím, že se zapojí do činností ve vědomí Kṛṣṇy.

4.27.29

Verš

tvam avyakta-gatir bhuṅkṣva
lokaṁ karma-vinirmitam
yā hi me pṛtanā-yuktā
prajā-nāśaṁ praṇeṣyasi

Synonyma

tvam — ty; avyakta-gatiḥ — jejíž pohyby jsou nepostřehnutelné; bhuṅkṣva — užívej; lokam — tento svět; karma-vinirmitam — vytvořený plodonosnými činnostmi; yā — ten, kdo; hi — jistě; me — moji; pṛtanā — vojáci; yuktā — s jejich pomocí; prajā-nāśam — ničení živých bytostí; praṇeṣyasi — budeš vykonávat bez jakýchkoliv překážek.

Překlad

Tento svět je výtvorem plodonosných činností. Můžeš proto nepostřehnutelně napadat obyčejné lidi a s pomocí mých vojáků je bez odporu zabíjet.

Význam

Slovo karma-vinirmitam znamená “vytvořený plodonosnými činnostmi”. Celý tento hmotný svět, a zvláště v dnešní době, je výsledkem plodonosných činností. Každý se plně věnuje zdobení světa dálnicemi, automobily, elektřinou, mrakodrapy, průmyslem, obchodováním a podobně. Těm, kdo vyhledávají pouze smyslový požitek a nevědí nic o duchovní totožnosti, to vše připadá velice pěkné. Jak je řečeno ve Śrīmad-Bhāgavatamu (5.5.4):

nūnaṁ pramattaḥ kurute vikarma
yad indriya-prītaya āpṛṇoti
na sādhu manye yata ātmano 'yam
asann api kleśada āsa dehaḥ

Ti, kdo nemají poznání o duši, jsou posedlí touhou po materialistických činnostech a holdují hříšnému jednání všeho druhu, pouze aby získali smyslový požitek. Podle Ṛṣabhadeva jsou tyto činnosti nepříznivé, protože nutí živou bytost přijmout v příštím životě odporné tělo. Každý si může všimnout, že i když se snažíme udržovat tělo v pohodlí, neustále nám způsobuje bolest a podléhá trojímu utrpení. Proč by jinak bylo tolik nemocnic, organizací sociální péče a pojišťoven? Štěstí v tomto světě ve skutečnosti neexistuje; lidé se pouze neustále snaží zamezit neštěstí. Hlupáci pokládají neštěstí za štěstí, a proto se král Yavanů rozhodl, že je nepostřehnutelně napadne stářím, nemocí a nakonec smrtí. Po smrti musí samozřejmě přijít zrození, a Yavana-rāja proto považoval za moudré zabít všechny karmī prostřednictvím Kālakanyi, a pokusit se je tak přivést k pochopení, že materialistický pokrok ve skutečnosti není žádným pokrokem. Každá živá bytost je duchovní povahy, a lidská životní podoba je tedy bez duchovního pokroku znehodnocená.

4.27.30

Verš

prajvāro ’yaṁ mama bhrātā
tvaṁ ca me bhaginī bhava
carāmy ubhābhyāṁ loke ’sminn
avyakto bhīma-sainikaḥ

Synonyma

prajvāraḥ — jménem Prajvāra; ayam — tento; mama — můj; bhrātā — bratr; tvam — ty; ca — také; me — moje; bhaginī — sestra; bhava — budeš; carāmi — budu cestovat; ubhābhyām — prostřednictvím vás dvou; loke — po světě; asmin — tomto; avyaktaḥ — neprojevený; bhīma — nebezpečný; sainikaḥ — s vojáky.

Překlad

Král Yavanů pokračoval: Zde je můj bratr Prajvāra a tebe nyní přijímám jako svoji sestru. Oba vás zaměstnám, abyste spolu s mými vojáky nepostřehnutelně působili v tomto světě.

Význam

Nārada Muni poslal Kālakanyu za Yavana-rājem, aby se mohla stát jeho manželkou, ale Yavana-rāja ji místo toho přijal jako sestru. Ti, kdo se neřídí védskými zásadami, holdují sexu bez omezení a někdy se dokonce nezdráhají mít sex i s vlastní sestrou. V současném věku Kali je mnoho případů takového krvesmilstva. Yavana-rāja sice na znamení úcty přijal žádost Nārady Muniho, ale myslel přitom na nedovolený sex, protože byl králem yavanů a mlecchů.

Slovo prajvāraḥ je velice důležité, protože znamená “horečka seslaná Pánem Viṣṇuem”. Tato horečka dosahuje až čtyřiceti dvou stupňů, což je teplota, při které člověk umírá. Král mlecchů a yavanů tedy požádal dceru Času, Kālakanyu, aby se stala jeho sestrou. Nemusel ji žádat, aby se stala jeho manželkou, protože yavanové a mlecchové nedělají při sexu rozdíly. I když je žena navenek sestrou, matkou či dcerou, přesto mají sex. Yavana-rājův bratr byl Prajvāra a Kālakanyā byla zosobněná neschopnost. Společnými silami a s pomocí Yavana-rājových vojáků — jako jsou nehygienické podmínky, nedovolený sex a nakonec vysoká teplota, která přináší smrt — dokázali zničit materialistický způsob života. V této souvislosti je významné, že Nārada byl vůči útoku jary neboli neschopnosti odolný. Ničivá síla jarā stejně tak nemůže napadnout ani žádného následovníka Nārady Muniho neboli čistého oddaného.

Takto končí Bhaktivedantovy výklady k dvacáté sedmé kapitole čtvrtého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Caṇḍavega útočí na město krále Purañjany; charakter Kālakanyi”.

KAPITOLA DVACÁTÁ OSMÁ

Purañjana se v dalším životě stává ženou

4.28.1

Verš

nārada uvāca
sainikā bhaya-nāmno ye
barhiṣman diṣṭa-kāriṇaḥ
prajvāra-kāla-kanyābhyāṁ
vicerur avanīm imām

Synonyma

nāradaḥ uvāca — velký mudrc Nārada dále řekl; sainikāḥ — vojáci; bhaya-nāmnaḥ — Bhayi (Strachu); ye — ti všichni, kteří; barhiṣman — ó králi Prācīnabarhiṣate; diṣṭa-kāriṇaḥ — poslové smrti; prajvāra — s Prajvārou; kāla-kanyābhyām — a s Kālakanyou; viceruḥ — cestovali; avanīm — po Zemi; imām — této.

Překlad

Velký mudrc Nārada pokračoval: Můj milý králi Prācīnabarhiṣate, král Yavanů, který se jmenuje Strach, a také Prajvāra, Kālakanyā a jeho vojáci poté začali cestovat po celém světě.

Význam

Období života, které těsně předchází smrti, je bezesporu velice nebezpečné, protože v tuto dobu lidi obvykle postihuje slabost stáří a také mnoho nemocí. Nemoci, které napadají tělo, jsou zde přirovnány k vojákům, ale nejsou to obyčejní vojáci, neboť je jako jejich hlavní velitel vede král Yavanů. To naznačuje slovo diṣṭa-kāriṇaḥ. Když je člověk mladý, nemyslí na stáří, ale užívá si sexu, jak jen může. Neví, že na konci života mu to způsobí různé nemoci, které budou natolik trýznit jeho tělo, že se bude modlit o okamžitou smrt. Čím více si člověk užívá sexu v mládí, tím více trpí ve stáří.

4.28.2

Verš

ta ekadā tu rabhasā
purañjana-purīṁ nṛpa
rurudhur bhauma-bhogāḍhyāṁ
jarat-pannaga-pālitām

Synonyma

te — oni; ekadā — jednou; tu — potom; rabhasā — s velkou silou; purañjana-purīm — Purañjanovo město; nṛpa — ó králi; rurudhuḥ — obklíčili; bhauma-bhoga-āḍhyām — plné smyslového požitku; jarat — starým; pannaga — hadem; pālitām — chráněné.

Překlad

Jednou tito nebezpeční vojáci s velkou silou napadli Purañjanovo město. Přestože bylo plné vybavení ke smyslovému požitku, chránil ho jen starý had.

Význam

Tělo, které je využívané ke smyslovému požitku, je každým dnem slabší a slabší. Nakonec životní síla tak zeslábne, že je zde přirovnána ke slabému hadu. Životní vzduch byl přirovnán k hadu již dříve. Když životní síla v těle zeslábne, samotné tělo také zeslábne a začnou na ně neúprosně doléhat příznaky smrti — nebezpeční vojáci vládce smrti Yamarāje. Védský systém je takový, že dříve než člověk dospěje do tohoto stádia, má odejít z domova, přijmout sannyās a po zbytek života kázat poselství Boha. Pokud však zůstane doma, obsluhován milovanou ženou a dětmi, bude pod vlivem smyslového požitku čím dál slabší, a když nakonec přijde smrt, opustí tělo bez jakéhokoliv duchovního přínosu. V současné době ani ti nejstarší muži v rodině neodcházejí z domova, jelikož je přitahuje manželka, děti, peníze, bohatství, obydlí a podobně. Na konci života si proto dělají starosti s tím, kdo ochrání jejich ženu a jak bude sama pečovat o velkou rodinu. Před smrtí tedy obvykle myslí na svoji manželku. Podle Bhagavad-gīty (8.6):

yaṁ yaṁ vāpi smaran bhāvaṁ
tyajaty ante kalevaram
taṁ tam evaiti kaunteya
sadā tad-bhāva-bhāvitaḥ

“Každý bezpochyby dospěje právě do toho stavu bytí, na který myslí, když opouští své tělo.”

Na konci života každý myslí na to, co dělal celý život, a tak dostane další tělo (dehāntara), které bude odpovídat jeho myšlenkám a touhám. Člověk přehnaně připoutaný k domovu na konci života přirozeně myslí na svoji milovanou manželku a v dalším životě dostane, kromě výsledků svých zbožných a bezbožných činností, tělo ženy. V této kapitole bude obšírně popsáno, jak král Purañjana získal ženské tělo.

4.28.3

Verš

kāla-kanyāpi bubhuje
purañjana-puraṁ balāt
yayābhibhūtaḥ puruṣaḥ
sadyo niḥsāratām iyāt

Synonyma

kāla-kanyā — dcera Kāly; api — také; bubhuje — zmocnila se; purañjana-puram — Purañjanova města; balāt — silou; yayā — kým; abhibhūtaḥ — překonán; puruṣaḥ — člověk; sadyaḥ — okamžitě; niḥsāratām — nepotřebný; iyāt — stává se.

Překlad

Kālakanyā s pomocí nebezpečných vojáků postupně napadla všechny obyvatele Purañjanova města a učinila je zcela neschopnými.

Význam

Když muže na sklonku života postihne neschopnost stáří, jeho tělo se stává zcela nepotřebným. Védská příprava je proto taková, že chlapci povinně procházejí stavem brahmacarya, kdy se zcela zaměstnají ve službě Pánu a vůbec se nestýkají se ženami. Když se z chlapce stane mladý muž, ve věku dvaceti až dvaceti pěti let se ožení. Jestliže se ožení ve správném věku, může okamžitě zplodit silné, zdravé syny. Nyní přibývá ženského potomstva, protože mladí muži jsou sexuálně velice slabí. Chlapec se narodí tehdy, když je manžel sexuálně silnější než manželka, ale když je silnější žena, narodí se děvče. Proto je důležité, aby muž, který chce po svatbě zplodit mužského potomka, prošel přípravou v brahmacaryi. Když dosáhne věku padesáti let, má zanechat rodinného života. Tehdy již má být jeho dítě dospělé, aby mu otec mohl přenechat rodinné povinnosti. Manžel a manželka potom mohou odjet do ciziny, žít v ústraní a navštěvovat různá poutní místa. Když se oba zbaví své připoutanosti k rodině a domovu, manželka se vrátí domů žít v péči svých dospělých dětí, mimo rodinné záležitosti, a manžel přijme sannyās, aby sloužil Nejvyšší Osobnosti Božství.

To je systém dokonalé civilizace. Lidská životní podoba je zvláště určena k realizaci Boha. Ten, kdo nemůže žít podle zásad vědomí Kṛṣṇy již od samého začátku života, musí být připravován, aby je přijal na sklonku života. Nyní bohužel neexistuje ani příprava v dětství, ani se nikdo nedokáže vzdát rodinného života ve stáří. Taková je situace Purañjanova města, obrazně popsaná v těchto verších.

4.28.4

Verš

tayopabhujyamānāṁ vai
yavanāḥ sarvato-diśam
dvārbhiḥ praviśya subhṛśaṁ
prārdayan sakalāṁ purīm

Synonyma

tayā — Kālakanyou; upabhujyamānām — podrobené; vai — jistě; yavanāḥ — Yavanové; sarvataḥ-diśam — ze všech stran; dvārbhiḥ — branami; praviśya — vstoupili; su-bhṛśam — velice; prārdayan — obtěžovali; sakalām — po celém; purīm — městě.

Překlad

Když Kālakanyā, dcera Času, napadla tělo, nebezpeční vojáci krále Yavanů vstoupili do města různými branami a začali krutě soužit všechny jeho obyvatele.

Význam

Tělo má devět bran — dvě oči, dvě nosní dírky, dvě uši, ústa, konečník a genitálie. Když na člověka dolehne neschopnost stáří, v branách těla se projeví různé nemoci. Oči například natolik zeslábnou, že potřebují brýle, a uši jsou příliš slabé na to, aby slyšely přímo, a proto vyžadují sluchové pomůcky. Nosní dírky jsou ucpané hlenem a člověk se musí neustále nadechovat z ampulky se čpavkem. Také ústa jsou příliš slabá a na žvýkání potřebují falešný chrup. S konečníkem jsou také problémy a vyměšování začíná být obtížné. Někdy si člověk musí nechat udělat klystýr a někdy zavést hadičku, která usnadní močení. Tímto způsobem napadli vojáci město Purañjany u jeho různých bran. Ve stáří má člověk všechny brány těla napadené mnoha nemocemi a musí používat mnoho léků a lékařských pomůcek.

4.28.5

Verš

tasyāṁ prapīḍyamānāyām
abhimānī purañjanaḥ
avāporu-vidhāṁs tāpān
kuṭumbī mamatākulaḥ

Synonyma

tasyām — když se město; prapīḍyamānāyām — dostalo do různých potíží; abhimānī — příliš pohroužený; purañjanaḥ — král Purañjana; avāpa — dostal; uru — mnoho; vidhān — druhů; tāpān — bolesti; kuṭumbī — hlava rodiny; mamatā-ākulaḥ — příliš ovlivněný připoutaností k rodině.

Překlad

Když vojáci a Kālakanyā ohrožovali město, král Purañjana, který byl postižen přílišnou citovou náklonnosti ke své rodině, se kvůli útoku Yavanarāje a Kālakanyi dostal do potíží.

Význam

Když mluvíme o těle, týká se to vnějšího hrubého těla s jeho různými údy a také mysli, inteligence a ega. To vše ve stáří slábne vlivem napadení různými nemocemi a majitel těla, živá duše, je velice smutný, protože nemůže náležitě využívat pole činností. V Bhagavad-gītě je jasně vysvětleno, že živá bytost je majitel tohoto těla (kṣetra-jña) a že tělo je pole činností (kṣetra). Když pole zaroste trním a plevelem, majiteli se velice těžko obdělává. Taková je situace duše, když se tělo kvůli nemocem stává přítěží. Další přítěže těla představuje úzkost a celkové selhávání tělesných funkcí.

4.28.6

Verš

kanyopagūḍho naṣṭa-śrīḥ
kṛpaṇo viṣayātmakaḥ
naṣṭa-prajño hṛtaiśvaryo
gandharva-yavanair balāt

Synonyma

kanyā — dcerou Času; upagūḍhaḥ — obejmutý; naṣṭa-śrīḥ — zbaven veškeré krásy; kṛpaṇaḥ — lakomec; viṣaya-ātmakaḥ — propadlý smyslovému požitku; naṣṭa-prajñaḥ — zbavený inteligence; hṛta-aiśvaryaḥ — zbavený bohatství; gandharva — Gandharvy; yavanaiḥ — a Yavany; balāt — silou.

Překlad

Když Kālakanyā objala krále Purañjanu, ztratil postupně veškerou svoji krásu. Jelikož příliš propadl sexu, nedostávalo se mu inteligence a pozbyl všeho svého bohatství. Přišel o všechen majetek a podlehl Gandharvům a Yavanům.

Význam

Když na člověka zaútočí neschopnost stáří a on přesto i nadále holduje smyslovému požitku, postupně ztratí veškerou svoji krásu, inteligenci a bohatství. Nemůže proto odolat mocnému útoku dcery Času.

4.28.7

Verš

viśīrṇāṁ sva-purīṁ vīkṣya
pratikūlān anādṛtān
putrān pautrānugāmātyāñ
jāyāṁ ca gata-sauhṛdām

Synonyma

viśīrṇām — v rozkladu; sva-purīm — své město; vīkṣya — viděl; pratikūlān — opoziční elementy; anādṛtān — neuctiví; putrān — synové; pautra — vnuci; anuga — služebníci; amātyān — ministři; jāyām — manželka; ca — a; gata-sauhṛdām — lhostejná.

Překlad

Král Purañjana potom viděl, že celé jeho město je v rozkladu a že jeho synové, vnuci, služebníci a ministři se postupně začínají stavět proti němu. Také se všiml, že jeho manželka se stává chladnou a lhostejnou.

Význam

Když se člověk stane invalidou, jeho smysly a tělesné orgány jsou slabé a již je nedokáže ovládat. Tehdy se smysly a smyslové předměty obracejí proti němu. Když je člověk v ubohém stavu, i členové jeho rodiny — synové, vnuci a manželka — k němu začnou být neuctiví a přestanou poslouchat příkazy pána domu. Stejně jako my chceme používat své smysly ke smyslovému požitku, smysly na oplátku požadují od těla sílu. Muž má rodinu pro svůj požitek a její členové zase vyžadují požitek od něho. Když od něho nedostanou peníze, přestanou se o něj zajímat a nevěnují pozornost jeho pokynům a přáním. To vše proto, že muž je kṛpaṇa (lakomec). Toto slovo kṛpaṇa, použité v šestém verši, je opakem slova brāhmaṇa. Ten, kdo je v lidské životní podobě, se má stát brāhmaṇou — to znamená, že má pochopit věčné postavení Absolutní Pravdy, Brahmanu, a potom se zaměstnat ve službě Pánu jako vaiṣṇava. V lidské životní podobě k tomu dostáváme příležitost, ale pokud ji náležitě nevyužijeme, staneme se kṛpaṇou, lakomcem. Lakomec je ten, kdo má peníze, ale nepoužívá je tak, jak by měl. Tato lidská životní podoba je zvláště určena pro pochopení Brahmanu, tedy pro získání kvalifikace brāhmaṇy, a pokud jí náležitě nevyužijeme, zůstaneme kṛpaṇou. Všichni můžeme vidět, že když má někdo peníze, ale neutrácí je, je to lakomec a není nikdy šťastný. Stejně tak pokud člověk zneužívá svoji inteligenci ke smyslovému požitku, zůstane po celý život lakomcem.

4.28.8

Verš

ātmānaṁ kanyayā grastaṁ
pañcālān ari-dūṣitān
duranta-cintām āpanno
na lebhe tat-pratikriyām

Synonyma

ātmānam — sám; kanyayā — Kālakanyou; grastam — obejmutý; pañcālān — Pañcāla; ari-dūṣitān — plná nepřátel; duranta — nepřekonatelná; cintām — úzkost; āpannaḥ — dostal; na — ne; lebhe — měl; tat — toho; pratikriyām — obranu.

Překlad

Když král Purañjana viděl, že se všichni členové jeho rodiny, příbuzní, stoupenci, služebníci, sekretáři a všichni ostatní obrátili proti němu, naplnilo ho to velkou úzkostí. Nemohl však proti tomu nic dělat, neboť byl zcela v moci Kālakanyi.

Význam

Když člověk zeslábne následkem útoku stáří, členové jeho rodiny, služebníci a sekretáři se o něj přestanou zajímat a on proti tomu nemůže nic dělat. Tato hrozivá situace ho naplňuje čím dál větší úzkostí a nářkem.

4.28.9

Verš

kāmān abhilaṣan dīno
yāta-yāmāṁś ca kanyayā
vigatātma-gati-snehaḥ
putra-dārāṁś ca lālayan

Synonyma

kāmān — předměty požitku; abhilaṣan — po kterých vždy prahl; dīnaḥ — chudý člověk; yāta-yāmān — bez chuti; ca — také; kanyayā — vlivem Kālakanyi; vigata — ztracený; ātma-gati — skutečný smysl života; snehaḥ — připoutanost; putra — k synům; dārān — manželce; ca — a; lālayan — láskyplně pečoval.

Překlad

Předměty požitku vlivem Kālakanyi ztratily svoji chuť, a jelikož krále Purañjanu neopouštěly chtivé touhy, zchudl po všech stránkách. Nepochopil tedy smysl života. Stále si udržoval silnou náklonnost k manželce a dětem a myslel na to, jak o ně bude postaráno.

Význam

To je přesně situace současné civilizace. Každý se věnuje udržování těla, domova a rodiny, a na konci života je proto zmatený a neví, co je to duchovní život a co je smysl lidské existence. V civilizaci smyslového požitku není duchovní život možný, protože lidé myslí pouze na tento život. I když je příští život skutečností, nikde se o něm neučí.

4.28.10

Verš

gandharva-yavanākrāntāṁ
kāla-kanyopamarditām
hātuṁ pracakrame rājā
tāṁ purīm anikāmataḥ

Synonyma

gandharva — vojáky z řad Gandharvů; yavana — vojáky z řad Yavanů; ākrāntām — dobyté; kāla-kanyā — Kālakanyou (dcerou Času); upamarditām — zničené; hātum — opustit; pracakrame — postupoval; rājā — král Purañjana; tām — to; purīm — město; anikāmataḥ — nechtěl.

Překlad

Město krále Purañjany dobyli vojáci z řad Gandharvů a Yavanů, a přestože z něho král nechtěl odejít, okolnosti ho k tomu donutily, neboť ho Kālakanyā celé zničila.

Význam

Živá bytost, odloučená od společnosti Nejvyšší Osobnosti Božství, se pokouší užívat si tohoto hmotného světa. Dostává k tomu příležitost v určitém druhu těla, od těla Brahmy až po tělo bakterie. Z védského popisu stvoření víme, že první živou bytostí byl Pán Brahmā, který stvořil sedm velkých mudrců a další Prajāpatie, aby zaplnili vesmír obyvatelstvem. Každá živá bytost tak podle své karmy, svých minulých tužeb a činností, dostává určité tělo, počínaje tělem Brahmy až po tělo bakterie nebo červa ve výkalech. Kvůli svému dlouhodobému styku s určitým druhem hmotné schránky a také milostí Kālakanyi a její māyi získává živá bytost ke svému tělu nadměrnou připoutanost, přestože je to sídlo bolesti. I když se budeme snažit vytáhnout červa z výkalů, červ je nebude chtít opustit a opět se do nich vrátí. Prase také obvykle žije na velice špinavém místě a živí se výkaly, ale když se ho budeme snažit přemístit a poskytnout mu lepší podmínky, prase nebude chtít. Tímto způsobem můžeme studovat každou živou bytost a zjistíme, že každá odmítá nabídku lepšího postavení. Přestože byl na krále Purañjanu veden útok ze všech stran, nechtěl opustit své město. Jinými slovy, živá bytost nechce opustit tělo bez ohledu na situaci. Nakonec však bude donucena ho opustit, protože hmotné tělo nemůže existovat věčně.

Živá bytost si chce užívat hmotného světa různými způsoby, a proto jí přírodní zákony dovolují převtělovat se z jednoho těla do druhého, stejně jako duše transmigruje z těla nemluvněte do těla dítěte, chlapce, mladíka a muže. Tento děj probíhá neustále. V posledním stádiu je hrubé tělo již staré a neschopné, ale živá bytost se ho přesto nechce vzdát, i když je nepoužitelné. Hmotná existence a hmotné tělo nepřinášejí žádné pohodlí — proč je tedy živá bytost nechce opustit? Jakmile dostane hmotné tělo, musí usilovně pracovat na jeho udržování. Může se zaměstnávat různými činnostmi, ale v každém případě musí těžce pracovat pro udržení hmotného těla. Společnost bohužel neví nic o převtělování duše. Živá bytost nedoufá, že vstoupí do duchovního království věčného života, blaženosti a poznání, a proto lpí na svém současném těle, i když ho již nemůže k ničemu použít. Nejblahodárnější činností v tomto hmotném světě je tedy šíření hnutí pro vědomí Kṛṣṇy.

Toto hnutí dává lidské společnosti informace o království Boha. Existuje Bůh, Kṛṣṇa, a každý se k Němu může vrátit a žít věčně v blaženosti a poznání. Ten, kdo si je vědom Kṛṣṇy, se nebojí opustit své tělo, protože jeho postavení je věčné. Duše vědomá si Kṛṣṇy se věčně zaměstnává transcendentální láskyplnou službou Pánu — dokud žije v těle, je šťastná ve své láskyplné službě Pánu, a když tělo opustí, je opět trvale zapojena do služby Pánu. Oddaní jsou neustále volní a osvobození, zatímco karmī, kteří nemají poznání o duchovním životě a transcendentální láskyplné službě Pánu, se velice bojí opustit své shnilé hmotné tělo.

4.28.11

Verš

bhaya-nāmno ’grajo bhrātā
prajvāraḥ pratyupasthitaḥ
dadāha tāṁ purīṁ kṛtsnāṁ
bhrātuḥ priya-cikīrṣayā

Synonyma

bhaya-nāmnaḥ — Bhayi (Strachu); agra-jaḥ — starší; bhrātā — bratr; prajvāraḥ — jménem Prajvāra; pratyupasthitaḥ — který tam byl přítomen; dadāha — zapálil; tām — to; purīm — město; kṛtsnām — celé; bhrātuḥ — svého bratra; priya-cikīrṣayā — aby potěšil.

Překlad

Prajvāra, starší bratr Yavana-rāje, za těchto okolností zapálil celé město, aby potěšil svého mladšího bratra, jehož druhým jménem je Strach.

Význam

Podle védského systému se mrtvé tělo spálí, ale před smrtí vzniká ještě jeden požár — horečka, která se nazývá prajvāra nebo viṣṇu-jvāra. Lékařská věda potvrzuje, že když teplota těla vystoupí na 42 stupňů, člověk okamžitě zemře. Tato prajvāra neboli vysoká horečka v posledním stádiu života vrhá živou bytost do planoucího ohně.

4.28.12

Verš

tasyāṁ sandahyamānāyāṁ
sapauraḥ saparicchadaḥ
kauṭumbikaḥ kuṭumbinyā
upātapyata sānvayaḥ

Synonyma

tasyām — když to město; sandahyamānāyām — hořelo; sa-pauraḥ — se všemi obyvateli; sa-paricchadaḥ — se všemi služebníky a stoupenci; kauṭumbikaḥ — král, který měl tolik příbuzných; kuṭumbinyā — se svou manželkou; upātapyata — začali trpět žárem ohně; sa-anvayaḥ — společně s potomky.

Překlad

Když město začalo hořet, všichni jeho obyvatelé, královi služebníci, jakož i všichni členové rodiny, synové, vnuci, manželky a další příbuzní, se ocitli v plamenech. Král Purañjana z toho byl velice nešťastný.

Význam

Tělo má mnoho částí — smysly, údy, kůži, svaly, krev, morek atd. — a ty všechny jsou zde obrazně popsány jako synové, vnuci, obyvatelé a poddaní. Když na tělo zaútočí viṣṇu-jvāra, žár je tak silný, že člověk někdy upadne do bezvědomí. To znamená, že tělo mučí tak krutá bolest, že člověk ztratí vědomí a necítí tělesné utrpení. V okamžiku smrti je živá bytost tak bezmocná, že i když nechce, je donucena opustit tělo a vstoupit do dalšího. V Bhagavad-gītě je řečeno, že člověk může pomocí vědeckého rozvoje zlepšit dočasné životní podmínky, ale nemůže se vyhnout bolestem zrození, stáří, nemoci a smrti. Ty jsou pod vládou Nejvyšší Osobnosti Božství v zastoupení hmotné přírody. Hlupáci tuto jednoduchou skutečnost nemohou pochopit. Nyní se lidé usilovně snaží najít ropu v oceánu. Velice jim záleží na zásobách ropy pro budoucnost, ale nijak se nepokoušejí zlepšit situaci zrození, stáří, nemoci a smrti. Živá bytost v nevědomosti, která neví nic o svém budoucím životě, se tedy ve všech svých činnostech nepochybně setká s porážkou.

4.28.13

Verš

yavanoparuddhāyatano
grastāyāṁ kāla-kanyayā
puryāṁ prajvāra-saṁsṛṣṭaḥ
pura-pālo ’nvatapyata

Synonyma

yavana — Yavany; uparuddha — napadené; āyatanaḥ — jeho sídlo; grastāyām — když bylo uchvácené; kāla-kanyayā — dcerou Času; puryām — město; prajvāra-saṁsṛṣṭaḥ — když se k němu blížil Prajvāra; pura-pālaḥ — dozorce města; anvatapyata — také se velice zarmoutil.

Překlad

Had coby policejní dozorce města viděl, že na obyvatele útočí Kālakanyā, a velice ho zarmoutilo, když zjistil, že jeho sídlo hoří po útoku Yavanů.

Význam

Živou bytost pokrývají dva druhy těl — hrubohmotné a jemnohmotné. V okamžiku smrti vidíme, že s hrubým tělem je konec, ale živá bytost se v jemném těle stěhuje do jiného hrubého těla. Takzvaní vědci moderní doby nevidí, jak jemné tělo přenáší duši z jednoho těla do druhého. Toto jemné tělo je zde obrazně označeno jako had neboli policejní dozorce města. Když hoří všude, ani policejní dozorce nemůže uniknout. Je-li ve městě klid a nehoří, policejní dozorce může na obyvatele uplatňovat svoji autoritu, ale pokud na město dopadá útok ze všech stran, dozorce nic nezmůže. Když se životní vzduch připravil opustit hrubé tělo, začalo i jemné tělo cítit bolest.

4.28.14

Verš

na śeke so ’vituṁ tatra
puru-kṛcchroru-vepathuḥ
gantum aicchat tato vṛkṣa-
koṭarād iva sānalāt

Synonyma

na — ne; śeke — byl schopen; saḥ — on; avitum — chránit; tatra — tam; puru — velice; kṛcchra — potíže; uru — velké; vepathuḥ — trpěl; gantum — uniknout; aicchat — chtěl; tataḥ — odtamtud; vṛkṣa — stromu; koṭarāt — z dutiny; iva — jako; sa-analāt — při požáru.

Překlad

Stejně jako had žijící v dutině stromu chce uniknout, když vypukne lesní požár, tak i policejní dozorce města, had, chtěl kvůli nesnesitelnému žáru ohně opustit město.

Význam

Když v lese vypukne požár, hadům se velice těžko uniká. Ostatní zvířata mají dlouhé nohy a mohou utéci, ale hadi se mohou pouze plazit, a proto obvykle uhoří. Tělesné údy v posledním stádiu života netrpí tolik jako životní vzduch.

4.28.15

Verš

śithilāvayavo yarhi
gandharvair hṛta-pauruṣaḥ
yavanair aribhī rājann
uparuddho ruroda ha

Synonyma

śithila — oslabené; avayavaḥ — jeho údy; yarhi — když; gandharvaiḥ — Gandharvy; hṛta — přemožená; pauruṣaḥ — jeho tělesná síla; yavanaiḥ — Yavany; aribhiḥ — nepřáteli; rājan — ó králi Prācīnabarhiṣate; uparuddhaḥ — zadržený; ruroda — hlasitě naříkal; ha — vskutku.

Překlad

Údy hadova těla byly ochablé náporem útočících Gandharvů a Yavanů, kteří zcela přemohli jeho tělesnou sílu. Když se pokusil opustit tělo, nepřátelé ho zadrželi. Po svém zmařeném pokusu začal hlasitě naříkat.

Význam

V posledním stádiu života jsou různé brány těla ucpané kvůli nemocem způsobeným nerovnováhou mezi žlučí, hlenem a vzduchem. Živá bytost proto nemůže jasně vyjádřit, jaké má potíže, a příbuzní stojící okolo slyší od umírajícího člověka zvuk “ghura ghura”. Král Kulaśekhara ve své Mukunda-mālā-stotře říká:

kṛṣṇa tvadīya-padapaṅkaja-pañjarāntam
adyaiva me viśatu mānasa-rāja-haṁsaḥ
prāṇa-prayāṇa-samaye kapha-vāta-pittaiḥ
kaṇṭhāvarodhana-vidhau smaraṇaṁ kutas te

“Můj milý Kṛṣṇo, pomoz mi prosím zemřít okamžitě, dokud labuť mé mysli může být obklopena stonky Tvých lotosových nohou. Jak na Tebe budu moci myslet v době, kdy vydechnu naposled, když mé hrdlo bude zalknuté?” Labuť se velice ráda potápí ve vodě mezi stonky lotosových květů. Je to pro ni zábava. Zemřeme-li, dokud jsme zdraví a myslíme na lotosové nohy Pána, je to velice šťastná smrt. Když člověk umírá starý, má někdy hrdlo zalknuté hlenem nebo ucpané vzduchem, a v tom případě z něho nemůže vyjít zvuková vibrace mahā-mantry Hare Kṛṣṇa. Člověk tak může zapomenout na Kṛṣṇu. Ti, kdo jsou silní ve vědomí Kṛṣṇy, samozřejmě nezapomínají na Kṛṣṇu za žádných okolností, protože jsou zvyklí zpívat Hare Kṛṣṇa mantru neustále; a zvláště tehdy, když jsou ve smrtelném nebezpečí.

4.28.16

Verš

duhitṝḥ putra-pautrāṁś ca
jāmi-jāmātṛ-pārṣadān
svatvāvaśiṣṭaṁ yat kiñcid
gṛha-kośa-paricchadam

Synonyma

duhitṝḥ — dcery; putra — synové; pautrān — vnuci; ca — a; jāmi — snachy; jāmātṛ — zeťové; pārṣadān — společníci; svatva — majetek; avaśiṣṭam — zbylý; yat kiñcit — cokoliv; gṛha — domov; kośa — nahromaděné bohatství; paricchadam — vybavení domácnosti.

Překlad

Král Purañjana pak začal myslet na své dcery, syny, vnuky, snachy, zetě, služebníky a další společníky, jakož i na svůj dům, vybavení domácnosti a trochu bohatství, které nahromadil.

Význam

Není neobvyklé, že člověk nadmíru připoutaný k hmotnému tělu žádá lékaře, aby mu alespoň o nějaký čas prodloužil život. Když takzvaně vědecky vzdělaný lékař někomu dokáže za pomoci kyslíku a dalších léků prodloužit život o několik minut, považuje to za velký úspěch, přestože pacient nakonec zemře. Tomu se říká boj o přežití. Pacient i lékař v okamžiku smrti myslí na to, jak prodloužit život, přestože všechny složky těla již prakticky odumřely.

4.28.17

Verš

ahaṁ mameti svīkṛtya
gṛheṣu kumatir gṛhī
dadhyau pramadayā dīno
viprayoga upasthite

Synonyma

aham — já; mama — moje; iti — takto; svī-kṛtya — přijímá; gṛheṣu — doma; ku-matiḥ — jehož mysl je plná nevhodných myšlenek; gṛhī — hospodář; dadhyau — obrací pozornost k; pramadayā — se svou manželkou; dīnaḥ — velmi chudý; viprayoge — když odloučení; upasthite — nastalo.

Překlad

Král Purañjana byl velmi připoutaný ke své rodině a k pojetí “já” a “moje”. Protože příliš lpěl na své ženě, byl již dočista bez prostředků. Když nastalo odloučení, velice posmutněl.

Význam

Z tohoto verše je zřejmé, že myšlenky na hmotný požitek nás v okamžiku smrti neopouštějí. To svědčí o tom, že živá bytost, duše, je unášena jemným tělem — myslí, inteligencí a egem. Kvůli falešnému egu si chce živá bytost neustále užívat hmotného světa a z nedostatku hmotného požitku je smutná a nešťastná. Stále dělá intelektuální plány, jak prodloužit svůj život, a proto i když opustí hrubohmotné tělo, jemné tělo ji unáší do nového hrubého těla. Převtělování jemného těla nelze vidět hmotnýma očima, a proto když někdo opustí hrubé tělo, považujeme to za jeho konec. Plány na hmotný požitek vytváří jemné tělo a hrubé tělo je nástrojem pro jejich uskutečnění. Hrubé tělo tedy můžeme přirovnat k manželce, neboť manželka je zprostředkovatelem smyslového požitku všeho druhu. Jelikož živá bytost byla dlouho ve styku s hrubým tělem, je jí velice líto, že se od něho má oddělit. Její mentální činnosti ji nutí přijmout další hrubé tělo a pokračovat v hmotné existenci.

Sanskrtské slovo strī znamená “expanze”. Prostředictvím manželky člověk expanduje své různé předměty citové náklonnosti — syny, dcery, vnuky a podobně. Připoutanost ke členům rodiny vyjde velice jasně najevo v okamžiku smrti. Často můžeme vidět, jak těsně před opuštěním těla k sobě člověk volá svého milovaného syna, aby mu svěřil svoji manželku a další příslušenství. Říká: “Můj milý chlapče, já musím odejít. Prosím tě, postarej se o rodinu.” Takto hovoří, aniž by znal svůj další osud.

4.28.18

Verš

lokāntaraṁ gatavati
mayy anāthā kuṭumbinī
vartiṣyate kathaṁ tv eṣā
bālakān anuśocatī

Synonyma

loka-antaram — do jiného života; gatavati mayi — když odejdu; anāthā — připravena o manžela; kuṭumbinī — obklopena všemi členy rodiny; vartiṣyate — bude existovat; katham — jak; tu — potom; eṣā — tato žena; bālakān — děti; anuśocatī — naříkal nad.

Překlad

Král Purañjana úzkostlivě přemýšlel: “Běda, má žena má tolik dětí. Jak se dokáže postarat o všechny rodinné členy, až odejdu z tohoto těla? Běda, budou ji stále znepokojovat myšlenky na udržování rodiny.”

Význam

Všechny tyto myšlenky na manželku naznačují, že král byl příliš pohroužen v myšlenkách na ženu. Počestná žena je obvykle poslušnou manželkou. Manžel na ní kvůli tomu velice lpí, a následkem toho na ni myslí i v okamžiku smrti. Jak vidíme na životě krále Purañjany, je to velice nebezpečná situace. Když místo na Kṛṣṇu myslí člověk v okamžiku smrti na svoji manželku, je jisté, že se nevrátí domů, zpátky k Bohu, ale bude nucen přijmout tělo ženy, a začít tak další kapitolu hmotné existence.

4.28.19

Verš

na mayy anāśite bhuṅkte
nāsnāte snāti mat-parā
mayi ruṣṭe susantrastā
bhartsite yata-vāg bhayāt

Synonyma

na — nikdy; mayi — když já; anāśite — nejedl; bhuṅkte — jedla; na — nikdy; asnāte — nekoupal se; snāti — koupala se; mat-parā — vždy mi byla oddána; mayi — když já; ruṣṭe — rozzlobil jsem se; su-santrastā — velice polekaná; bhartsite — když jsem ji káral; yata-vāk — ovládala svá slova; bhayāt — ze strachu.

Překlad

Král Purañjana potom začal myslet na své dřívější vztahy se svou manželkou. Vzpomínal, že nikdy nezačala jíst, dokud on nedojedl, nešla se koupat, dokud se on nevykoupal, a vždy mu byla velice oddána — do té míry, že když se někdy rozzlobil a káral ji, ona zkrátka mlčela a tolerovala jeho špatné chování.

Význam

Manželka se má vždy podřídit svému manželovi. Poddajnost, mírné chování a úslužnost jsou vlastnosti, kvůli kterým manžel na svoji ženu často myslí. Rodinnému životu prospívá, když je manžel připoutaný ke své manželce, ale není to příliš dobré pro duchovní pokrok. Proto musí být v každé rodině ustanoveno vědomí Kṛṣṇy. Jsou-li k sobě manželé navzájem poutáni ve vědomí Kṛṣṇy, budou z toho mít oba užitek, neboť Kṛṣṇa je středem jejich života. Je-li však manžel příliš poután ke své manželce, stane se v příštím životě ženou. Žena, která je nadmíru poutána ke svému manželovi, se zase stane v příštím životě mužem. Stát se mužem je pro ženu samozřejmě výhodné, ale pro muže není vůbec výhodné stát se ženou.

4.28.20

Verš

prabodhayati māvijñaṁ
vyuṣite śoka-karśitā
vartmaitad gṛha-medhīyaṁ
vīra-sūr api neṣyati

Synonyma

prabodhayati — dává dobrou radu; mā — mně; avijñam — hlupákovi; vyuṣite — v době, kdy jsem byl pryč; śoka — zármutkem; karśitā — soužená, a proto vyschlá; vartma — cesta; etat — tato; gṛha-medhīyam — domácích povinností; vīra-sūḥ — matka velkých hrdinů; api — ačkoliv; neṣyati — bude schopna plnit.

Překlad

Král Purañjana dále myslel na to, jak mu jeho manželka dávala dobré rady, když byl zmaten, a jak se rmoutila, když byl mimo domov. Ačkoliv byla matkou tolika synů a hrdinů, přesto se bál, že nebude schopna obstarat všechny domácí povinnosti.

Význam

Král Purañjana myslel v okamžiku smrti na svoji manželku. Tomu se říká znečištěné vědomí. Pán Kṛṣṇa vysvětluje v Bhagavad-gītě (15.7):

mamaivāṁśo jīva-loke
jīva-bhūtaḥ sanātanaḥ
manaḥ-ṣaṣṭhānīndriyāṇi
prakṛti-sthāni karṣati

“Živé bytosti v tomto podmíněném světě jsou Mé věčné dílčí části. Žijí podmíněným životem, a kvůli tomu těžce bojují se šesti smysly, ke kterým patří i mysl.”

Každá živá bytost je nedílnou částí Nejvyšší Duše, Kṛṣṇy. To znamená, že věčné přirozené postavení Kṛṣṇy a živé bytosti se od sebe kvalitativně neliší. Jediný rozdíl je, že živá bytost je věčně nepatrnou částečkou Nejvyšší Duše. Mamaivāṁśo jīva-loke jīva-bhūtaḥ sanātanaḥ. Dílčí část Nejvyššího Pána, individuální duše, zápasí v tomto hmotném světě podmíněného života, neboť má znečištěnou mysl a vědomí. Jako nedílná část Nejvyššího Pána má živá bytost myslet na Kṛṣṇu, ale zde vidíme, že král Purañjana (živá bytost) myslí na ženu. Takové pohroužení mysli do nějakého smyslového předmětu je důvodem, proč živá bytost zápasí v tomto hmotném světě o přežití. Jelikož král Purañjana myslí na svoji ženu, jeho boj o přežití v hmotném světě smrtí neskončí. Jak ukáží další verše, kvůli svým myšlenkám na manželku bude muset v příštím životě přijmout tělo ženy. Toto pohroužení mysli do společenského, politického, pseudonáboženského, národnostního a spolkového vědomí je příčinou otroctví. Během svého života musíme změnit své činnosti takovým způsobem, abychom se z tohoto otroctví vysvobodili. To potvrzuje Bhagavad-gītā (3.9): yajñārthāt karmaṇo 'nyatra loko 'yaṁ karma-bandhanaḥ. Pokud v tomto životě nezměníme své vědomí, pak vše, co děláme ve jménu společenského, politického, náboženského, spolkového a národního blaha, bude příčinou našeho otroctví. To znamená, že budeme muset pokračovat v hmotném, podmíněném životě. Bhagavad-gītā (15.7) to vysvětluje: manaḥ-ṣaṣṭhānīndriyāṇi prakṛti-sthāni karṣati. Když jsou mysl a smysly zapojeny do hmotných činností, musíme pokračovat ve své hmotné existencí a bojovat o dosažení štěstí. V každém životě vedeme takový boj. Ve skutečnosti nikdo v tomto hmotném světě není šťastný, ale samotný boj dává živé bytosti falešný pocit štěstí. Člověk musí velice těžce pracovat, a když získá výsledky své práce, považuje se za šťastného. Lidé v hmotném světě nevědí, co je to skutečné štěstí. Sukham ātyantikaṁ yat tad buddhi-grāhyam atīndriyam (Bg. 6.21). Skutečné štěstí je možné vnímat jedině transcendentálními smysly. Ty se však neprojeví, dokud nejsme očištěni, a proto musíme své smysly očistit tím, že se zapojíme do vědomí Kṛṣṇy a zaměstnáme smysly ve službě Pánu. Pak poznáme skutečné štěstí a osvobození.

V Bhagavad-gītě (15.8) je řečeno:

śarīraṁ yad avāpnoti
yac cāpy utkrāmatīśvaraḥ
gṛhītvaitāni saṁyāti
vāyur gandhān ivāśayāt

“Živá bytost v hmotném světě přenáší svá různá pojetí života z jednoho těla do druhého, stejně jako vítr přenáší vůně.” Vane-li vítr nad zahradou růží, ponese vůni růží, a vane-li nad špinavým místem, ponese odporný zápach. Stejně tak král Purañjana, živá bytost, nyní nechává vzduch svého života vanout nad ženou, svou manželkou, a proto bude muset v příštím životě přijmout tělo ženy.

4.28.21

Verš

kathaṁ nu dārakā dīnā
dārakīr vāparāyaṇāḥ
vartiṣyante mayi gate
bhinna-nāva ivodadhau

Synonyma

katham — jak; nu — vskutku; dārakāḥ — synové; dīnāḥ — ubozí; dārakīḥ — dcery; vā — nebo; aparāyaṇāḥ — bez opory; vartiṣyante — budou žít; mayi — až já; gate — opustím tento svět; bhinna — rozbitá; nāvaḥ — loď; iva — jako; udadhau — v oceánu.

Překlad

Starosti krále Purañjany pokračovaly: “Moji synové a dcery na mně nyní plně závisí. Jak budou žít, až opustím tento svět? Budou jako cestující na lodi, která ztroskotala uprostřed oceánu.”

Význam

Každá živá bytost si v okamžiku smrti dělá starosti s tím, co se stane s její manželkou a dětmi. Politik si podobně dělá starosti, co se stane s jeho zemí a politickou stranou. Dokud si člověk není plně vědom Kṛṣṇy, bude muset v příštím životě přijmout tělo, které odpovídá jeho příslušnému stavu vědomí. Jelikož Purañjana myslí na svoji manželku a děti a je do myšlenek na svoji ženu přespříliš pohroužen, dostane tělo ženy. Stejně tak politik nebo takzvaný nacionalista, který je nadměrně připoutaný ke své rodné zemi, se po skončení své politické kariéry nepochybně narodí znovu ve stejné zemi. Náš příští život bude také ovlivněn činy vykonávanými v tomto životě. Politikové někdy jednají velice hříšně pro svůj vlastní smyslový požitek. Nejedná se o nic neobvyklého, když politik zabije svého protivníka. I když tento politik dostane možnost narodit se znovu ve své takzvané rodné zemi, bude si muset vytrpět následky svých hříšných činností z minulého života.

Tato věda o převtělování je moderním vědcům zcela neznámá. Takzvaní vědci se s těmito věcmi nechtějí zatěžovat, protože kdyby se jen trochu zamysleli nad tímto tématem a nad problémy života, zjistili by, že jejich budoucnost je velice temná. Proto se myšlenkám na budoucnost snaží vyhnout a nadále páchají nejrůznější hříšné činnosti ve jménu společenských, politických a národních zájmů.

4.28.22

Verš

evaṁ kṛpaṇayā buddhyā
śocantam atad-arhaṇam
grahītuṁ kṛta-dhīr enaṁ
bhaya-nāmābhyapadyata

Synonyma

evam — takto; kṛpaṇayā — lakomou; buddhyā — inteligencí; śocantam — naříkal; a-tat-arhaṇam — nad tím, co nebylo hodno jeho nářku; grahītum — zajmout; kṛta-dhīḥ — odhodlaný král Yavanů; enam — jeho; bhaya-nāmā — jehož jméno je Strach; abhyapadyata — přišel okamžitě.

Překlad

Pod vlivem své lakomé inteligenci naříkal král Purañjana nad osudem své manželky a dětí, přestože k tomu nebyl důvod. Yavana-rāja, jehož jméno je Strach samotný, se mezitím přiblížil, aby ho zajal.

Význam

Hlupáci nevědí, že každá individuální duše je sama zodpovědná za akce a reakce ve svém životě. Dokud je dítětem nebo chlapcem, je nevinná, a povinností otce a matky je vést ji ke správnému pochopení životních hodnot. Když dítě vyroste, je na něm, aby správně plnilo své životní povinnosti. Rodiče po smrti svému dítěti nepomohou. Otec po sobě může zanechat nějaké statky jako bezprostřední pomoc dětem, ale neměl by se příliš zaobírat myšlenkami na to, jak rodina přežije po jeho smrti. To je nemoc podmíněné duše. Nejenže páchá hříšné činnosti pro smyslový požitek, ale také hromadí bohatství, aby se i jeho děti mohly věnovat velkolepému uspokojování smyslů.

V každém případě se všichni bojí smrti, a proto se smrt nazývá bhaya neboli “strach”. Král Purañjana sice myslel na svoji manželku a děti, ale smrt na něho nečekala. Smrt nečeká na nikoho — svoji povinnost plní okamžitě. Jelikož musí odnést živou bytost bez otálení, je konečnou realizací Boha pro ateisty, kteří promarňují život v myšlenkách na zemi, společnost a příbuzné, a zanedbávají tak vědomí Boha. V tomto verši je velice důležité slovo atad-arhaṇam, neboť znamená, že člověk se nemá přehnaně věnovat péči o členy své rodiny, krajany, společnost či spolek. Nic z toho mu nepomůže v duchovním pokroku. Takzvaně vzdělaní lidé v dnešní společnosti bohužel nemají ani zdání, co je to duchovní pokrok. I když k němu mají v lidské životní podobě jedinečnou příležitost, zůstávají lakomci. Používají své životy nesprávným způsobem a promarňují je myšlenkami na hmotné blaho svých příbuzných, krajanů, společnosti a podobně. Skutečnou povinností člověka je naučit se, jak překonat smrt. Pán Kṛṣṇa popisuje způsob překonání smrti v Bhagavad-gītě (4.9):

janma karma ca me divyam
evaṁ yo vetti tattvataḥ
tyaktvā dehaṁ punar janma
naiti mām eti so 'rjuna

“Ten, kdo zná transcendentální povahu Mého zjevení a Mých činů, se po opuštění svého těla nezrodí znovu v tomto hmotném světě, ale dosáhne Mého věčného sídla, ó Arjuno.”

Ten, kdo si je plně vědom Kṛṣṇy, nepřijme po opuštění tohoto těla další hmotné tělo, ale vrátí se domů, zpátky k Bohu. Každý by se měl snažit dosáhnout této dokonalosti. Lidé jsou bohužel místo toho pohrouženi v myšlenkách na společnost, přátelství, lásku a příbuzné. Toto hnutí pro vědomí Kṛṣṇy však vzdělává lidi po celém světě a dává jim informace, jak mohou překonat smrt. Hariṁ vinā na sṛtiṁ taranti. Nikdo nepřekoná smrt, aniž by přijal útočiště u Nejvyšší Osobnosti Božství.

4.28.23

Verš

paśuvad yavanair eṣa
nīyamānaḥ svakaṁ kṣayam
anvadravann anupathāḥ
śocanto bhṛśam āturāḥ

Synonyma

paśu-vat — jako zvíře; yavanaiḥ — Yavany; eṣaḥ — Purañjana; nīyamānaḥ — zajatý a odvlečený; svakam — do jejich; kṣayam — sídla; anvadravan — následovaný; anupathāḥ — svou družinou; śocantaḥ — naříkající; bhṛśam — velice; āturāḥ — zarmoucení.

Překlad

Když Yavanové svázali krále Purañjanu jako zvíře a vlekli ho do svého sídla, jeho následovníci byli velice zarmoucení. Plni nářku byli přinuceni jít s ním.

Význam

Když Yamarāja a jeho pomocníci odvádějí živou bytost na místo soudu, jdou život, životní vzduch a touhy jakožto její následovníci s ní. To je potvrzeno ve Vedách. Když živou bytost zajme a odvádí Yamarāja (tam utkrāmantam), životní vzduch jde s ní (prāṇo 'nūtkrāmati), a když životní vzduch odejde (prāṇam anūtkrāmantam), všechny smysly (sarve prāṇāḥ) ho následují (anūtkrāmanti). Jakmile živá bytost a životní vzduch odejdou, kus hmoty tvořený pěti prvky — zemí, vodou, vzduchem, ohněm a éterem — zůstane zavržený a opuštěný. Živá bytost potom jde k soudnímu dvoru a Yamarāja rozhodne, jaké tělo dostane příště. Tento proces moderní vědci neznají. Každá živá bytost zodpovídá za své činnosti v současném životě a po smrti je předvedena k Yamarājovu soudnímu dvoru, kde se rozhodne, jaké bude její další tělo. Přestože hrubohmotné tělo zůstává opuštěné, živá bytost, její touhy a také reakce za její minulé činnosti nezanikají. Yamarāja rozhoduje o dalším těle živé bytosti podle jejích minulých činností.

4.28.24

Verš

purīṁ vihāyopagata
uparuddho bhujaṅgamaḥ
yadā tam evānu purī
viśīrṇā prakṛtiṁ gatā

Synonyma

purīm — město; vihāya — vzdal; upagataḥ — odešel; uparuddhaḥ — zajatý; bhujaṅgamaḥ — had; yadā — když; tam — jeho; eva — jistě; anu — poté; purī — město; viśīrṇā — rozbité; prakṛtim — hmota; gatā — změněné na.

Překlad

Had, kterého již dříve zajali vojáci Yavana-rāje a který byl mimo město, se vydal za svým pánem společně s ostatními. Jakmile všichni opustili město, bylo okamžitě srovnáno se zemí.

Význam

Jakmile je duše zajata, všichni její následovníci — životní vzduch, smysly a smyslové předměty — okamžitě opustí tělo, které je jen kus hmoty. Poté, co živá bytost a její společníci odejdou, tělo přestává fungovat a mění se na základní hmotné prvky — zemi, vodu, oheň, vzduch a éter. Jestliže nepřátelé zaútočí na město a jeho obyvatelé ho opustí, nepřítel okamžitě využije situace a celé město srovná se zemí. Když říkáme: “Prach jsi a v prach se obrátíš,” máme na mysli tělo. Když na město útočí nepřátelé a bombardují ho, obyvatelé ho obvykle opustí a město zanikne.

Kdo chce vylepšovat město a nestará se o jeho obyvatele, je hlupák. Stejně tak živá bytost, která nemá náležité duchovní poznání, se pouze stará o vnější tělo a neví, že základním činitelem v těle je duše. Díky pokročilému duchovnímu poznání se duše může vysvobodit z věčného převtělování. Bhāgavatam považuje ty, kdo lpí na svých tělech, za krávy a osly (sa eva go-kharaḥ). Kráva je velice prosté zvíře a osel je dříč, který nosí těžká břemena. Ten, kdo pracuje v tělesném pojetí, dře jako osel a nezná svůj skutečný zájem. Proto je řečeno:

yasyātma-buddhiḥ kuṇape tri-dhātuke
sva-dhīḥ kalatrādiṣu bhauma ijya-dhīḥ
yat-tīrtha-buddhiḥ salile na karhicij
janeṣv abhijñeṣu sa eva go-kharaḥ

“Člověk, který se ztotožňuje s tímto tělem ze tří prvků, který pokládá vedlejší produkty těla za své příbuzné a svoji rodnou zemi za hodnou uctívání a který chodí na poutní místa pouze proto, aby se tam vykoupal, místo aby se setkal s těmi, kdo mají transcendentální poznání, je jako osel nebo kráva.” (Bhāg. 10.84.13)

Lidská civilizace bez vědomí Kṛṣṇy je civilizací nižších zvířat. Někdy tato civilizace studuje mrtvé tělo a zkoumá jeho mozek nebo srdce. Žádná část těla však není důležitá, pokud v něm není přítomná duše. Vědci v moderní civilizaci krav a oslů se snaží nalézt něco hodnotného v mozku nebo v srdci mrtvého člověka.

4.28.25

Verš

vikṛṣyamāṇaḥ prasabhaṁ
yavanena balīyasā
nāvindat tamasāviṣṭaḥ
sakhāyaṁ suhṛdaṁ puraḥ

Synonyma

vikṛṣyamāṇaḥ — vlečený; prasabham — silou; yavanena — Yavanou; balīyasā — který byl velice mocný; na avindat — nedokázal si vzpomenout; tamasā — temnotou nevědomosti; āviṣṭaḥ — zahalený; sakhāyam — na svého přítele; suhṛdam — věčného příznivce; puraḥ — od počátku.

Překlad

Král Purañjana, jehož s velkou silou vlekl mocný Yavana, si kvůli své naprosté nevědomosti stále nedokázal vzpomenout na svého přítele a příznivce, Nadduši.

Význam

V Bhagavad-gītě (5.29) Pán Kṛṣṇa říká:

bhoktāraṁ yajña-tapasāṁ
sarva-loka-maheśvaram
suhṛdaṁ sarva-bhūtānāṁ
jñātvā māṁ śāntim ṛcchati

Člověk může mít plné vědomí Kṛṣṇy a být šťastný a spokojený, když bude vědět pouhé tři věci — že Nejvyšší Pán Kṛṣṇa je poživatelem všech výhod, vlastníkem všeho a nejlepším přítelem všech živých bytostí. Ten, kdo to neví a jedná v tělesném vědomí, prožívá neustálá utrpení od hmotné přírody. Nejvyšší Pán je ve skutečnosti po boku každého. Īśvaraḥ sarva-bhūtānāṁ hṛd-deśe 'rjuna tiṣṭhati (Bg. 18.61). Živá bytost a Nadduše sedí bok po boku na stejném stromě, ale přestože hloupá živá bytost trpí pod zákony hmotné přírody, neobrátí se k Nejvyššímu Pánu, aby ji ochránil. Myslí si, že se před přísnými zákony hmotné přírody dokáže ochránit sama. To však není možné. Živá bytost se musí obrátit k Nejvyššímu Pánu, Osobnosti Božství, a odevzdat se Mu. Jedině tehdy bude zachráněna před útokem mocného Yavany, Yamarāje.

Slovo sakhāyam (“přítel”) je v tomto verši velice důležité, protože Bůh věčně sídlí vedle živé bytosti. Nejvyšší Pán je také označen slovem suhṛdam (“věčný příznivec”). Pán je vždy příznivcem, jako otec a matka. Přes všechny přestupky, kterých se syn dopustí, jsou otec a matka vždy jeho příznivci. Stejně tak přes všechny naše přestupky a vzdorování touhám Nejvyšší Osobnosti Božství nám Pán poskytne okamžitou úlevu od všeho utrpení způsobeného hmotnou přírodou, když se Mu odevzdáme, jak potvrzuje Bhagavad-gītā (mām eva ye prapadyante māyām etāṁ taranti te). Kvůli své špatné společnosti a velké připoutanosti ke smyslovému požitku si bohužel na svého nejlepšího přítele, Nejvyšší Osobnost Božství, nedokážeme vzpomenout.

4.28.26

Verš

taṁ yajña-paśavo ’nena
saṁjñaptā ye ’dayālunā
kuṭhāraiś cicchiduḥ kruddhāḥ
smaranto ’mīvam asya tat

Synonyma

tam — jeho; yajña-paśavaḥ — obětní zvířata; anena — jím; saṁjñaptāḥ — zabitá; ye — všechna ta, která; adayālunā — nejnemilosrdnějším; kuṭhāraiḥ — sekerami; cicchiduḥ — rozsekaný na kusy; kruddhāḥ — velice rozzlobená; smarantaḥ — vzpomínala; amīvam — hříšné činnosti; asya — jeho; tat — ty.

Překlad

Nejkrutější král Purañjana zabil v různých obětech mnoho zvířat. Nyní všechna tato zvířata využila příležitosti a začala ho probodávat svými rohy. Bylo to, jako kdyby byl sekerami rozsekáván na kusy.

Význam

Ti, kdo s velkým nadšením zabíjejí zvířata ve jménu náboženství nebo pro potravu, musí po smrti očekávat podobný trest. Slovo māṁsa (“maso”) naznačuje, že zvířata, která zabijeme, dostanou příležitost zabít nás. Ačkoliv žádná živá bytost není ve skutečnosti zabita, po smrti budeme prožívat bolesti způsobené zvířaty, která nás budou probodávat svými rohy. Darebáci to nevědí a bez váhání zabíjejí další a další ubohá zvířata. Takzvaná lidská civilizace otevírá ve jménu náboženství nebo potravy mnohá jatka. Ti, kdo jsou alespoň trochu zbožní, zabíjejí zvířata v chrámech, mešitách nebo synagógách, a ti, kdo jsou pokleslejší, udržují různá jatka. Stejně jako v civilizované lidské společnosti platí zákon “život za život”, před Nejvyšším Pánem nemůže žádná živá bytost neprávem ubližovat jiné živé bytosti. Každý má mít svobodu žít na účet nejvyššího otce a zabíjení zvířat — ať ve jménu náboženství nebo pro potravu—Nejvyšší Osobnost Božství vždy odsuzuje. V Bhagavad-gītě (16.19) Pán Kṛṣṇa říká:

tān ahaṁ dviṣataḥ krūrān
saṁsāreṣu narādhamān
kṣipāmy ajasram aśubhān
āsurīṣv eva yoniṣu

“Tyto závistivé lotry, nejnižší z lidí, vrhám do oceánu hmotné existence, do různých démonských životních druhů.” Ti, kdo zabíjejí zvířata (dviṣataḥ), závistiví vůči jiným živým bytostem a Nejvyšší Osobnosti Božství, se ocitají v temnotě a nemohou pochopit smysl a cíl života. To dále vysvětlí následující verše.

4.28.27

Verš

ananta-pāre tamasi
magno naṣṭa-smṛtiḥ samāḥ
śāśvatīr anubhūyārtiṁ
pramadā-saṅga-dūṣitaḥ

Synonyma

ananta-pāre — rozpínající se donekonečna; tamasi — v temné hmotné existenci; magnaḥ — ponořený; naṣṭa-smṛtiḥ — zbavený veškeré inteligence; samāḥ — po mnoho let; śāśvatīḥ — prakticky věčně; anubhūya — prožívá; ārtim — trojí utrpení; pramadā — žen; saṅga — společností; dūṣitaḥ — znečištěný.

Překlad

Kvůli svým nečistým stykům se ženami živá bytost věčně trpí jako král Purañjana bolestmi hmotné existence a zůstává v temnotě hmotného života, na mnoho a mnoho let zbavená veškeré paměti.

Význam

To je popis hmotné existence. Člověk ji pocítí tehdy, když ulpí na ženě a zapomene na svoji skutečnou totožnost věčného služebníka Kṛṣṇy (naṣṭa-smṛtiḥ). Takto živá bytost věčně prožívá trojí utrpení hmotné existence v jednom těle za druhým. Toto hnutí bylo založeno s cílem zachránit lidskou civilizaci z temnoty nevědomosti. Hlavním záměrem hnutí pro vědomí Kṛṣṇy je osvítit zapomnětlivou živou bytost a připomenout jí její původní vědomí Kṛṣṇy. Tak může být zachráněna ze zhoubné nevědomosti a převtělování. Śrīla Bhaktivinoda Ṭhākura zpívá:

anādi karama-phale,

paḍi' bhavārṇava-jale,
taribāre nā dekhi upāya
e viṣaya-halāhale,

divā-niśi hiyā jvale,
mana kabhu sukha nāhi pāya

“Kvůli svým minulým plodonosným činnostem jsem nyní poklesl do oceánu nevědomosti. Nenacházím způsob, jak se dostat ven z tohoto velkého oceánu, který je vskutku jako oceán jedu. Snažíme se být šťastní prostřednictvím smyslového požitku, ale takzvaný požitek je ve skutečnosti jako příliš horké jídlo, které způsobuje pálení v srdci. Cítím žár neustále, ve dne v noci, a má mysl proto nenachází spokojenost.”

Hmotná existence je vždy plná úzkosti. Lidé se neustále snaží tuto úzkost mnoha způsoby zmírnit, ale protože je nevede skutečný vůdce, snaží se na ni zapomenout prostřednictvím pití a sexu. Hlupáci nevědí, že když se pokoušejí uniknout úzkosti pitím a sexem, pouze tím prodlužují svoji hmotnou existenci. Hmotné úzkosti takto nelze uniknout.

Slovo pramadā-saṅga-dūṣitaḥ naznačuje, že když člověk pouze lpí na ženě (nehledě na všechno ostatní znečištění), toto jediné znečištění stačí na to, aby prodloužilo jeho strastiplnou hmotnou existenci. Proto se ve védské civilizaci muži od počátku připravují vzdát se připoutanosti k ženám. První stádium života je brahmacārī, druhé je gṛhastha, třetí vānaprastha a čtvrté sannyāsa. Všechna stádia jsou uspořádána tak, aby člověku umožnila odpoutat se od společnosti žen.

4.28.28

Verš

tām eva manasā gṛhṇan
babhūva pramadottamā
anantaraṁ vidarbhasya
rāja-siṁhasya veśmani

Synonyma

tām — ji; eva — jistě; manasā — myslí; gṛhṇan — přijímal; babhūva — stal se; pramadā — ženou; uttamā — vysoce postavenou; anantaram — po smrti; vidarbhasya — Vidarbhy; rāja-siṁhasya — nejmocnějšího krále; veśmani — v domě.

Překlad

Král Purañjana opustil tělo ve vzpomínkách na svoji manželku, a proto se v příštím životě stal velice krásnou a vysoce postavenou ženou. Narodil se v královském paláci jako dcera krále Vidarbhy.

Význam

Jelikož král Purañjana myslel v okamžiku smrti na svoji manželku, získal v příštím životě tělo ženy. To dosvědčuje následující verš z Bhagavad-gīty (8.6):

yaṁ yaṁ vāpi smaran bhāvaṁ
tyajaty ante kalevaram
taṁ tam evaiti kaunteya
sadā tad-bhāva-bhāvitaḥ

“Každý dospěje právě do toho stavu bytí, na který myslí, když opouští své tělo.”

Když je živá bytost zvyklá myslet na určitou věc nebo je pohroužená v určitém způsobu myšlení, bude stejně uvažovat i v okamžiku smrti—bude myslet na předmět, kterým se zabývala celý život, když bděla, dřímala, snila nebo upadala do tvrdého spánku. Poté, co živá bytost poklesla ze společnosti Nejvyššího Pána, převtěluje se z jedné tělesné podoby do druhé podle přírodních zákonů, až nakonec dospěje do lidské podoby. Je-li pohroužená do hmotných myšlenek a nevědomá ohledně duchovního života a nepřijme-li útočiště u lotosových nohou Nejvyšší Osobnosti Božství, Govindy, který řeší všechny otázky rození a umírání, stane se v příštím životě ženou — zvláště když myslí na svoji manželku. Ve Śrīmad-Bhāgavatamu (3.31.1) je řečeno: karmaṇā daiva-netreṇa. Živá bytost jedná zbožně či bezbožně a někdy i oběma způsoby. Všechny její činy se počítají a ona potom od svých nadřízených dostane nové tělo. Král Purañjana sice příliš lpěl na své manželce, ale zároveň vykonal mnoho zbožných plodonosných činností. Proto i když přijal podobu ženy, dostal příležitost být dcerou mocného krále. Bhagavad-gītā (6.41) to potvrzuje:

prāpya puṇya-kṛtāṁ lokān
uṣitvā śāśvatīḥ samāḥ
śucīnāṁ śrīmatāṁ gehe
yoga-bhraṣṭo 'bhijāyate

“Poté, co si neúspěšný yogī po mnoho a mnoho let užíval na planetách zbožných bytostí, narodí se v počestné nebo zámožné rodině.”

Když člověk kvůli připoutanosti k plodonosnému jednání, filozofické spekulaci či mystické yoze sejde z cesty bhakti-yogy, realizace Boha, dostane příležitost narodit se ve vysoce postavené a bohaté rodině. Vyšší autority, určené Nejvyšší Osobností Božství, tak spravedlivě zaopatří živou bytost podle jejích tužeb. I když byl král Purañjana příliš pohroužený v myšlenkách na svoji manželku, a stal se proto ženou, díky svým minulým zbožným činnostem se narodil v rodině krále. Z toho vyplývá, že než dostaneme další tělo, berou se v úvahu všechny naše činnosti. Nārada Muni proto radil Vyāsadevovi, že se má každý věnovat vědomí Kṛṣṇy, oddané službě, a vzdát se všech běžných předepsaných povinností. Totéž radil i Samotný Pán Kṛṣṇa. I když oddaný může sejít z cesty duchovního vědomí, přesto získá lidské tělo v domě oddaného nebo bohatého člověka, a tak bude moci pokračovat ve své oddané službě.

4.28.29

Verš

upayeme vīrya-paṇāṁ
vaidarbhīṁ malayadhvajaḥ
yudhi nirjitya rājanyān
pāṇḍyaḥ para-purañjayaḥ

Synonyma

upayeme — oženil se; vīrya — udatnosti či hrdinství; paṇām — cena; vaidarbhīm — dcera Vidarbhy; malaya-dhvajaḥ — Malayadhvaja; yudhi — v boji; nirjitya — když porazil; rājanyān — jiné prince; pāṇḍyaḥ — nejlepší z učených nebo zrozený v zemi zvané Pāṇḍu; para — transcendentální; puram — město; jayaḥ — dobyvatel.

Překlad

Bylo určeno, že Vaidarbhī, dcera krále Vidarbhy, bude provdána za velice mocného muže, Malayadhvaju, obyvatele země Pāṇḍu. Oženil se s ní poté, co porazil ostatní prince.

Význam

Zvykem kṣatriyů je nabízet princeznu za určitých podmínek. Například ruka Draupadī byla nabídnuta tomu, kdo dokáže zasáhnout šípem rybu, kterou uvidí pouze v odraze. Kṛṣṇa se zase s jednou ze Svých královen oženil poté, co porazil sedm silných býků. Védský systém ustanovuje, že dcera krále je nabízena za určitých podmínek. Vaidarbhī, dcera Vidarbhy, byla nabídnuta velkému oddanému a mocnému králi. Jelikož byl král Malayadhvaja zároveň mocný král i velký oddaný, splňoval všechny požadavky. Jméno Malayadhvaja označuje velkého oddaného, který stojí pevně jako malajské pohoří a svým kázáním dělá i další oddané stejně pevnými. Takový mahā-bhāgavata dokáže porazit názory všech ostatních. Mocný oddaný káže proti všem ostatním duchovním pojetím, jako je jñāna, karma a yoga. S rozvinutou vlajkou oddanosti stojí vždy pevně proti ostatním pojetím transcendentální realizace. Kdykoliv dojde ke sporu mezi oddaným a neoddaným, čistý, mocný oddaný z něho vyjde vítězně.

Slovo pāṇḍya pochází ze slova paṇḍā, které znamená “poznání”. Dokud člověk není vysoce učený, nemůže porazit pojetí neoddaných. Slovo para znamená “transcendentální” a pura znamená “město”. Para-pura je Vaikuṇṭha, království Boha, a slovo jaya označuje toho, kdo dokáže dobýt. To znamená, že čistý oddaný, který je silný v oddané službě a který porazil všechna pojetí neoddaných, může dobýt také království Boha. Jinými slovy, království Boha, Vaikuṇṭhu, lze dobýt jedině oddanou službou. Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, se nazývá ajita, “Nepřemožitelný,” ale oddaný Ho může svou neochvějnou oddanou službou a upřímnou připoutaností k Němu snadno přemoci. Pán Kṛṣṇa je pro každého zosobněným strachem, ale dobrovolně svolil, že se bude bát proutku matky Yaśody. Kṛṣṇu, Boha, nepřemůže nikdo jiný než Jeho oddaný. Takový oddaný se oženil s dcerou krále Vidarbhy.

4.28.30

Verš

tasyāṁ sa janayāṁ cakra
ātmajām asitekṣaṇām
yavīyasaḥ sapta sutān
sapta draviḍa-bhūbhṛtaḥ

Synonyma

tasyām — s ní; saḥ — král; janayām cakre — zplodil; ātmajām — dceru; asita — modré nebo černé; īkṣaṇām — jejíž oči; yavīyasaḥ — mladší, velice mocní; sapta — sedm; sutān — synů; sapta — sedm; draviḍa — provincie Draviḍa neboli jižní Indie; bhū — země; bhṛtaḥ — králové.

Překlad

Král Malayadhvaja zplodil jednu dceru, jež měla neobyčejně černé oči. Měl také sedm synů, kteří se později stali vládci území zvaného Draviḍa. V té zemi bylo tedy sedm králů.

Význam

Král Malayadhvaja byl velký oddaný a poté, co se oženil s dcerou krále Vidarbhy, dal jí krásnou dceru s černýma očima. To obrazně vyjadřuje, že dcera krále Malayadhvaji byla také obdařena oddanou službou, neboť její oči byly neustále upřené na Kṛṣṇu. Oddaný ve svém životě nevidí nic jiného než Kṛṣṇu. Sedm synů představuje sedm způsobů oddané služby — naslouchání, opěvování, vzpomínání, uctívání, přednášení modliteb, poskytování transcendentální láskyplné služby a sloužení lotosovým nohám Pána. Z devíti druhů oddané služby bylo bezprostředně předáno pouze sedm. Zbývající dva — přátelství a odevzdání všeho—se měly vyvinout později. Oddaná služba se dělí do dvou kategorií: vidhi-mārga a rāga-mārga. Navázání přátelství s Pánem a obětování všeho pro Jeho potěšení patří do kategorie rāga-mārga, stádia rozvinuté oddané služby. Pro začátečníka je důležité naslouchání a opěvování (śravaṇaṁ kīrtanam), vzpomínání na Kṛṣṇu, uctívání Božstva v chrámu, přednášení modliteb, neustálé sloužení Pánu a uctívání Jeho lotosových nohou.

Slovo yavīyasaḥ naznačuje, že tyto činnosti jsou velice mocné. Poté, co se oddaný věnuje činnostem śravaṇaṁ kīrtanaṁ viṣṇoḥ smaraṇaṁ pāda-sevanam / arcanaṁ vandanaṁ dāsyam, a je schopný vykonávat je úspěšně, může být později schopen poskytovat spontánní oddanou službu, sakhyam a ātma-nivedanam. Velcí ācāryové, kteří káží oddanou službu po celém světě, obvykle patří do kategorie sakhyam ātma-nivedanam. Začínající oddaný nemůže být skutečný kazatel. Začátečníkovi se doporučuje zaměřit svoji oddanou službu na sedm ostatních oblastí (śravaṇaṁ kīrtanam atd.). Pokud někdo dokáže s úspěchem vykonávat sedm úvodních činností, může se v budoucnosti dostat na úroveň sakhyam ātma-nivedanam.

Zmínka o Draviḍa-deśi se vztahuje na pět Draviḍa-deśí v jižní Indii. Všechny se vyznačují neochvějným vykonáváním úvodních činností oddané služby (śravaṇaṁ kīrtanam). Někteří velcí ācāryové, jako Rāmānujācārya a Madhvācārya, také pocházeli z Draviḍa-deśi a stali se velkými kazateli. Všichni byli na úrovni sakhyam ātma-nivedanam.

4.28.31

Verš

ekaikasyābhavat teṣāṁ
rājann arbudam arbudam
bhokṣyate yad-vaṁśa-dharair
mahī manvantaraṁ param

Synonyma

eka-ekasya — každého; abhavat — stali se; teṣām — jejich; rājan — ó králi; arbudam — sto miliónů; arbudam — sto miliónů; bhokṣyate — je spravovaný; yat — jehož; vaṁśa-dharaiḥ — potomky; mahī — celý svět; manu-antaram — až do konce éry jednoho Manua; param — a dále.

Překlad

Můj milý králi Prācīnabarhiṣate, Malayadhvajovi synové zplodili tisíce synů, kteří chránili celý svět až do konce života jednoho Manua, a ještě i potom.

Význam

V jednom dni Brahmy se vystřídá čtrnáct Manuů. Délka manvantary, života jednoho Manua, je 71 x 4 320 000 let. Jakmile jeden Manu odejde, začíná život dalšího Manua. Tímto způsobem pokračuje koloběh života ve vesmíru. S tím, jak přichází jeden Manu po druhém, je znovu a znovu šířeno vědomí Kṛṣṇy, což potvrzuje Bhagavad-gītā (4.1):

śrī-bhagavān uvāca
imaṁ vivasvate yogaṁ
proktavān aham avyayam
vivasvān manave prāha
manur ikṣvākave 'bravīt

“Pán Śrī Kṛṣṇa, Osobnost Božství, pravil: Vyjevil jsem tuto nepomíjející vědu o yoze bohu Slunce Vivasvānovi, Vivasvān ji sdělil Manuovi, otci lidského pokolení, a ten ji dále sdělil Ikṣvākuovi.” Vivasvān, bůh Slunce, sdělil Bhagavad-gītu jednomu Manuovi, a ten ji předal svému synovi, který ji zase předal dalšímu Manuovi. Tímto způsobem se vědomí Kṛṣṇy šíří bez ustání. Nikdo by si neměl myslet, že toto hnutí pro vědomí Kṛṣṇy je nějaké nové hnutí. Bhagavad-gītā a Śrīmad-Bhāgavatam potvrzují, že je to velice staré hnutí, neboť jeho filozofie se předává od jednoho Manua ke druhému.

Názory vaiṣṇavů se mohou do jisté míry lišit, neboť každý je individuální osobností, ale přes všechny rozdíly v osobnostech se vědomí Kṛṣṇy musí šířit dál. Na pokyn Śrīly Bhaktivinoda Ṭhākura začal Śrīla Bhaktisiddhānta Sarasvatī Gosvāmī Mahārāja během posledních sta let kázat hnutí pro vědomí Kṛṣṇy organizovaným způsobem. Všichni žáci Śrīly Bhaktisiddhānty Sarasvatīho Gosvāmīho Mahārāje jsou duchovní bratři, a přestože se naše názory v jistých věcech liší a nejednáme společně, každý z nás šíří toto hnutí pro vědomí Kṛṣṇy podle svých schopností a vychovává mnoho žáků, aby ho šířili po celém světě. Co se nás týče, založili jsme Mezinárodní společnost pro vědomí Kṛṣṇy a přidalo se k nám mnoho tisíc Evropanů a Američanů. Toto hnutí se skutečně šíří jako požár. Rozvoj vědomí Kṛṣṇy, založený na devíti činnostech oddané služby (śravaṇaṁ kīrtanaṁ viṣṇoḥ smaraṇaṁ pāda-sevanam / arcanaṁ vandanaṁ dāsyaṁ sakhyam ātma-nivedanam) nikdy neskončí. Bude pokračovat bez ohledu na kastu, vyznání, barvu pleti nebo státní příslušnost. Nikdo ho nezastaví.

Slovo bhokṣyate je v tomto verši velice důležité. Stejně jako král chrání obyvatele své země, tito oddaní, kteří dodržují zásady oddané služby, ochrání všechny lidi světa. Takzvaní svāmī, yogīni, karmī a jñānī obtěžují obyvatele světa se svými náboženskými zásadami, ale nikdo z nich neumí ukázat správnou cestu k dosažení duchovní úrovně. Existují čtyři základní skupiny pro šíření oddané služby po celém vesmíru: Rāmānuja-sampradāya, Madhva-sampradāya, Viṣṇusvāmi-sampradāya a Nimbārka-sampradāya. Konkrétně Madhva-gauḍīya-sampradāya přichází od Pána Caitanyi Mahāprabhua. Všichni tito oddaní rozsáhle šíří hnutí pro vědomí Kṛṣṇy a chrání nevinné lidi, které tolik sužují různí pseudo-avatārové, -svāmī, -yogīni a další.

4.28.32

Verš

agastyaḥ prāg duhitaram
upayeme dhṛta-vratām
yasyāṁ dṛḍhacyuto jāta
idhmavāhātmajo muniḥ

Synonyma

agastyaḥ — velký mudrc Agastya; prāk — první; duhitaram — dcera; upayeme — oženil se; dhṛta-vratām — zapřisáhlá; yasyām — jí; dṛḍhacyutaḥ — jménem Dṛḍhacyuta; jātaḥ — narodil se; idhmavāha — jménem Idhmavāha; ātma-jaḥ — syn; muniḥ — velký mudrc.

Překlad

Velký mudrc Agastya se oženil s prvorozenou dcerou Malayadhvaji, která byla zapřisáhlou oddanou Pána Kṛṣṇy. Narodil se jí syn jménem Dṛḍhacyuta. Jemu se narodil další syn, který se jmenoval Idhmavāha.

Význam

Jméno Agastya Muni je velice důležité. Agastya Muni představuje mysl. Slovo agastya udává, že smysly nejednají samostatně, a slovo muni znamená “mysl”. Mysl je ústředím všech smyslů, a smysly proto nemohou jednat nezávisle na ní. Když mysl přijme cestu bhakti, zaměstná se oddanou službou. Bhakti (bhakti-latā) je první dcerou Malayadhvaji, a jak bylo popsáno dříve, její oči jsou neustále upřeny na Kṛṣṇu (asitekṣaṇām). Bhakti není možné prokazovat nějakému polobohu, ale jedině Viṣṇuovi (śravaṇaṁ kīrtanaṁ viṣṇoḥ). Māyāvādīni si myslí, že Absolutní Pravda nemá podobu, a proto říkají, že slovo bhakti se může vztahovat na jakékoliv uctívání. Kdyby tomu tak bylo, oddaný by si mohl představit jakéhokoliv poloboha nebo jakoukoliv podobu Boha a uctívat tuto svoji představu. Ale není tomu tak. Skutečnost je taková, že bhakti se může vztahovat jedině na Pána Viṣṇua a Jeho expanze. Bhakti-latā je tedy dṛḍha-vrata, velký slib, neboť když se mysl zcela zaměstná oddanou službou, nepoklesne. Pokud člověk usiluje o pokrok jinými metodami, jako je karma-yoga nebo jñāna-yoga, poklesne, ale pokud se ustálí v bhakti, nikdy nepoklesne.

Této bhakti-latě se tedy narodil syn Dṛḍhacyuta a jemu se narodil další syn, Idhmavāha. Slovo idhma-vāha označuje toho, kdo přináší dřevo na obětní oheň, když přichází k duchovnímu mistrovi. Znamená to, že bhakti-latā, cesta oddanosti, člověka upevňuje v jeho duchovním postavení. Ten, kdo je takto upevněný, nikdy nepoklesává a plodí děti, které jsou přísnými následovníky pokynů śāster. Ve Vedách je řečeno:

tad-vijñānārthaṁ sa gurum evābhigacchet
samit-pāṇiḥ śrotriyaṁ brahma-niṣṭham

Ti, kdo jsou zasvěceni v posloupnosti oddané služby, přísně následují pokyny védských písem.

4.28.33

Verš

vibhajya tanayebhyaḥ kṣmāṁ
rājarṣir malayadhvajaḥ
ārirādhayiṣuḥ kṛṣṇaṁ
sa jagāma kulācalam

Synonyma

vibhajya — když rozdělil; tanayebhyaḥ — mezi své syny; kṣmām — celý svět; rāja-ṛṣiḥ — velký svatý král; malayadhvajaḥ — jménem Malayadhvaja; ārirādhayiṣuḥ — s přáním uctívat; kṛṣṇam — Pána Kṛṣṇu; saḥ — on; jagāma — odešel; kulācalam — do Kulācaly.

Překlad

Poté velký svatý král Malayadhvaja rozdělil celé své království mezi své syny, a aby se mohl plně soustředit na uctívání Pána Kṛṣṇy, odebral se na osamělé místo zvané Kulācala.

Význam

Velký král Malayadhvaja byl mahā-bhāgavata, oddaný na nejvyšší úrovni. Vykonáváním oddané služby zplodil mnoho synů a žáků, aby šířili bhakti (śravaṇaṁ kīrtanam viṣṇoḥ). Mezi takovéto žáky by měl být rozdělen celý svět. Každý by měl kázat vědomí Kṛṣṇy. Jinými slovy, když žáci dosáhnou zralosti a jsou schopni kázat, duchovní mistr může odejít do ústraní, usednout na osamělém místě, psát a vykonávat nirjana-bhajana. To znamená sedět tiše v ústraní a věnovat se oddané službě. Nirjana-bhajana, tiché uctívání Nejvyššího Pána, není činnost pro začínající oddané. Śrīla Bhaktisiddhānta Sarasvatī Ṭhākura nikdy nedoporučoval začínajícím oddaným, aby vykonávali oddanou službu v ústraní. Napsal v této souvislosti také píseň:

duṣṭa mana, tumi kisera vaiṣṇava?
pratiṣṭhāra tare, nirjanera ghare,
tava hari-nāma kevala kaitava

“Má drahá mysli, co ty jsi za oddaného? Sedíš na osamělém místě, abys získala laciný obdiv, a předstíráš, že zpíváš Hare Kṛṣṇa mahā-mantru, ale to vše je podvod.” Bhaktisiddhānta Sarasvatī Ṭhākura tímto způsobem doporučoval, aby každý oddaný pod vedením zkušeného duchovního mistra kázal bhakti, vědomí Kṛṣṇy, po celém světě. Takového kázání může zanechat a usednout v ústraní teprve ten, kdo je zralý. Podle tohoto vzoru nyní oddaní Mezinárodní společnosti pro vědomí Kṛṣṇy slouží jako kazatelé v různých částech světa. Mohou tak umožnit duchovnímu mistrovi, aby zanechal aktivní kazatelské práce. V posledním stádiu jeho života mají žáci převzít kazatelské činnosti do vlastních rukou. Tak bude moci duchovní mistr usednout na osamělém místě a vykonávat nirjana-bhajana.

4.28.34

Verš

hitvā gṛhān sutān bhogān
vaidarbhī madirekṣaṇā
anvadhāvata pāṇḍyeśaṁ
jyotsneva rajanī-karam

Synonyma

hitvā — vzdala se; gṛhān — domova; sutān — dětí; bhogān — hmotného štěstí; vaidarbhī — dcera krále Vidarbhy; madira-īkṣaṇā — s okouzlujícíma očima; anvadhāvata — následovala; pāṇḍya-īśam — krále Malayadhvaju; jyotsnā iva — jako měsíční svit; rajanī-karam — měsíc.

Překlad

Jakmile král Malayadhvaja odešel do Kulācaly, jeho oddaná žena s okouzlujícíma očima se vzdala všeho domácího štěstí a navzdory rodině a dětem manžela okamžitě následovala, stejně jako měsíční svit v noci následuje měsíc.

Význam

Když se duchovní mistr odebere vykonávat nirjana-bhajana, někteří z jeho pokročilých žáků jdou s ním a osobně mu slouží, stejně jako když manželka následuje svého manžela ve stádiu vānaprastha. Jinými slovy, ti, kdo mají velice rádi rodinný život, by měli jít sloužit duchovnímu mistrovi a vzdát se takzvaného štěstí, které nabízí společnost, přátelství a láska. V této souvislosti je významný verš Śrīly Viśvanātha Cakravartīho Ṭhākura v jeho Gurv-aṣṭace: yasya prasādād bhagavat-prasādaḥ. Žák má mít neustále na paměti, že sloužením duchovnímu mistrovi může snadno udělat pokrok ve vědomí Kṛṣṇy. Všechna písma potvrzují, že potěšením duchovního mistra a přímou službou jemu může člověk dosáhnout nejdokonalejší úrovně oddané služby.

V tomto verši je také důležité slovo madirekṣaṇā. Śrīla Jīva Gosvāmī vysvětlil ve své Sandarbě, že slovo madira znamená “opojný”. Madirekṣaṇou lze nazvat toho, jehož oči jsou opojené pohledem na Božstva. Oči královny Vaidarbhī byly okouzlující (madirekṣana), stejně jako oči oddaného, když se dívají na chrámová Božstva. Upřít oči na Božstva v chrámu nedokáže ten, kdo není pokročilým oddaným.

4.28.35-36

Verš

tatra candravasā nāma
tāmraparṇī vaṭodakā
tat-puṇya-salilair nityam
ubhayatrātmano mṛjan

kandāṣṭibhir mūla-phalaiḥ
puṣpa-parṇais tṛṇodakaiḥ
vartamānaḥ śanair gātra-
karśanaṁ tapa āsthitaḥ

Synonyma

tatra — tam; candravasā — řeka Candravasā; nāma — jménem; tāmraparṇī — řeka Tāmraparṇī; vaṭodakā — řeka Vaṭodakā; tat — těchto řek; puṇya — svatých; salilaiḥ — vodami; nityam — denně; ubhayatra — oběma způsoby; ātmanaḥ — sebe; mṛjan — myl; kanda — hlízami; aṣṭibhiḥ — a semeny; mūla — kořeny; phalaiḥ — a plody; puṣpa — květy; parṇaiḥ — a lístky; tṛṇā — trávou; udakaiḥ — a vodou; vartamānaḥ — udržoval; śanaiḥ — postupně; gātra — své tělo; karśanam — hubnoucí; tapaḥ — askezi; āsthitaḥ — podstoupil.

Překlad

Provincií Kulācala protékaly řeky, které se jmenovaly Candravasā, Tāmraparṇī a Vaṭodakā. Král Malayadhvaja pravidelně chodil k těmto svatým řekám a koupal se v nich, čímž se zevně i vnitřně očišťoval. Když se vykoupal, jedl hlízy, semena, lístky, květy, kořeny, plody a traviny a pil vodu. Tak podstupoval přísnou askezi, která způsobila, že velice pohubl.

Význam

Je zřejmé, že pro pokrok ve vědomí Kṛṣṇy musíme omezovat svou tělesnou hmotnost. Pokud někdo příliš ztloustne, lze z toho usuzovat, že nedělá duchovní pokrok. Śrīla Bhaktisiddhānta Sarasvatī Ṭhākura přísně káral své tlusté žáky. Ten, kdo chce dělat pokroky ve vědomí Kṛṣṇy, nesmí příliš jíst. Dříve oddaní odcházeli do lesů či vysokých hor na poutní cesty, ale v současné době není taková askeze možná. Místo toho by měli oddaní jíst pouze prasādam, a to jen tolik, kolik je nutné. Ve vaiṣṇavském kalendáři je mnoho půstů, jako je Ekādaśī a dny příchodu a odchodu Boha a Jeho oddaných. Mají za cíl omezit množství tuku v těle, aby oddaný nespal víc, než je žádoucí, a nebyl líný. Přehnané holdování jídlu způsobuje, že spíme víc, než kolik potřebujeme. Tato lidská životní podoba je určena pro askezi a askeze znamená ovládnout sex, přijímání potravy atd. Tímto způsobem lze získat čas na duchovní činnosti a očistit se zevně i vnitřně — jak tělo, tak i mysl.

4.28.37

Verš

śītoṣṇa-vāta-varṣāṇi
kṣut-pipāse priyāpriye
sukha-duḥkhe iti dvandvāny
ajayat sama-darśanaḥ

Synonyma

śīta — zima; uṣṇa — teplo; vāta — vítr; varṣāṇi — a období dešťů; kṣut — hlad; pipāse — a žízeň; priya — příjemné; apriye — a nepříjemné; sukha — štěstí; duḥkhe — a neštěstí; iti — takto; dvandvāni — duality; ajayat — překonal; sama-darśanaḥ — vyrovnaný.

Překlad

Prostřednictvím askeze se král Malayadhvaja postupně svým tělem a myslí vyrovnal s dualitami, jako je zima a teplo, štěstí a neštěstí, vítr a déšť, hlad a žízeň a příjemné a nepříjemné. Tímto způsobem překonal veškerou relativitu.

Význam

Osvobození znamená překonání relativity světa. Dokud nejsme seberealizovaní, musíme zápasit s dualitami relativního světa. V Bhagavad-gītě radí Pán Kṛṣṇa Arjunovi, aby překonal všechny duality tím, že se s nimi smíří. Pán Kṛṣṇa podotýká, že právě tyto relativní věci, jako je zima a léto, jsou pro nás zdrojem potíží v hmotném světě. V zimě se nechceme koupat vůbec a v létě bychom se rádi koupali dvakrát, třikrát nebo i vícekrát denně. Kṛṣṇa proto radí, abychom se těmito relativními věcmi a dualitami nenechali znepokojovat, když přicházejí a odcházejí.

Aby se člověk dokázal vyrovnat se všemi dualitami, musí podstoupit velkou askezi. Ten, koho vzrušují relativní věci, se dostal do relativního postavení. Musí proto podstoupit askezi předepsanou v śāstrách, aby transcendoval hmotné tělo a ukončil svoji hmotnou existenci. Král Malayadhvaja podstupoval přísnou askezi tím, že odešel z domova do Kulācaly, koupal se v posvátných řekách a jedl pouze zeleninu, jako jsou stonky, kořeny, semena, květy a listy. Vyhýbal se jakékoliv vařené potravě či obilí. To jsou velice asketické činnosti. V tomto věku je však příliš těžké odejít z domova do lesa nebo do Himalájí a věnovat se askezi. Je to prakticky nemožné. Člověk nedokáže následovat ani doporučení, aby zanechal jedení masa, pití, hazardování a nedovoleného sexu. Co by potom dělal, kdyby šel do Himalájí nebo do Kulācaly? Takové asketické jednání není v tomto věku možné, a proto nám Pán Kṛṣṇa radí, abychom přijali metodu bhakti-yogy. Bhakti-yoga živou bytost automaticky osvobodí od životních dualit. V bhakti-yoze je středem Kṛṣṇa a Kṛṣṇa je vždy transcendentální. Proto abychom překonali duality, musíme neustále sloužit Pánu, jak potvrzuje Bhagavad-gītā (14.26):

māṁ ca yo 'vyabhicāreṇa
bhakti-yogena sevate
sa guṇān samatītyaitān
brahma-bhūyāya kalpate

“Kdo Mi slouží s úplnou oddaností a za žádných okolností se neodchýlí, překonává zároveň kvality hmotné přírody, a tak se dostává na úroveň Brahmanu.”

Zaměstná-li se člověk službou Pánu (bhakti-yogou), pak automaticky ovládne své smysly, jazyk a mnoho dalších věcí. Ten, kdo se s naprostou upřímností zapojí do bhakti-yogy, nemůže poklesnout. I v případě, že poklesne, nic neztratí. Jeho činnosti v oddané službě se mohou na čas pozastavit, ale jakmile se naskytne další příležitost, bude pokračovat od bodu, kde přestal.

4.28.38

Verš

tapasā vidyayā pakva-
kaṣāyo niyamair yamaiḥ
yuyuje brahmaṇy ātmānaṁ
vijitākṣānilāśayaḥ

Synonyma

tapasā — askezí; vidyayā — vzděláním; pakva — spálené; kaṣāyaḥ — všechny nečistoty; niyamaiḥ — usměrňujícími zásadami; yamaiḥ — sebeovládáním; yuyuje — ustálil; brahmaṇi — v duchovní realizaci; ātmānam — své já; vijita — zcela ovládl; akṣa — smysly; anila — život; āśayaḥ — vědomí.

Překlad

Uctíváním, askezí a dodržováním usměrňujících zásad si král Malayadhvaja podrobil své smysly, život a vědomí. Upřel tak vše na střed Nejvyššího Brahmanu (na Kṛṣṇu).

Význam

Ať už se slovo brahman objeví kdekoliv, podle impersonalistů vždy označuje neosobní záři brahmajyoti. Parabrahman, Nejvyšší Brahman, je však ve skutečnosti Kṛṣṇa, Vāsudeva. V Bhagavad-gītě (7.19) je řečeno: vāsudevaḥ sarvam iti — Vāsudeva se rozpíná všude jako neosobní Brahman. Není možné upřít mysl na neosobní “něco”. Bhagavad-gītā (12.5) proto říká: kleśo 'dhikataras teṣām avyaktāsakta-cetasām — “Pro ty, jejichž mysl lpí na neprojeveném, neosobním aspektu Nejvyššího, je velmi obtížné dělat pokroky.” Když je zde tedy řečeno, že král Malayadhvaja upřel svoji mysl na Brahman, “Brahman” znamená Nejvyšší Osobnost Božství, Vāsudeva.

4.28.39

Verš

āste sthāṇur ivaikatra
divyaṁ varṣa-śataṁ sthiraḥ
vāsudeve bhagavati
nānyad vedodvahan ratim

Synonyma

āste — zůstával; sthāṇuḥ — nehybný; iva — jako; ekatra — na jednom místě; divyam — polobohů; varṣa — let; śatam — sto; sthiraḥ — stálý; vāsudeve — k Pánu Kṛṣṇovi; bhagavati — Nejvyšší Osobnosti Božství; na — ne; anyat — něco jiného; veda — věděl; udvahan — vlastnil; ratim — připoutanost.

Překlad

Takto stál bez pohnutí na jednom místě po dobu sta let polobohů. Po uplynutí této doby vyvinul čistou oddanost a připoutanost ke Kṛṣṇovi, Nejvyšší Osobnosti Božství, a zůstal stálý v tomto postavení.

Význam

bahūnāṁ janmanām ante
jñānavān māṁ prapadyate
vāsudevaḥ sarvam iti
sa mahātmā sudurlabhaḥ

“Po mnoha zrozeních a smrtích se ten, kdo má skutečné poznání, odevzdá Mně, věda, že Já jsem příčinou všech příčin a všeho, co existuje. Taková velká duše je nesmírně vzácná.” (Bg. 7.19) Vāsudeva, Nejvyšší Osobnost Božství, Kṛṣṇa, je všechno a ten, kdo to ví, je největší ze všech transcendentalistů. V Bhagavad-gītě je uvedeno, že si to živá bytost uvědomí až po mnoha a mnoha zrozeních. Totéž potvrzuje tento verš slovy divyaṁ varṣa-śatam (“sto let polobohů”). Podle počítání polobohů se dvanáct hodin rovná šesti měsícům na Zemi. Sto let polobohů by trvalo 36 000 pozemských let. Král Malayadhvaja se tedy věnoval askezi a pokání 36 000 let. Po uplynutí této doby se ustálil v oddané službě Pánu. Aby někdo mohl žít na Zemi tolik let, musí se mnohokrát narodit. To potvrzuje Kṛṣṇova slova. Dosáhnout vědomí Kṛṣṇy, ustálit se v poznání, že Kṛṣṇa je vším, a také Kṛṣṇovi sloužit jsou známky dokonalosti. V Caitanya-caritāmṛtě (Madhya 22.62) je řečeno: kṛṣṇe bhakti kaile sarva-karma kṛta haya. Když někdo prostřednictvím uctívání Kṛṣṇy nebo prokazování oddané služby Kṛṣṇovi dojde k závěru, že Kṛṣṇa je vším, stane se po všech stránkách dokonalý. Nejenže musí dojít k závěru, že Kṛṣṇa je vším, ale musí se v tomto postavení také ustálit. To je nejvyšší dokonalost, které král Malayadhvaja dosáhl na konci života.

4.28.40

Verš

sa vyāpakatayātmānaṁ
vyatiriktatayātmani
vidvān svapna ivāmarśa-
sākṣiṇaṁ virarāma ha

Synonyma

saḥ — král Malayadhvaja; vyāpakatayā — všudypřítomností; ātmānam — Nadduše; vyatiriktatayā — rozlišováním; ātmani — v sobě samém; vidvān — dokonale vzdělaný; svapne — ve snu; iva — jako; amarśa — uvažování; sākṣiṇam — svědek; virarāma — stal se lhostejným; ha — jistě.

Překlad

Král Malayadhvaja dosáhl dokonalého poznání, neboť dokázal rozlišit Nadduši od individuální duše. Individuální duše je lokalizovaná, zatímco Nadduše je všeprostupující. Jasně věděl, že hmotné tělo není duše, ale že duše je svědkem hmotného těla.

Význam

Podmíněná duše často nedokáže pochopit rozdíly mezi hmotným tělem, Nadduší a individuální duší. Existují dva druhy māyāvādských filozofů: stoupenci budhistické a stoupenci Śaṅkarovy filozofie. Následovníci Buddhy neuznávají, že existuje něco víc než tělo, a následovníci Śaṅkary tvrdí, že Paramātmā neboli Nadduše nemá oddělenou totožnost—věří, že z konečného hlediska je Paramātmā totožná s individuální duší. Vaiṣṇavský filozof, který má dokonalé poznání, ovšem ví, že tělo tvoří vnější energie a že Nadduše, Paramātmā, Nejvyšší Osobnost Božství, sídlí vedle individuální duše a liší se od ní. Pán Kṛṣṇa říká v Bhagavad-gītě (13.3):

kṣetrajñaṁ cāpi māṁ viddhi
sarva-kṣetreṣu bhārata
kṣetra-kṣetrajñayor jñānaṁ
yat taj jñānaṁ mataṁ mama

“Ó potomku Bharaty, měl bys vědět, že Já jsem také znalcem ve všech tělech. Porozumět tomuto tělu a jeho znalci se nazývá poznání. To je Můj názor.”

Tělo je pokládáno za pole a individuální duše za pracovníka na tomto poli. Je tu však ještě někdo jiný — Nadduše, která doprovází individuální duši jen jako svědek. Individuální duše pracuje a užívá si plodů těla, zatímco Nadduše jen sleduje její činnosti a neužívá si jejich plodů. Nadduše je přítomná v každém poli činnosti, kdežto individuální duše je přítomná pouze v jednom lokalizovaném těle. Král Malayadhvaja dosáhl této dokonalosti poznání a dokázal rozlišit mezi duší a Nadduší i mezi duší a hmotným tělem.

4.28.41

Verš

sākṣād bhagavatoktena
guruṇā hariṇā nṛpa
viśuddha-jñāna-dīpena
sphuratā viśvato-mukham

Synonyma

sākṣāt — přímo; bhagavatā — od Nejvyšší Osobnosti Božství; uktena — dostával pokyny; guruṇā — duchovní mistr; hariṇā — od Pána Hariho; nṛpa — ó králi; viśuddha — čisté; jñāna — poznání; dīpena — jeho světlem; sphuratā — osvětlující; viśvataḥ-mukham — všechny úhly pohledu.

Překlad

Tak získal král Malayadhvaja dokonalé poznání, protože ve svém čistém stavu dostával pokyny přímo od Nejvyšší Osobnosti Božství. Díky tomuto osvětlujícímu transcendentálnímu poznání chápal vše ze všech úhlů pohledu.

Význam

V tomto verši jsou velice důležitá slova sākṣād bhagavatoktena guruṇā hariṇā. Když se oddaný zcela očistí oddanou službou Pánu, Nejvyšší Osobnost Božství promlouvá přímo k individuální duši. To rovněž potvrzuje Pán Kṛṣṇa v Bhagavad-gītě (10.10):

teṣāṁ satata-yuktānāṁ
bhajatāṁ prīti-pūrvakam
dadāmi buddhi-yogaṁ taṁ
yena mām upayānti te

“Těm, kdo jsou Mi neustále oddáni a s láskou Mne uctívají, dávám poznání, s jehož pomocí ke Mně mohou dospět.”

Pán je Nadduše sídlící v srdci každého a jedná jako caitya-guru, duchovní mistr uvnitř. Přímé pokyny ovšem dává pouze pokročilým, čistým oddaným. Má-li oddaný vážný zájem a je-li upřímný, Pán mu na počátku zevnitř poradí, aby vyhledal pravého duchovního mistra. Jakmile oddaný projde přípravou u duchovního mistra podle usměrňujících zásad oddané služby a dosáhne úrovně spontánní připoutanosti k Pánu (rāga-bhakti), Pán mu bude dávat pokyny také zevnitř. Teṣāṁ satata-yuktānāṁ bhajatāṁ prīti-pūrvakam. Tuto nevšední výhodu získává osvobozená duše. Když král Malayadhvaja dospěl do tohoto stádia, byl přímo ve styku s Nejvyšším Pánem a dostával od Něho přímé pokyny.

4.28.42

Verš

pare brahmaṇi cātmānaṁ
paraṁ brahma tathātmani
vīkṣamāṇo vihāyekṣām
asmād upararāma ha

Synonyma

pare — transcendentální; brahmaṇi — v Absolutním; ca — a; ātmānam — sebe; param — nejvyšší; brahma — Absolutní; tathā — také; ātmani — v sobě; vīkṣamāṇaḥ — takto viděl; vihāya — vzdal se; īkṣām — postranních zájmů; asmāt — takových činností; upararāma — zanechal; ha — jistě.

Překlad

Král Malayadhvaja tedy viděl, že Nadduše je vedle něho a že on, individuální duše, je vedle Nadduše. Jelikož byli spolu, nebylo třeba žádných postranních zájmů, a proto se těchto činností vzdal.

Význam

V pokročilém stádiu oddané služby oddaný nevidí své zájmy jako oddělené od zájmů Nejvyšší Osobnosti Božství. Oba zájmy splývají, protože oddaný nesleduje žádný oddělený zájem. Cokoliv dělá, je v zájmu Nejvyšší Osobnosti Božství. Tehdy vidí vše v Nejvyšší Osobnosti Božství a Nejvyšší Osobnost Božství ve všem. Když dosáhne tohoto pochopení, nevidí žádný rozdíl mezi duchovním a hmotným světem. V dokonalých očích se hmotný svět stává duchovním, neboť je vnější energií Nejvyššího Pána. Pro dokonalého oddaného se od sebe energie a energetický zdroj neliší a takzvaný hmotný svět se stává duchovním (sarvaṁ khalv idaṁ brahma). Vše je určeno pro službu Nejvyššímu Pánu a zkušený oddaný dokáže každou takzvaně hmotnou věc v této službě využít. Nikdo nemůže sloužit Pánu, aniž by byl na duchovní úrovni. Je-li tedy takzvaně hmotná věc zapojena do služby Pánu, nelze ji dále považovat za hmotnou. Takto nazírá čistý oddaný svým dokonalým pohledem ze všech úhlů.

4.28.43

Verš

patiṁ parama-dharma-jñaṁ
vaidarbhī malayadhvajam
premṇā paryacarad dhitvā
bhogān sā pati-devatā

Synonyma

patim — její manžel; parama — nejvyšší; dharma-jñam — znalec náboženských zásad; vaidarbhī — dcera Vidarbhy; malaya-dhvajam — jménem Malayadhvaja; premṇā — s láskou; paryacarat — oddaně sloužila; hitvā — vzdala se; bhogān — smyslových požitků; sā — ona; pati-devatā — přijímala svého manžela jako Nejvyššího Pána.

Překlad

Dcera krále Vidarbhy přijímala svého manžela po všech stránkách jako Nejvyššího. Vzdala se všeho smyslového požitku a v úplném odříkání dodržovala zásady svého muže, který byl velice pokročilý. Takto mu neustále sloužila.

Význam

Král Malayadhvaja zde představuje duchovního mistra a jeho manželka Vaidarbhī žáka. Žák přijímá duchovního mistra jako Nejvyšší Osobnost Božství. O tom se zmiňuje Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura v Gurv-aṣṭace: sākṣād-dharitvena — “Žák přijímá gurua, duchovního mistra, přímo jako Nejvyšší Osobnost Božství.” Nesmíme duchovního mistra přijímat tak, jak to dělají māyāvādští filozofové, ale způsobem, který se doporučuje zde. Duchovní mistr je nejdůvěrnější služebník Pána, a proto bychom s ním měli jednat přesně jako s Nejvyšší Osobností Božství. Nikdy bychom ho neměli přehlížet jako obyčejného člověka a neposlouchat jeho pokyny.

Má-li žena to štěstí, že je manželkou čistého oddaného, může svému manželovi sloužit bez jakékoliv touhy po smyslovém požitku. Bude-li neustále zaměstnaná službou svému vznešenému manželovi, automaticky získá jeho duchovní dokonalost. Má-li žák pravého duchovního mistra, pak tím, že ho uspokojí, může získat podobnou příležitost sloužit i Nejvyšší Osobnosti Božství.

4.28.44

Verš

cīra-vāsā vrata-kṣāmā
veṇī-bhūta-śiroruhā
babhāv upa patiṁ śāntā
śikhā śāntam ivānalam

Synonyma

cīra-vāsā — nosila staré šaty; vrata-kṣāmā — slabá a hubená z askeze; veṇī-bhūta — zapletené; śiroruhā — její vlasy; babhau — zářila; upa patim — nablízku manželovi; śāntā — klidné; śikhā — plameny; śāntam — nevzrušená; iva — jako; analam — oheň.

Překlad

Dcera krále Vidarbhy nosila staré šaty a kvůli svým slibům askeze byla slabá a hubená. Jelikož si nehleděla svých vlasů, zaplétaly se jí do chuchvalců. Přestože byla vždy nablízku svému manželovi, byla tichá a nevzrušená jako plameny klidného ohně.

Význam

Když založíme oheň, zpočátku kouří a je neklidný, ale jakmile se dřevo rozhoří, začne být stálý. Podobně když oba manželé dodržují usměrňující zásady askeze, budou tiší a nevzrušení sexuálními impulsy. V tom případě manžel i manželka získávají duchovní prospěch. Tohoto životního stádia může člověk dosáhnout, když se zcela vzdá přepychového způsobu života.

Slovo cīra-vāsā v tomto verši označuje staré, roztrhané šaty. Zvláště manželka by měla být odříkavá a nevyžadovat přepychové oděvy a životní úroveň. Měla by přijímat pouze základní životní nezbytnosti a omezit jídlo a spánek na minimum. Neměla by vůbec uvažovat o pohlavním životě. Když bude manželka pouze sloužit svému vznešenému manželovi, který musí být čistým oddaným, nebudou ji nikdy vzrušovat sexuální podněty. Tak vypadá stádium vānaprastha. Manželka sice žije se svým manželem, ale věnuje se přísné askezi a pokání, a proto i když jsou oba manželé spolu, zdržují se pohlavního styku. Takto spolu mohou žít neustále. Manželka je slabší než manžel, a to je zde vyjádřeno slovy upa patim. Upa znamená “blízko k” nebo “na téměř stejné úrovni jako”. Manžel je jakožto muž obvykle pokročilejší než jeho žena, nicméně od manželky se očekává, že se vzdá všech přepychových zvyků. Neměla by se dokonce ani pěkně strojit a česat si vlasy. Česání vlasů je jednou z hlavních činností žen. Ve stádiu vānaprasthy se manželka nemá o své vlasy vůbec starat. Vlasy se jí tak zapletou do uzlů a již nebude pro svého manžela přitažlivá. Ji samotnou také přestanou vzrušovat sexuální podněty, a tak mohou oba manželé dělat pokroky v duchovním vědomí. Toto pokročilé stádium se nazývá paramahaṁsa, a jakmile ho manželé dosáhnou, mohou být oba s konečnou platností osvobozeni od tělesného vědomí. Je-li žák stálý ve službě duchovnímu mistrovi, nemusí se již bát, že padne do zajetí māyi.

4.28.45

Verš

ajānatī priyatamaṁ
yadoparatam aṅganā
susthirāsanam āsādya
yathā-pūrvam upācarat

Synonyma

ajānatī — aniž by věděla; priya-tamam — její drahý manžel; yadā — když; uparatam — opustil tělo; aṅganā — žena; susthira — ustálený; āsanam — na svém sedátku; āsādya — přicházela; yathā — jako; pūrvam — předtím; upācarat — stále mu sloužila.

Překlad

Dcera krále Vidarbhy sloužila jako obvykle svému manželovi, který byl usazený v ustálené pozici, dokud nezjistila, že opustil tělo.

Význam

Je zjevné, že královna se svým manželem při službě ani nemluvila. Pouze mlčky vykonávala své předepsané povinnosti. Nepřestávala se svou službou, dokud nezjistila, že manžel opustil své tělo.

4.28.46

Verš

yadā nopalabhetāṅghrāv
ūṣmāṇaṁ patyur arcatī
āsīt saṁvigna-hṛdayā
yūtha-bhraṣṭā mṛgī yathā

Synonyma

yadā — když; na — ne; upalabheta — cítila; aṅghrau — v nohách; ūṣmāṇam — teplo; patyuḥ — svého manžela; arcatī — když sloužila; āsīt — začala být; saṁvigna — plná obav; hṛdayā — v srdci; yūtha-bhraṣṭā — připravena o svého manžela; mṛgī — laň; yathā — jako.

Překlad

Když sloužila svému manželovi tím, že mu masírovala nohy, necítila v nich již žádné teplo, a tak pochopila, že opustil své tělo. To, že zůstala sama, ji naplnilo úzkostí. Zbavená společnosti svého manžela se cítila stejně jako laň odloučená od svého partnera.

Význam

Jakmile se zastaví oběh krve a vzduchu v těle, znamená to, že duše opustila tělo. Zastavení oběhu krve je cítit, když ruce a nohy ztratí své teplo. Zda je tělo živé nebo ne, zjistíme podle tlukotu srdce a teploty nohou a rukou.

4.28.47

Verš

ātmānaṁ śocatī dīnam
abandhuṁ viklavāśrubhiḥ
stanāv āsicya vipine
susvaraṁ praruroda sā

Synonyma

ātmānam — nad sebou; śocatī — truchlila; dīnam — nešťastná; abandhum — bez přítele; viklava — zoufalá; aśrubhiḥ — slzami; stanau — svá prsa; āsicya — smáčela; vipine — v lese; susvaram — hlasitě; praruroda — začala naříkat; sā — ona.

Překlad

Ovdovělá a osamělá dcera Vidarbhy začala v onom lese truchlit. Bez ustání ronila slzy, které smáčely její prsa, a velice hlasitě naříkala.

Význam

Královna zde obrazně vystupuje jako králův žák; to znamená, že když smrtelné tělo duchovního mistra opustí život, jeho žáci mají naříkat stejně, jako naříká královna, když král opustí své tělo. Žák a duchovní mistr ovšem nejsou nikdy odděleni, protože duchovní mistr svého žáka doprovází tak dlouho, co žák přísně následuje jeho pokyny. To se nazývá společnost prostřednictvím vāṇī (slov). Tělesná přítomnost se nazývá vapuḥ. Dokud je duchovní mistr tělesně přítomný, žák má sloužit jeho tělu, a když duchovní mistr již z tělesného hlediska neexistuje, žák má sloužit jeho pokynům.

4.28.48

Verš

uttiṣṭhottiṣṭha rājarṣe
imām udadhi-mekhalām
dasyubhyaḥ kṣatra-bandhubhyo
bibhyatīṁ pātum arhasi

Synonyma

uttiṣṭha — prosím vstávej; uttiṣṭha — prosím vstávej; rāja-ṛṣe — ó svatý králi; imām — tato Země; udadhi — oceánem; mekhalām — obklopená; dasyubhyaḥ — před lotry; kṣatra-bandhubhyaḥ — před nečistými králi; bibhyatīm — velice se bojí; pātum — ochránit; arhasi — máš.

Překlad

Ó nejlepší z králů, prosím vstávej! Vstávej! Jen pohleď na tento svět, obklopený vodou a znečištěný lotry a takzvanými králi. Svět má veliký strach a tvou povinností je ho chránit.

Význam

Vždy, když na svrchovaný pokyn Nejvyšší Osobnosti Božství nebo Pánova zástupce přijde ācārya, ustanoví zásady náboženství, jak je udává Bhagavad-gītā. Náboženství znamená řídit se pokyny Nejvyšší Osobnosti Božství. Život podle náboženských zásad začíná tehdy, když se člověk odevzdá Nejvyšší Osobnosti Božství. Povinností ācāryi je šířit pravý náboženský systém a vést každého k tomu, aby se klaněl před Nejvyšším Pánem. Člověk žije podle náboženských zásad, pokud vykonává oddanou službu; konkrétně devět činností, jako je naslouchání, opěvování a vzpomínání. Když ācārya odejde, lotři a neoddaní toho bohužel využijí a začnou okamžitě zavádět neautorizované zásady ve jménu takzvaných svāmīch, yogīnů, lidumilů, pracovníků pro veřejné blaho a podobně. Lidský život je ve skutečnosti určen pro vykonávání pokynů Nejvyššího Pána, jak uvádí Bhagavad-gītā (9.34):

man-manā bhava mad-bhakto
mad-yājī māṁ namaskuru
mām evaiṣyasi yuktvaivam
ātmānaṁ mat-parāyaṇaḥ

“Vždy na Mě mysli, staň se Mým oddaným, klaň se Mi a uctívej Mě. Takto plně pohroužen ve Mně, ke Mně zcela jistě dojdeš.”

Hlavním úkolem lidské společnosti je neustále myslet na Nejvyšší Osobnost Božství, stát se oddanými Nejvyššího Pána, uctívat Ho a klanět se Mu. Ācārya, autorizovaný zástupce Nejvyššího Pána, tyto zásady stanoví, ale když odejde, nastává znovu zmatek. Jeho dokonalí žáci se snaží zlepšit situaci tím, že upřímně následují pokyny svého duchovního mistra. V současné době se prakticky celý svět obává lotrů a neoddaných, a proto bylo založeno toho hnutí pro vědomí Kṛṣṇy, aby zachránilo svět před zásadami, které odporují pravému náboženství. Každý by měl s tímto hnutím spolupracovat, aby ve světě zavládl skutečný mír a štěstí.

4.28.49

Verš

evaṁ vilapantī bālā
vipine ’nugatā patim
patitā pādayor bhartū
rudaty aśrūṇy avartayat

Synonyma

evam — takto; vilapantī — truchlila; bālā — nevinná žena; vipine — v odlehlém lese; anugatā — velice poslušná; patim — vůči svému manželovi; patitā — padla; pādayoḥ — k nohám; bhartuḥ — svého manžela; rudatī — když plakala; aśrūṇi — slzy; avartayat — ronila.

Překlad

Tato nanejvýš poslušná manželka padla k nohám svého mrtvého muže a začala v onom odlehlém lese hořce naříkat. Z očí jí kanuly slzy.

Význam

Stejně jako je oddaná manželka nešťastná z odchodu svého manžela, je zarmoucený i žák, když jeho duchovní mistr opustí tento svět.

4.28.50

Verš

citiṁ dārumayīṁ citvā
tasyāṁ patyuḥ kalevaram
ādīpya cānumaraṇe
vilapantī mano dadhe

Synonyma

citim — pohřební hranici; dāru-mayīm — ze dřeva; citvā — navršila; tasyām — na ni; patyuḥ — manželovo; kalevaram — tělo; ādīpya — po zažehnutí; ca — také; anumaraṇe — zemřít společně s ním; vilapantī — s nářkem; manaḥ — svoji mysl; dadhe — upnula.

Překlad

Poté navršila hranici ze dřeva a položila na ni tělo svého mrtvého manžela. Když skončila, žalostně naříkala a připravila se zahynout v ohni společně s ním.

Význam

To, že věrná manželka umírá společně se svým manželem, je dávná védská tradice, která se nazývá saha-maraṇa. V Indii to bylo běžné až do doby britské nadvlády. Tehdy se ovšem někdy stávalo, že manželka nechtěla zemřít se svým mužem, ale příbuzní ji k tomu donutili. Dříve tomu tak nebylo. Manželka do ohně vstupovala dobrovolně. Britská vláda toto počínání ukončila, neboť ho pokládala za nelidské. V raných dějinách Indie však vidíme, že když zemřel Mahārāja Pāṇḍu, zůstaly po něm dvě manželky — Mādrī a Kuntī — a otázkou bylo, zda mají zemřít obě, nebo jen jedna. Po smrti Mahārāje Pāṇḍua se jeho manželky dohodly, že jedna zůstane a druhá půjde s ním. Bylo rozhodnuto, že Mādrī zahyne se svým manželem v ohni a Kuntī zůstane, aby se postarala o pět dětí, o Pāṇḍuovce. Dokonce ještě v roce 1936 jsme viděli oddanou manželku dobrovolně vstoupit do ohně, který spaloval jejího manžela.

To naznačuje, že manželka oddaného musí být připravena jednat tímto způsobem. Stejně tak oddaný žák duchovního mistra raději zemře se svým guruem, než aby zklamal při vykonávání jeho mise. Stejně jako Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, sestupuje na tuto Zemi, aby znovu ustanovil zásady náboženství, tak i Jeho zástupce, duchovní mistr, přichází znovu ustanovit náboženské zásady. Povinností žáků je převzít misi duchovního mistra a řádně ji vykonávat. Jinak by se měl žák rozhodnout zemřít s duchovním mistrem. Jinými slovy, za vykonání vůle duchovního mistra má být žák připraven položit svůj život a zapomenout na všechny vlastní plány.

4.28.51

Verš

tatra pūrvataraḥ kaścit
sakhā brāhmaṇa ātmavān
sāntvayan valgunā sāmnā
tām āha rudatīṁ prabho

Synonyma

tatra — na tom místě; pūrvataraḥ — dřívější; kaścit — někdo; sakhā — přítel; brāhmaṇaḥ — brāhmaṇa; ātmavān — velice vzdělaný učenec; sāntvayan — uklidňoval; valgunā — sladkými; sāmnā — chlácholivými slovy; tām — jí; āha — řekl; rudatīm — když plakala; prabho — můj milý králi.

Překlad

Můj milý králi, tehdy na to místo přišel jeden brāhmaṇa, který byl starým přítelem krále Purañjany, a začal královnu konejšit sladkými slovy.

Význam

To, že přišel starý přítel v podobě brāhmaṇy, je velice důležité. Kṛṣṇa ve Svém rysu Paramātmy je starým přítelem každého. Ve Vedách je uvedeno, že Kṛṣṇa sídlí po boku živé bytosti. Podle śruti-mantry (dvā suparṇā sayujā sakhāyāḥ) sídlí Pán v srdci každé živé bytosti jako suhṛt, její nejlepší přítel. Pán si neustále přeje přivést živou bytost zpátky domů, zpátky k Bohu. Doprovází ji jako svědek a umožňuje jí hmotný požitek, ale jakmile nastane vhodná příležitost, dává jí dobrou radu — zanechat pokusů dosáhnout štěstí hmotnými prostředky, obrátit namísto toho svoji tvář k Němu, Nejvyššímu Pánu, a odevzdat se Mu. Když se někdo se vší vážností rozhodne následovat misi duchovního mistra, jeho rozhodnutí se vyrovná přímému setkání s Nejvyšší Osobností Božství. Jak bylo vysvětleno dříve, znamená to setkat se s Nejvyšší Osobností Božství v pokynech duchovního mistra. Odborně se to nazývá vāṇī-sevā. Śrīla Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura ve svém komentáři k verši vyavasāyātmikā buddhir ekeha kuru-nandana z Bhagavad-gīty (2.41) prohlašuje, že člověk má sloužit slovům duchovního mistra. Žák se musí držet všeho, co duchovní mistr nařizuje. Tímto pouhým následováním pokynů bude moci spatřit Nejvyšší Osobnost Božství.

Nejvyšší Pán, Paramātmā, se před královnou zjevil jako brāhmaṇa. Proč se nezjevil ve Své původní podobě jako Śrī Kṛṣṇa? Śrīla Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura podotýká, že dokud oddaný není na velmi vysoké úrovni lásky k Nejvyšší Osobnosti Božství, nemůže Pána vidět takového, jaký je. Drží-li se však zásad, které mu dal duchovní mistr, je již svým způsobem ve společnosti Nejvyšší Osobnosti Božství. Jelikož Pán sídlí v srdci, může upřímnému žákovi radit zevnitř. To také potvrzuje Bhagavad-gītā (10.10):

teṣāṁ satata-yuktānāṁ
bhajatāṁ prīti-pūrvakam
dadāmi buddhi-yogaṁ taṁ
yena mām upayānti te

“Těm, kteří jsou Mi neustále oddáni a s láskou Mne uctívají, dávám poznání, s jehož pomocí ke Mně mohou dospět.”

Závěr je, že pokud má žák vážné odhodlání vykonat misi duchovního mistra, okamžitě se stýká s Nejvyšší Osobností Božství prostředictvím vāṇī nebo vapuḥ. To je jediné tajemství úspěchu ve snaze vidět Nejvyšší Osobnost Božství. Pokud se člověk nesnaží vidět Pána v nějakém keři ve Vṛndāvanu, když se zároveň věnuje smyslovému požitku, ale namísto toho se drží zásady následovat slova duchovního mistra, uvidí Nejvyššího Pána bez potíží. Śrīla Bilvamaṅgala Ṭhākura proto řekl:

bhaktis tvayi sthiratarā bhagavan yadi syād
daivena naḥ phalati divya-kiśora-mūrtiḥ
muktiḥ svayaṁ mukulitāñjali sevate 'smān
dharmārtha-kāma-gatayaḥ samaya-pratīkṣāḥ

“Když jsem zaměstnaný oddanou službou Tobě, můj drahý Pane, mohu velice snadno vnímat Tvoji přítomnost všude. A co se týče osvobození, myslím, že stojí u dveří se sepjatýma rukama a čeká, kdy mi bude moci sloužit. Všechny hmotné vymoženosti — dharma (náboženství), artha (hospodářský rozvoj) a kāma (smyslový požitek) — tam stojí s ním.” (Kṛṣṇa-karṇāmṛta 107) Oddaný, který je vysoce pokročilý v oddané službě, vidí Nejvyšší Osobnost Božství bez potíží. Věnuje-li se službě duchovnímu mistrovi, pak nejenže vidí Nejvyšší Osobnost Božství, ale získá také osvobození. Hmotné vymoženosti přijdou automaticky, stejně jako služebné všude následují královnu. Osvobození není pro čistého oddaného problém a veškeré hmotné vymoženosti na něho ve všech životních stádiích jen čekají.

4.28.52

Verš

brāhmaṇa uvāca
kā tvaṁ kasyāsi ko vāyaṁ
śayāno yasya śocasi
jānāsi kiṁ sakhāyaṁ māṁ
yenāgre vicacartha ha

Synonyma

brāhmaṇaḥ uvāca — učený brāhmaṇa řekl; kā — kdo; tvam — ty; kasya — čí; asi — jsi; kaḥ — kdo; vā — nebo; ayam — tento muž; śayānaḥ — který leží; yasya — pro něhož; śocasi — naříkáš; jānāsi kim — zdali znáš; sakhāyam — přítele; mām — Mě; yena — s Nímž; agre — dříve; vicacartha — radila ses; ha — jistě.

Překlad

Brāhmaṇa se ptal: Kdo jsi? Čí jsi manželka nebo dcera? Kdo je ten muž, který zde leží? Vypadá to, že naříkáš pro jeho mrtvé tělo. Nepoznáváš Mě? Jsem tvůj věčný přítel. Možná si vzpomínáš, že ses se mnou v minulosti mnohokrát radila.

Význam

Když někomu zemře příbuzný, automaticky se dostaví odříkání. Radit se s Nadduší, která sídlí v srdci každého, může jedině ten, kdo je zcela zbavený znečištění v podobě hmotné připoutanosti. Upřímný a čistý člověk má možnost radit se s Nejvyšší Osobností Božství v podobě Paramātmy, která sídlí v srdcích všech. Paramātmā je pro nás vždy caitya-guru, duchovní mistr uvnitř, a navenek přichází jako poučující a zasvěcující duchovní učitel. Pán může sídlit v srdci a může před nás také předstoupit a dát nám pokyny. Duchovní mistr se tedy neliší od Nadduše v srdci. Neznečištěná duše, živá bytost, má možnost setkat se s Paramātmou tváří v tvář. Stejně jako se můžeme radit s Paramātmou v srdci, můžeme skutečně vidět Pána před sebou a přijmout pokyny od Nadduše přímo. To je povinnost čistého oddaného — vyhledat pravého duchovního mistra a radit se s Nadduší v srdci.

Když se brāhmaṇa ptal ženy, kdo je ten muž, který leží na zemi, odpověděla, že je to její duchovní mistr a že neví, co si bez něho počne. Je-li srdce oddaného očištěné následováním pokynů duchovního mistra, okamžitě se v takové situaci objeví Nadduše. Upřímný oddaný, který následuje pokyny duchovního mistra, nepochybně dostává přímé pokyny ze srdce od Nadduše. Tímto způsobem se upřímnému oddanému dostane vždy pomoci přímo či nepřímo, od duchovního mistra a Nadduše. To potvrzuje Caitanya-caritāmṛta: guru-kṛṣṇa-prasāde pāya bhakti-latā-bīja. Pokud oddaný upřímně slouží svému duchovnímu mistrovi, Kṛṣṇa je s ním automaticky spokojen. Yasya prasādād bhagavad prasādaḥ. Uspokojením duchovního mistra automaticky uspokojíme Kṛṣṇu. Jak duchovní mistr, tak Kṛṣṇa oddanému pomáhají. Nadduše je věčný přítel živé bytosti a je stále s ní; je připravena pomáhat vždy, dokonce i před stvořením hmotného světa. Proto je zde řečeno: yenāgre vicacartha. Slovo agre znamená “před stvořením”. Nadduše tedy doprovází živou bytost od doby, která předcházela stvoření.

4.28.53

Verš

api smarasi cātmānam
avijñāta-sakhaṁ sakhe
hitvā māṁ padam anvicchan
bhauma-bhoga-rato gataḥ

Synonyma

api smarasi — vzpomínáš; ca — také; ātmānam — Nadduše; avijñāta — neznámý; sakham — přítel; sakhe — ó příteli; hitvā — opustil jsi; mām — Mě; padam — postavení; anvicchan — s touhou po; bhauma — hmotnému; bhoga — požitku; rataḥ — připoutaný k; gataḥ — stal ses.

Překlad

Brāhmaṇa pokračoval: Můj milý příteli, i když Mě teď nepoznáváš, nevzpomínáš si snad, že jsi měl v minulosti velice důvěrného přítele? Bohužel jsi opustil Moji společnost a přijal postavení poživatele tohoto hmotného světa.

Význam

V Bhagavad-gītě (7.27) je řečeno:

icchā-dveṣa-samutthena
dvandva-mohena bhārata
sarva-bhūtāni sammohaṁ
sarge yānti parantapa

“Ó potomku Bharaty (Arjuno), ó přemožiteli nepřátel, všechny živé bytosti se rodí do světa klamu a jsou zmateny dualitami, které pocházejí z touhy a nenávisti.” To je vysvětlení toho, jak živá bytost klesá do hmotného světa. V duchovním světě neexistuje dualita ani nenávist. Nejvyšší Osobnost Božství se expanduje do mnoha. Nejvyšší Pán si chce užívat více a více blaženosti, a proto se expanduje do různých kategorií. Varāha Purāṇa uvádí, že se expanduje do viṣṇu-tattvy (expanze svāṁśa) a do Své okrajové energie (expanze vibhinnāṁśa neboli živé bytosti). Těchto expandovaných živých bytostí je nesčetně mnoho, stejně jako nepatrné molekuly slunečního světla jsou nesčetnými expanzemi Slunce. Živé bytosti jsou tedy expanze vibhinnāṁśa, okrajová energie Pána. Když si chtějí užívat, vyvíjejí vědomí duality a začínají nenávidět službu Pánu. Tímto způsobem klesají do hmotného světa. V Prema-vivartě je řečeno:

kṛṣṇa-bahirmukha hañā bhoga-vāñchā kare
nikaṭa-stha māyā tāre jāpaṭiyā dhare

Přirozenou pozicí živé bytosti je sloužit Pánu s transcendentálním láskyplným postojem. Když se chce živá bytost stát Samotným Kṛṣṇou nebo napodobovat Kṛṣṇu, klesá do hmotného světa. Kṛṣṇa je nejvyšší otec, a Jeho citová náklonnost k živé bytosti je proto věčná. Když živá bytost poklesne do hmotného světa, Nejvyšší Pán ji ve Své expanzi svāṁśa (jako Paramātmā) doprovází a dává jí příležitost vrátit se jednoho dne domů, zpátky k Bohu.

Kvůli zneužití své nezávislosti živá bytost opouští službu Pánu a přijímá postavení poživatele v hmotném světě. To znamená, že se usadí v hmotném těle. Živá bytost chce získat vznešené postavení, a namísto toho se zaplétá do koloběhu zrození a smrti. Vybírá si své postavení jako lidská bytost, polobůh, kočka, pes, strom atd. — vždy jednu z 8 400 000 podob—a snaží se dosáhnout uspokojení různými druhy hmotného požitku. Nadduše ale nechce, aby živá bytost dělala takové věci, a radí jí, aby se odevzdala Nejvyšší Osobnosti Božství. V tom případě se Pán o živou bytost postará. Dokud však není očištěna od hmotných tužeb, nedokáže se Nejvyššímu Pánu odevzdat. V Bhagavad-gītě (5.29) Pán říká:

bhoktāraṁ yajña-tapasāṁ
sarva-loka-maheśvaram
suhṛdaṁ sarva-bhūtānāṁ
jñātvā māṁ śāntim ṛcchati

“Mudrci, kteří vědí, že jsem konečným cílem veškerých obětí a askeze, Nejvyšším Pánem všech planet a polobohů a příznivcem všech živých bytostí, se zbaví hmotných strastí a dosáhnou míru.”

Nejvyšší Pán je nejlepším přítelem každého, ale nikdo nemůže využít Jeho pokynů, dokud si dělá své vlastní plány na štěstí a zaplétá se do kvalit hmotné přírody. Když dochází ke stvoření, živé bytosti přijímají různé tělesné podoby podle svých minulých tužeb. To znamená, že všechny druhy či životní podoby jsou stvořeny zároveň. Darwinova teorie, že na počátku lidé neexistovali, ale vyvinuli se až po mnoha a mnoha letech, je jen nesmyslnou teorií. Z védské literatury se dozvídáme, že prvním tvorem ve vesmíru je Pán Brahmā, a ten se jako nejinteligentnější osobnost postaral o stvoření veškeré rozmanitosti, kterou v tomto hmotném světě vidíme.

4.28.54

Verš

haṁsāv ahaṁ ca tvaṁ cārya
sakhāyau mānasāyanau
abhūtām antarā vaukaḥ
sahasra-parivatsarān

Synonyma

haṁsau — dvě labutě; aham — Já; ca — a; tvam — ty; ca — také; ārya — ó velká duše; sakhāyau — přátelé; mānasa-ayanau — společně na jezeře Mānasa; abhūtām — stali se; antarā — odděleni; vā — vskutku; okaḥ — od původního domova; sahasra — tisíce; pari — po sobě jdoucích; vatsarān — let.

Překlad

Můj milý vznešený příteli, ty i Já jsme jako dvě labutě a žijeme ve stejném srdci, které je jako jezero Mānasa. Přestože spolu žijeme již mnoho tisíc let, jsme stále velice daleko od svého původního domova.

Význam

Původním domovem živé bytosti a Nejvyšší Osobnosti Božství je duchovní svět. V duchovním světě žije Pán společně s živými bytostmi pokojným životem. Jelikož je živá bytost stále zaměstnaná službou Pánu, oba sdílejí v duchovním světě život plný blaženosti. Když si však chce živá bytost užívat sama, klesá do hmotného světa. Dokonce i tehdy s ní Pán zůstává jako Nadduše, její důvěrný přítel, ale živá bytost to pod vlivem svého zapomnění neví a zůstává podmíněná v každém vesmírném věku. Přestože ji Pán doprovází jako její přítel, živá bytost Ho kvůli hmotné existenci plné zapomnění nepoznává.

4.28.55

Verš

sa tvaṁ vihāya māṁ bandho
gato grāmya-matir mahīm
vicaran padam adrākṣīḥ
kayācin nirmitaṁ striyā

Synonyma

saḥ — ta labuť; tvam — ty; vihāya — opustil jsi; mām — Mě; bandho — ó příteli; gataḥ — odešel; grāmya — hmotné; matiḥ — jehož vědomí; mahīm — na Zemi; vicaran — cestuješ; padam — postavení; adrākṣīḥ — viděl jsi; kayācit — někým; nirmitam — vytvořené; striyā — ženou.

Překlad

Můj milý příteli, jsi stále Můj starý přítel. Od té doby, co jsi Mě opustil, se stáváš čím dál větším materialistou, a jelikož Mě nevidíš, cestuješ v různých podobách tímto hmotným světem, který stvořila nějaká žena.

Význam

Když živá bytost poklesne, dostává se do hmotného světa, který stvořila vnější energie Pána. Tato vnější energie je zde označena jako “nějaká žena” neboli prakṛti. Hmotný svět se skládá z hmotných prvků, které dodává mahat-tattva, celková hmotná energie. Tento hmotný svět, stvořený vnější energií, se stává takzvaným domovem podmíněné duše, která v něm přijímá různé schránky, tělesné podoby, a v nich cestuje sem a tam. Někdy se dostává na vyšší planetární systémy a někdy na nižší, někdy prochází vyššími životními druhy a někdy nižšími, a takto od nepaměti bloudí hmotným vesmírem. Śrī Caitanya Mahāprabhu vysvětlil:

brahmāṇḍa bhramite kona bhāgyavān jīva
guru-kṛṣṇa-prasāde pāya bhakti-latā-bīja

Živá bytost putuje mnoha životními druhy, ale někdy má to štěstí, že se znovu setká se svým přítelem — buď osobně, nebo prostřednictvím Jeho zástupce.

Ve skutečnosti je to Kṛṣṇa, kdo Osobně radí všem živým bytostem, aby se vrátily domů, zpátky k Bohu. Někdy Kṛṣṇa posílá Svého zástupce, který předává Jeho poselství a nabádá všechny živé bytosti, aby se vrátily. Živá bytost je bohužel tak připoutaná k hmotnému požitku, že nebere pokyny Kṛṣṇy nebo Jeho zástupce příliš vážně. Její hmotné sklony v tomto verši označuje slovo grāmya-matiḥ (smyslový požitek). Slovo mahīm znamená “v tomto hmotném světě”. Všechny živé bytosti v tomto hmotném světě mají sklony ke smyslovému požitku, a proto se zaplétají v různých druzích těl a trpí bolestmi hmotné existence.

4.28.56

Verš

pañcārāmaṁ nava-dvāram
eka-pālaṁ tri-koṣṭhakam
ṣaṭ-kulaṁ pañca-vipaṇaṁ
pañca-prakṛti strī-dhavam

Synonyma

pañca-ārāmam — pět zahrad; nava-dvāram — devět bran; eka — jeden; pālam — ochránce; tri — tři; koṣṭhakam — byty; ṣaṭ — šest; kulam — rodin; pañca — pět; vipaṇam — obchodů; pañca — pět; prakṛti — hmotných prvků; strī — žena; dhavam — pán.

Překlad

V tom městě (hmotném těle) je pět zahrad, devět bran, jeden ochránce, tři byty, šest rodin, pět obchodů, pět hmotných prvků a jedna žena, která je pánem domu.

4.28.57

Verš

pañcendriyārthā ārāmā
dvāraḥ prāṇā nava prabho
tejo-’b-annāni koṣṭhāni
kulam indriya-saṅgrahaḥ

Synonyma

pañca — pět; indriya-arthāḥ — smyslových předmětů; ārāmāḥ — zahrady; dvāraḥ — brány; prāṇāḥ — smyslové otvory; nava — devět; prabho — ó králi; tejaḥ-ap — oheň, voda; annāni — obilí nebo země; koṣṭhāni — byty; kulam — rodiny; indriya-saṅgrahaḥ — pět smyslů a mysl.

Překlad

Můj milý příteli, pět zahrad je pět předmětů smyslového požitku a ochránce je životní vzduch, který proudí devíti branami. Tři byty jsou tři hlavní složky — oheň, voda a země. Šest rodin je souhrn mysli a pěti smyslů.

Význam

Pěti poznávacími smysly rozumíme zrak, chuť, čich, sluch a dotek. Smysly jednají skrze devět bran — dvě oči, dvě uši, jedna ústa, dvě nosní dírky, jedny genitálie a jeden konečník. Tyto otvory se přirovnávají k branám v městských hradbách. Základní složky jsou země, voda a oheň a základní činitel je mysl, kterou ovládá inteligence (buddhi).

4.28.58

Verš

vipaṇas tu kriyā-śaktir
bhūta-prakṛtir avyayā
śakty-adhīśaḥ pumāṁs tv atra
praviṣṭo nāvabudhyate

Synonyma

vipaṇaḥ — obchody; tu — dále; kriyā-śaktiḥ — energie pro činnosti neboli činné smysly; bhūta — pět hrubohmotných prvků; prakṛtiḥ — hmotné prvky; avyayā — věčné; śakti — energie; adhīśaḥ — vládce; pumān — muž; tu — potom; atra — zde; praviṣṭaḥ — vstoupil; na — ne; avabudhyate — má poznání.

Překlad

Pět obchodů je pět činných smyslových orgánů, které jednají spojenými silami pěti věčných prvků. Za všemi těmito činnostmi je duše, která je osobou a skutečným poživatelem. Jelikož je však nyní skryta ve městě (v těle), chybí jí poznání.

Význam

Živá bytost vstupuje do hmotného stvoření za pomoci pěti prvků — země, vody, ohně, vzduchu a éteru — a tak se vytváří tělo. Přestože živá bytost jedná zevnitř, zůstává neznámá. Vstupuje do hmotného stvoření, ale jelikož je zmatena hmotnou energií, zdá se, že je skrytá. Tělesné pojetí života je způsobené nevědomostí (nāvabudhyate). Inteligence je ženského rodu, ale kvůli jejímu vlivu na všechny činnosti je v tomto verši označena jako adhīśaḥ, vládce. Živá bytost žije z ohně, vody a obilí. Tělo je udržováno spojením těchto tří prvků, a proto se nazývá prakṛti, hmotné stvoření. Všechny prvky se postupně spojují a vytvářejí maso, kosti, krev atd. To vše se jeví jako různé byty. Ve Vedách je řečeno, že strávená potrava se dělí na tři části. Tuhá část se stává stolicí a polotekutá část se mění v maso. Tekutá část získává žlutou barvu a dělí se dále na tři; jednou z tekutých složek je moč. Stejně tak se dělí na tři i složky pocházející z ohně; jednou z těchto složek jsou kosti. Oheň, voda a obilí jsou ze všech pěti prvků zvláště významné. O těchto třech se mluví v předchozích verších, zatímco o nebi (éteru) a vzduchu nikoliv. To vše vysvětluje Bhagavad-gītā (13.20):

prakṛtiṁ puruṣaṁ caiva
viddhy anādī ubhāv api
vikārāṁś ca guṇāṁś caiva
viddhi prakṛti-sambhavān

“Věz, že hmotná příroda a živé bytosti nemají počátek. Jejich přeměny a kvality hmoty jsou výtvory hmotné přírody.” Prakṛti, hmotná příroda, a puruṣa, živá bytost, jsou věční. Když spolu přijdou do styku, vznikají různé reakce a projevy, které je třeba považovat za výsledky vzájemného působení tří kvalit hmotné přírody.

4.28.59

Verš

tasmiṁs tvaṁ rāmayā spṛṣṭo
ramamāṇo ’śruta-smṛtiḥ
tat-saṅgād īdṛśīṁ prāpto
daśāṁ pāpīyasīṁ prabho

Synonyma

tasmin — v takové situaci; tvam — ty; rāmayā — se ženou; spṛṣṭaḥ — ve styku; ramamāṇaḥ — užíval sis; aśruta-smṛtiḥ — aniž bys pamatoval na duchovní existenci; tat — s ní; saṅgāt — sdružováním se; īdṛśīm — tak; prāptaḥ — dosáhl jsi; daśām — stavu; pāpīyasīm — plného hříšných činností; prabho — Můj milý příteli.

Překlad

Můj milý příteli, když vstoupíš do takového těla společně se ženou v podobě hmotných tužeb, pohroužíš se příliš do smyslového požitku a zapomeneš na svůj duchovní život. Kvůli svým hmotným pojetím se pak ocitáš v různých strastiplných podmínkách.

Význam

Když se člověk příliš pohrouží do hmotného života, nedokáže naslouchat o duchovním životě. Zapomnění na duchovní existenci člověka více a více zaplétá do hmotné existence. To je výsledek hříšného způsobu života. Z hmotných složek se vyvíjejí různé druhy hmotných těl kvůli různým druhům hříšných činností. Král Purañjana získal jako výsledek svých hříšných činností tělo ženy, Vaidarbhī. Bhagavad-gītā jasně říká (striyo vaiśyās tathā śūdrāḥ), že takové tělo je nízkého původu. I člověk nízkého původu však může dosáhnout nejvyšší dokonalosti, přijme-li útočiště u Nejvyšší Osobnosti Božství. Když se živé bytosti zmenšuje její duchovní inteligence, spěje k nízkým zrozením.

4.28.60

Verš

na tvaṁ vidarbha-duhitā
nāyaṁ vīraḥ suhṛt tava
na patis tvaṁ purañjanyā
ruddho nava-mukhe yayā

Synonyma

na — ne; tvam — ty; vidarbha-duhitā — dcera Vidarbhy; na — ne; ayam — tento; vīraḥ — hrdina; su-hṛt — přející manžel; tava — tvůj; na — ne; patiḥ — manžel; tvam — ty; purañjanyāḥ — Purañjanī; ruddhaḥ — zajatý; nava-mukhe — v těle s devíti branami; yayā — hmotnou energií.

Překlad

Ve skutečnosti nejsi dcerou Vidarbhy a tento muž, Malayadhvaja, není tvůj přející manžel. Stejně tak jsi nebyl skutečným manželem Purañjanī. Byl jsi pouze zajatý v tomto těle s devíti branami.

Význam

V tomto hmotném světě spolu přichází do styku mnoho živých bytostí a s tím, jak se zvyšuje jejich připoutanost k určitému druhu těla, se na sebe začnou vztahovat jako otec, manžel, matka, manželka a podobně. Každá živá bytost je ve skutečnosti oddělenou individuální bytostí, ale jelikož je ve styku s hmotou, sdružuje se s jinými těly a vznikají neskutečné vztahy. Nepravá těla vytvářejí různá seskupení se jmény “rodina”, “spolek”, “společnost” a “národ”. Každá živá bytost je ve skutečnosti nedílnou částí Nejvyšší Osobnosti Božství, ale živé bytosti jsou příliš pohroužené do hmotných těl. Nejvyšší Osobnost Božství, Kṛṣṇa, je věčným přítelem živých bytostí, a proto přichází a dává pokyny v podobě Bhagavad-gīty a védských písem. Jeho pokyny jsou důležité, protože díky nim se živá bytost může osvobodit z tělesného vězení. Voda v řece odnáší ze břehu mnoho stébel trávy; tato stébla se v říčním toku setkají, ale jak jimi vlny pohazují sem a tam, opět se oddělí a každé je unášeno někam jinam. Stejně tak jsou nesčetné živé bytosti v tomto hmotném světě unášeny vlnami hmotné přírody. Někdy je vlny spojí, a tak mezi sebou vytvářejí přátelství a vztahy na tělesné úrovni rodiny, spolku či národa. Nakonec jsou však stejnými vlnami od této společnosti odděleny. To probíhá neustále od stvoření hmotné přírody. Śrīla Bhaktivinoda Ṭhākura v této souvislosti zpívá:

miche māyāra vaśe,

yāccha bhese',
khāccha hābuḍubu, bhāi
jīva kṛṣṇa-dāsa,

e viśvāsa,
karle ta' āra duḥkha nāi

“Mé drahé živé bytosti, jste unášeny vlnami hmotné přírody. Jednou plavete na hladině a jindy se topíte, a tak je mařen váš věčný život. Stačí se jen chytit Kṛṣṇy a přijmout útočiště u Jeho lotosových nohou, a pak budete znovu osvobozeny od všeho utrpení v hmotném světě.”

Velice významná jsou v tomto verši slova suhṛt (“příznivec”) a tava (“tvůj”). Náš takzvaný manžel, příbuzný, syn, otec nebo kdokoliv jiný ve skutečnosti nemůže být naším příznivcem. Jediným skutečným příznivcem je Kṛṣṇa, jak Sám potvrzuje v Bhagavad-gītě (5.29): suhṛdaṁ sarva-bhūtānām. Společnost, přátelství, láska, příznivci — to vše jsou pouze výsledky našeho uvěznění v různých tělech. Měli bychom to dobře vědět a snažit se vyprostit z tohoto tělesného žaláře, do něhož jsme vrháni jeden život za druhým. Měli bychom přijmout útočiště u Nejvyšší Osobnosti Božství, Kṛṣṇy, a vrátit se domů, zpátky k Bohu.

4.28.61

Verš

māyā hy eṣā mayā sṛṣṭā
yat pumāṁsaṁ striyaṁ satīm
manyase nobhayaṁ yad vai
haṁsau paśyāvayor gatim

Synonyma

māyā — iluzorní energie; hi — jistě; eṣā — tato; mayā — Mnou; sṛṣṭā — stvořená; yat — z níž; pumāṁsam — muž; striyam — žena; satīm — počestná; manyase — myslíš si; na — ne; ubhayam — oba; yat — protože; vai — jistě; haṁsau — prosti hmotného znečištění; paśya — jen pohleď; āvayoḥ — naše; gatim — skutečné postavení.

Překlad

Někdy se považuješ za muže, někdy za počestnou ženu a někdy za neutrálního eunucha. To vše způsobuje tělo, které je výtvorem Mé iluzorní energie, ale oba — ty i Já — jsme ve skutečnosti čistě duchovní osoby. Snaž se to pochopit. Pokouším se ti vysvětlit naše skutečné postavení.

Význam

Skutečné postavení Nejvyšší Osobnosti Božství i živé bytosti je kvalitativně stejné. Nejvyšší Pán je Nejvyšší Duše, Nadduše, a živá bytost je individuální duše. I když jsou oba původně duchovní bytosti, živá bytost, která přijde do styku s hmotnou přírodou a stane se podmíněnou, zapomene na svoji totožnost a začne se považovat za výtvor hmotné přírody. Jelikož má hmotné tělo, zapomíná, že je věčnou (sanātana) nedílnou částí Nejvyšší Osobnosti Božství. To je potvrzeno takto: mamaivāṁśo jīva-loke jīva-bhūtaḥ sanātanaḥ. Slovo sanātana se v Bhagavad-gītě nachází na několika místech. Jak Pán, tak živá bytost jsou sanātana (věční) a existuje také místo zvané sanātana, které je nad touto hmotnou přírodou. Skutečným sídlem živé bytosti i Boha je oblast sanātana, nikoliv tento hmotný svět. Hmotný svět je dočasná, vnější energie Pána a živá bytost je do něho umístěna proto, že chtěla napodobovat postavení Nejvyšší Osobnosti Božství. Nyní se v něm snaží co nejlépe uspokojovat své smysly. Podmíněná duše v tomto hmotném světě neustále jedná v různých druzích těl, ale když dosáhne vyvinutého vědomí, měla by se snažit napravit svoji situaci a vstoupit znovu do duchovního světa. Metodou, pomocí níž se může živá bytost vrátit domů, zpátky k Bohu, je bhakti-yoga, někdy zvaná též sanātana-dharma. Místo dočasných povinností, založených na hmotném těle, by se měl člověk věnovat sanātana-dharmě neboli bhakti-yoze, aby ukončil své trvalé otroctví v hmotných tělech a vrátil se domů, zpátky k Bohu. Dokud lidská společnost funguje na základě falešné hmotné totožnosti, veškeré takzvané pokroky vědy a filozofie jsou zbytečné a jen svádějí tuto společnost na scestí. Andhā yathāndhair upanīyamānāḥ. V hmotném světě jsou slepí vedeni slepými.

4.28.62

Verš

ahaṁ bhavān na cānyas tvaṁ
tvam evāhaṁ vicakṣva bhoḥ
na nau paśyanti kavayaś
chidraṁ jātu manāg api

Synonyma

aham — Já; bhavān — ty; na — ne; ca — také; anyaḥ — různí; tvam — ty; tvam — ty; eva — jistě; aham — jako jsem Já; vicakṣva — jen pohleď; bhoḥ — Můj milý příteli; na — ne; nau — nás; paśyanti — vidí; kavayaḥ — učenci; chidram — mylné rozlišování; jātu — kdykoliv; manāk — v malé míře; api — ani.

Překlad

Můj milý příteli, Já, Nadduše, a ty, individuální duše, se od sebe kvalitou nelišíme, neboť jsme oba duchovní. Ve svém skutečném, přirozeném postavení jsi se Mnou, Můj milý příteli, kvalitativně totožný. Jen se nad tím zamysli. Pokročilí učenci, kteří mají poznání, nevidí mezi tebou a Mnou žádný kvalitativní rozdíl.

Význam

Nejvyšší Osobnost Božství a živá bytost jsou kvalitativně totožní. Neexistuje mezi nimi žádný skutečný rozdíl. Māyāvādští filozofové znovu a znovu podléhají iluzorní energii, protože si myslí, že Nadduše a individuální duše nemají oddělenou totožnost nebo že Nadduše neexistuje. Mýlí se také v názoru, že vše je Nadduše. Ale ti, kdo jsou kavayaḥ, učenci, znají skutečnost a nedopouštějí se takových omylů. Vědí, že Bůh a individuální duše jsou totožní kvalitou, ale že individuální duše upadá do zajetí māyi, zatímco Nadduše, Nejvyšší Osobnost Božství, je vládcem māyi. Māyā je výtvorem Nejvyššího Pána (mayā sṛṣṭā), a proto jí Nejvyšší Pán vládne. I když je individuální duše svou kvalitou totožná s Nejvyšším Pánem, podléhá māyi. Māyāvādští filozofové nedokáží rozlišovat mezi vládcem a ovládaným.

4.28.63

Verš

yathā puruṣa ātmānam
ekam ādarśa-cakṣuṣoḥ
dvidhābhūtam avekṣeta
tathaivāntaram āvayoḥ

Synonyma

yathā — jako; puruṣaḥ — živá bytost; ātmānam — své tělo; ekam — jedno; ādarśa — v zrcadle; cakṣuṣoḥ — očima; dvidhā-ābhūtam — jako dvě; avekṣeta — vidí; tathā — takto; eva — jistě; antaram — rozdíl; āvayoḥ — mezi námi.

Překlad

Stejně jako člověk vidí odraz svého těla v zrcadle jako totožný se sebou samotným a nelišící se od něho, zatímco druzí vidí dvě těla, tak i v našich hmotných podmínkách, kde živá bytost zároveň je i není podmíněná, existuje rozdíl mezi Bohem a živou bytostí.

Význam

Māyāvādští filozofové, kteří jsou ovlivněni hmotným podmíněním, nevidí rozdíl mezi Nejvyšším Pánem a živou bytostí. Když se slunce odráží v nádobě s vodou, slunce ví, že mezi ním a sluncem odraženým ve vodě není rozdíl. Ti, kdo jsou v nevědomosti, však vidí mnoho malých sluncí, jak se odrážejí v mnoha nádobách. Jas vychází z původního slunce i z jeho odrazů, ale odrazy jsou malé, zatímco původní slunce je veliké. Závěr vaiṣṇavských filozofů je, že živá bytost není ničím jiným než malým vzorkem původní Nejvyšší Osobnosti Božství. Bůh a živé bytosti jsou kvalitativně totožní, ale kvantitativně jsou živé bytosti malými částečkami Nejvyšší Osobnosti Božství. Nejvyšší Pán je úplný, mocný a má všechny vznešené vlastnosti. V minulém verši Pán říká: “Můj milý příteli, ty a Já se od sebe nelišíme.” Tato neodlišnost se vztahuje na kvalitativní totožnost, neboť Paramātmā, Nejvyšší Osobnost, nemusela podmíněné duši připomínat, že nejsou totožní kvantitou. Seberealizovaná duše si nikdy nemyslí, že je totožná s Nejvyšší Osobností Božství ve všech ohledech. I když je živá bytost kvalitativně totožná s Pánem, má sklon zapomínat na svoji duchovní povahu, zatímco Nejvyšší Osobnost nikdy nezapomíná. To je rozdíl mezi liptou a aliptou. Nejvyšší Pán, Osobnost Božství je věčně alipta, neznečištěný vnější energií. Podmíněná duše však ve styku s hmotnou přírodou zapomíná na svoji skutečnou povahu, a proto když se na sebe dívá v podmíněném stavu, ztotožňuje se s tělem. U Nejvyšší Osobnosti Božství ovšem neexistuje rozdíl mezi tělem a duší — Pán je zcela duchovní a nemá žádné hmotné tělo. Jak Nadduše, Paramātmā, tak individuální duše jsou uvnitř těla, ale Nadduše nepodléhá žádným označením, zatímco podmíněná duše má označení dané určitým druhem jejího těla. Nadduše se nazývá antaryāmī a je všudypřítomná. To potvrzuje Bhagavad-gītā (13.3): kṣetrajñaṁ cāpi māṁ viddhi sarva-kṣetreṣu bhārata — “Ó potomku Bharaty, věz, že Já jsem také znalcem ve všech tělech.”

Nadduše je přítomná v těle každého, zatímco individuální duše je podmíněná v určitém druhu těla. Individuální duše neví, co se děje v těle někoho jiného, ale Nadduše velmi dobře ví, co se děje ve všech tělech. Jinými slovy, Nadduše je vždy ve Svém plně duchovním postavení, zatímco individuální duše má sklony na své skutečné postavení zapomenout. Individuální duše také není všude. V podmíněném stavu obvykle nechápe svůj vztah s Nadduší, ale když se osvobodí z podmíněné existence, může vidět skutečný rozdíl mezi Nadduší a sebou samotnou. Když Nadduše říká podmíněné duši: “Ty a Já jsme totožní,” pouze jí tím připomíná její duchovní totožnost, která je kvalitativně stejná. Ve třetím zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu (3.28.40) je řečeno:

yatholmukād visphuliṅgād
dhūmād vāpi sva-sambhavāt
apy ātmatvenābhimatād
yathāgniḥ pṛthag ulmukāt

Oheň má různé projevy — plameny, jiskry, kouř. Kvalitou jsou totožné, ale přesto je mezi ohněm, plameny, jiskrami a kouřem rozdíl. Živá bytost může být podmíněná, ale Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, je jiný — není nikdy podmíněný. Ve Vedách je řečeno: ātmā tathā pṛthag draṣṭā bhagavān brahma-saṁjñitaḥ. Ātmā je individuální duše i Nejvyšší Osobnost Božství, pozorovatel všeho. I když jsou oba duchovní, je mezi nimi vždy rozdíl. Ve smṛti se také praví: yathā gneḥ kṣudrā visphuliṅgā vyuccaranti. Stejně jako jiskry existují ve velkém ohni, tak i malé individuální duše existují ve velkém duchovním plameni. V Bhagavad-gītě (9.4) Pán Kṛṣṇa říká: mat-sthāni sarva-bhūtāni na cāhaṁ teṣv avasthitaḥ — “Všechny bytosti jsou ve Mně, ale Já nejsem v nich.” I když všechny živé bytosti v Pánu spočívají jako malé ohnivé jiskry ve velkém plameni, mají odlišné postavení. Viṣṇu Purāṇa udává:

eka-deśa-sthitasyāgner
jyotsnā vistāriṇī yathā
parasya brahmaṇaḥ śaktis
tathedam akhilaṁ jagat

“Oheň se nachází na jednom místě, ale šíří teplo a světlo. Stejně tak Nejvyšší Osobnost Božství šíří Své energie různými způsoby.” Živá bytost je pouze jednou z těchto energií (okrajovou energií). Energie a energetický zdroj jsou v jednom smyslu totožní, ale zároveň se jejich postavení od sebe liší. Stejně tak podoba sac-cid-ānanda, o níž mluví také Brahma-saṁhitā (īśvaraḥ paramaḥ kṛṣṇaḥ sac-cid-ānanda-vigrahaḥ), je jiná než podoba živé bytosti jak v podmíněném, tak v osvobozeném stavu. Jedině ateisté si myslí, že živá bytost a Osobnost Božství jsou rovnocenné ve všech ohledech. Caitanya Mahāprabhu proto říká: māyāvādi-bhāṣya śunile haya sarva-nāśa — “Pokud se člověk řídí pokyny māyāvādských filozofů a věří, že Nejvyšší Osobnost Božství a individuální duše se od sebe v ničem neliší, nikdy nebude moci pochopit skutečnou filozofii.”

4.28.64

Verš

evaṁ sa mānaso haṁso
haṁsena pratibodhitaḥ
sva-sthas tad-vyabhicāreṇa
naṣṭām āpa punaḥ smṛtim

Synonyma

evam — takto; saḥ — ona (individuální duše); mānasaḥ — žijí spolu v srdci; haṁsaḥ — jako labuť; haṁsena — druhou labutí; pratibodhitaḥ — poučená; sva-sthaḥ — na úrovni seberealizace; tat-vyabhicāreṇa — odloučením od Nadduše; naṣṭām — co bylo ztracené; āpa — získané; punaḥ — opět; smṛtim — skutečná paměť.

Překlad

Tak žijí obě labutě spolu v srdci. Když jedna přijme pokyny od druhé, dosáhne svého přirozeného postavení. To znamená, že znovu získá své původní vědomí Kṛṣṇy, které ztratila vinou své připoutanosti k hmotě.

Význam

Zde je jasně řečeno: haṁso haṁsena pratibodhitaḥ. Individuální duše a Nadduše jsou přirovnány k labutím (haṁsa), protože jsou bílé, neznečištěné. Jedna labuť je ovšem ve vyšším postavení a dává pokyny té druhé. Když se druhá, níže postavená labuť odloučí od první labutě, začne ji přitahovat hmotný požitek, a to je příčina jejího poklesnutí. Když vyslechne pokyny první labutě, pochopí své skutečné postavení a vrátí se ke svému původnímu vědomí. Nejvyšší Osobnost Božství, Kṛṣṇa, sestupuje (avatāra), aby osvobozoval Své oddané a zabíjel démony. Předává také Své vznešené pokyny v podobě Bhagavad-gīty. Individuální duše musí pochopit své postavení milostí Pána a duchovního mistra, protože textu Bhagavad-gīty nelze porozumět pouze na základě akademického vzdělání. Bhagavad-gītu se člověk musí učit od realizované duše.

tad viddhi praṇipātena
paripraśnena sevayā
upadekṣyanti te jñānaṁ
jñāninas tattva-darśinaḥ

“Obrať se na duchovního mistra a uč se od něho pravdě. Dotazuj se ho se vší pokorou a věrně mu služ. Seberealizovaná duše ti může sdělit poznání, neboť uzřela pravdu.” (Bg. 4.34)

Každý si tedy musí najít pravého duchovního mistra a s pomocí jeho pokynů dospět ke svému původnímu vědomí. Tak může živá bytost pochopit, že je věčně podřízená Nadduši. Když nechce být podřízená a chce si sama užívat, začíná její hmotné podmínění. Jakmile se vzdá své touhy být samostatným vlastníkem či poživatelem, dosáhne svého osvobozeného stavu. Slovo sva-sthaḥ, “ve svém původním postavení,” je velmi důležité. Když se živá bytost vzdá svého nežádoucího nadřazeného postoje, ocitne se ve svém původním postavení. Slovo tad-vyabhicāreṇa je také významné, protože naznačuje, že když je živá bytost kvůli své neposlušnosti odloučená od Boha, ztrácí svůj zdravý rozum. Milostí Kṛṣṇy a gurua však může znovu dospět do svého přirozeného, osvobozeného postavení. Tyto verše pronáší Śrīla Nārada Muni, aby oživil naše vědomí. I když je živá bytost s Nadduší kvalitativně totožná, individuální duše se musí řídit pokyny Nadduše. To je stav osvobození.

4.28.65

Verš

barhiṣmann etad adhyātmaṁ
pārokṣyeṇa pradarśitam
yat parokṣa-priyo devo
bhagavān viśva-bhāvanaḥ

Synonyma

barhiṣman — ó králi Prācīnabarhi; etat — toto; adhyātmam — vyprávění o seberealizaci; pārokṣyeṇa — nepřímo; pradarśitam — poučil; yat — protože; parokṣa-priyaḥ — zajímavý nepřímými popisy; devaḥ — Nejvyšší Pán; bhagavān — Osobnost Božství; viśva-bhāvanaḥ — příčina všech příčin.

Překlad

Můj milý králi Prācīnabarhi, Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, příčina všech příčin, je oslavován, aby Ho lidé nepřímo poznávali. Proto jsem ti vyložil příběh o Purañjanovi. Ve skutečnosti jsou to pokyny pro seberealizaci.

Význam

V Purāṇách je mnoho podobných příběhů, které napomáhají seberealizaci. Ve Vedách stojí: parokṣa-priyā iva hi devāḥ. Mnoho příběhů z Purāṇ má v obyčejných lidech vzbudit zájem o transcendentální náměty. Popisují však skutečnost — nesmíme je pokládat za obyčejné příběhy bez transcendentálního obsahu. Některé z nich popisují skutečné historické události, ale my bychom se měli zajímat o jejich hlavní sdělení. Obyčejný člověk rychle chápe nepřímé pokyny. Cesta bhakti-yogy je ve skutečnosti cestou přímého naslouchání o zábavách Nejvyšší Osobnosti Božství (śravaṇaṁ kīrtanaṁ viṣṇoḥ), ale ti, kdo nemají zájem naslouchat přímo o činnostech Pána nebo jim nerozumějí, mohou s velkým prospěchem naslouchat příběhům a bajkám, jako je ta, kterou vyprávěl Nārada Muni.

Následuje slovník několika důležitých slov z této kapitoly.

ādeśa-kārī — jednání, které je výsledkem hříšných činností.

agastya — mysl.

amātya — vládce smyslů, mysl.

arbuda-arbuda — různé druhy činností śravaṇa a kīrtana o jménu, vlastnostech, podobě atd. Nejvyššího Pána.

ari — překážky, jako je nemoc.

bhoga — požitek. Zde se vztahuje na skutečný požitek v duchovním životě.

bhṛtya — služebníci těla; smysly.

draviḍa-rāja — oddaná služba nebo osoba schopná vykonávat oddanou službu.

dvāra — dveře těla, jako jsou oči a uši.

gṛha — domov. Pro duchovní rozvoj člověk potřebuje klidné místo neboli společnost oddaných.

idhmavāha — oddaný, který přichází za duchovním mistrem. Idhma označuje dřevo, které se přikládá do ohně, a brahmacārī má přinášet tuto idhmu, aby zažehl oheň používaný při vykonávání obětí. Brahmacārī se učí podle duchovních pokynů ráno zažehnout oheň a nabízet do něj obětiny. Má přicházet za duchovním mistrem, aby se poučil o transcendentálních námětech, a védský pokyn praví, že když jde za duchovním mistrem, má s sebou přinést palivo pro vykonávání yajñi neboli oběti. Přesný védský verš zní takto:

tad-vijñānārthaṁ sa gurum evābhigacchet
samit-pāṇiḥ śrotriyaṁ brahma-niṣṭham

“Aby se student naučil transcendentálnímu námětu, musí se obrátit na duchovního mistra. Když za ním jde, má přinést palivo pro obětní oheň. Takový duchovní mistr se pozná podle toho, že dokonale chápe závěry Ved, a proto neustále slouží Nejvyšší Osobnosti Božství.” (Muṇḍaka Upaniṣad 1.2.12) Když podmíněná duše slouží pravému duchovnímu mistrovi, postupně se odpoutává od hmotného požitku a dělá pod vedením svého gurua stálý pokrok v duchovní realizaci. Ti, kdo jsou zmateni iluzorní energií, nejeví nikdy zájem vyhledat duchovního mistra, aby byl jejich život úspěšný.

jāyā — inteligence.

jīrṇa-sarpa — unavený životní vzduch.

kālakanyā — neschopnost stáří.

kāma — vysoká horečka.

kulācala — místo, kde neexistuje neklid.

kuṭumbinī — inteligence.

madirekṣaṇā — označuje dívku, jejíž oči jsou tak přitažlivé, že omámí každého, kdo je spatří. Madirekṣaṇā tedy znamená “velice krásná mladá dívka”. Podle Jīvy Gosvāmīho představuje madirekṣaṇā zosobněné božstvo bhakti. Jakmile někoho přitahuje cesta bhakti, začne sloužit Pánovi a duchovnímu mistrovi a jeho život bude úspěšný. Vaidarbhī následovala svého manžela. Stejně jako ona opustila pohodlný domov, aby sloužila svému manželovi, upřímný student duchovní vědy se musí všeho vzdát v zájmu služby duchovnímu mistrovi. Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura řekl: yasya prasādād bhagavat-prasādaḥ — chce-li někdo dosáhnout skutečného úspěchu v životě, musí přísně následovat pokyny duchovního mistra. Bude-li je následovat, bezesporu udělá rychlý pokrok v duchovním životě. Toto prohlášení Viśvanātha Cakravartīho je v souladu s následujícím veršem ze Śvetāśvatara Upaniṣady (6.23):

yasya deve parā bhaktir
yathā deve tathā gurau
tasyaite kathitā hy arthāḥ
prakāśante mahātmanaḥ

“Skutečný smysl všeho védského poznání je odhalen jen těm velkým duším, které mají naprostou důvěru v Pána i v duchovního mistra.” V Chāndogya Upaniṣadě je řečeno: ācāryavān puruṣo veda — “Ten, kdo se obrátí na pravého duchovního mistra, může pochopit vše, co se týká duchovní realizace.”

malayadhvaja — příkladný oddaný, který je jako santálové dřevo.

pañcāla — pět smyslových předmětů.

paricchada — souhrn všech smyslů.

paura-jana — sedm prvků, které tvoří tělo.

pautra — trpělivost a vážnost.

prajvāra — druh horečky, zvaný též viṣṇu-jvāra.

pratikriyā — obranné prostředky, jako jsou mantry a léky.

pura-pālaka — životní vzduch.

putra — vědomí.

sainika — stav trojího utrpení.

sapta-suta — sedm synů: naslouchání, opěvování, vzpomínání, přednášení modliteb, sloužení lotosovým nohám Pána, uctívání Božstva a jednání jako Pánův služebník.

sauhṛdya — snaha.

suta — syn Vaidarbhī neboli ten, kdo je pokročilý ve vykonávání plodonosných činností a kdo přijde do styku s oddaným duchovním mistrem. Taková osoba se začne zajímat o oddanou službu.

vaidarbhī — žena, která byla dříve mužem, ale jelikož byl tento muž příliš připoutaný k ženě, narodil se v příštím životě jako žena. Darbha znamená tráva kuśa, které je zapotřebí k plodonosným činnostem neboli obřadům karma-kāṇḍīya. Vaidarbhī tedy označuje toho, kdo se narodí v rodině s tradicí karma-kāṇḍīyi. Přijde-li však člověk prostřednictvím svých činností karma-kāṇḍy náhodou do styku s oddaným (jako když se Vaidarbhī stala manželkou Malayadhvaji), jeho život bude úspěšný, neboť se začne věnovat oddané službě Pánu. Pouhým následováním pokynů pravého duchovního mistra může podmíněná duše získat osvobození.

vidarbha-rājasiṁha — největší odborník na plodonosné činnosti.

vīrya — ten, kdo má milost.

yavana — služebník Yamarāje.

Takto končí Bhaktivedantovy výklady k dvacáté osmé kapitole čtvrtého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Purañjana se v dalším životě stává ženou”.

KAPITOLA DVACÁTÁ DEVÁTÁ

Nārada hovoří s králem Prācīnabarhim

4.29.1

Verš

prācīnabarhir uvāca
bhagavaṁs te vaco ’smābhir
na samyag avagamyate
kavayas tad vijānanti
na vayaṁ karma-mohitāḥ

Synonyma

prācīnabarhiḥ uvāca — král Prācīnabarhi pravil; bhagavan — ó můj pane; te — tvoje; vacaḥ — slova; asmābhiḥ — námi; na — ne; samyak — dokonale; avagamyate — pochopená; kavayaḥ — zkušení; tat — to; vijānanti — chápou; na — nikdy; vayam — my; karma — plodonosnými činnostmi; mohitāḥ — okouzlení.

Překlad

Král Prācīnabarhi odpověděl: Můj milý pane, nedokážeme plně docenit význam tvého alegorického příběhu o králi Purañjanovi. Ti, kdo mají dokonalé duchovní poznání, ho chápou, ale pro nás, kteří příliš lpíme na plodonosných činnostech, je velice těžké poznat smysl tvého příběhu.

Význam

V Bhagavad-gītě (7.13) Pán Kṛṣṇa říká:

tribhir guṇamayair bhāvair
ebhiḥ sarvam idaṁ jagat
mohitaṁ nābhijānāti
mām ebhyaḥ param avyayam

“Celý svět, zmatený třemi kvalitami (dobrem, vášní a nevědomostí), nezná Mě, který jsem nad těmito kvalitami a nevyčerpatelný.” Lidé jsou obvykle okouzleni třemi kvalitami hmotné přírody, a proto nedokáží pochopit, že za vším hmotným děním ve vesmírném projevu stojí Nejvyšší Osobnost Božství, Kṛṣṇa. Platí všeobecně, že když se lidé věnují hříšným či zbožným činnostem, nemají dokonalé poznání o oddané službě. Alegorický příběh, který vyprávěl Nārada Muni králi Barhiṣmānovi, má především za cíl zapojit podmíněné duše do oddané služby. Ten, kdo vykonává oddanou službu, může celý alegoricky podaný příběh snadno pochopit, ale ti, kdo se místo oddané služby věnují smyslovému požitku, ho nikdy plně nepochopí. To potvrzuje král Barhiṣmān.

Tato dvacátá devátá kapitola popisuje, že člověk příliš připoutaný k ženám se stane v příštím životě ženou, zatímco ten, kdo se stýká s Nejvyšším Pánem, Osobností Božství, nebo Jeho zástupcem, se zbaví veškeré hmotné připoutanosti a dostane se na úroveň osvobození.

4.29.2

Verš

nārada uvāca
puruṣaṁ purañjanaṁ vidyād
yad vyanakty ātmanaḥ puram
eka-dvi-tri-catuṣ-pādaṁ
bahu-pādam apādakam

Synonyma

nāradaḥ uvāca — Nārada řekl; puruṣam — živá bytost, poživatel; purañjanam — král Purañjana; vidyāt — je třeba vědět; yat — tak, že; vyanakti — vytváří; ātmanaḥ — pro sebe; puram — sídlo; eka — jedna; dvi — dvě; tri — tři; catuḥ-pādam — který má čtyři nohy; bahu-pādam — s mnoha nohama; apādakam — bez nohou.

Překlad

Velký mudrc Nārada Muni pokračoval: Musíš pochopit, že Purañjana, živá bytost, se podle svých činností převtěluje do různých druhů těl, která mohou mít jednu nohu, dvě nohy, tři nohy, čtyři nohy, mnoho nohou nebo mohou být beznohá. Živá bytost, která se převtěluje do těchto různých druhů těl jako takzvaný poživatel, má jméno Purañjana.

Význam

Zde je pěkně popsáno, jak se duše převtěluje z jednoho druhu těla do druhého. Slovo eka-pāda, “s jednou nohou”, označuje duchy, o kterých se říká, že chodí po jedné noze. Slovo dvi-pāda, “dvounožci”, označuje lidské bytosti. Když je člověk starý a nemocný, je považován za trojnohého, jelikož chodí s pomocí hole. Slovo catuṣ-pāda značí samozřejmě čtyřnožce neboli zvířata. Slovo bahu-pāda označuje tvory, které mají více než čtyři nohy. Existuje mnoho druhů hmyzu, jako například stonožka, a také mnoho vodních živočichů, kteří mají mnoho nohou. Slovo apādaka, “beznozí”, označuje hady. Jméno Purañjana patří živé bytosti, která si užívá v různých druzích těl, jež odpovídají jejím touhám užívat si v hmotném světě.

4.29.3

Verš

yo ’vijñātāhṛtas tasya
puruṣasya sakheśvaraḥ
yan na vijñāyate pumbhir
nāmabhir vā kriyā-guṇaiḥ

Synonyma

yaḥ — ten, kdo; avijñāta — neznámý; āhṛtaḥ — popsaný; tasya — její; puruṣasya — živé bytosti; sakhā — věčný přítel; īśvaraḥ — pán; yat — protože; na — nikdy; vijñāyate — je pochopen; pumbhiḥ — živými bytostmi; nāmabhiḥ — prostřednictvím jmen; vā — nebo; kriyā-guṇaiḥ — prostřednictvím činností nebo vlastností.

Překlad

Osoba, kterou jsem označil jako neznámou, je Nejvyšší Osobnost Božství, pán a věčný přítel živé bytosti. Jelikož podmíněné duše nemohou Pána poznat prostřednictvím hmotných jmen, činností či vlastností, zůstává pro ně věčně neznámý.

Význam

Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, je pro podmíněnou duši neznámý, a proto Ho někdy védská literatura označuje slovy nirākāra, avijñāta či avāṅ-mānasa-gocara. Skutečnost je taková, že Nejvyššího Pána — Jeho podobu, jméno, vlastnosti, zábavy a příslušenství — nelze poznat hmotnými smysly. Je-li však někdo duchovně pokročilý, může jméno, podobu, vlastnosti, zábavy a příslušenství Nejvyšší Osobnosti Božství pochopit. To potvrzuje Bhagavad-gītā (18.55): bhaktyā mām abhijānāti yāvān yaś cāsmi tattvataḥ — skutečně pochopit Nejvyšší Osobnost Božství může jedině ten, kdo vykonává oddanou službu. Obyčejní lidé, kteří se věnují zbožným či bezbožným činnostem, nemohou podobě, jménu a činnostem Pána porozumět. Oddaný však může znát Osobnost Božství v mnoha ohledech. Chápe, že Kṛṣṇa je Nejvyšší Osobnost Božství, sídlí na Goloce Vṛndāvaně a všechny Jeho činnosti jsou duchovní. Jelikož materialisté nemohou pochopit podobu a činnosti Pána, śāstry Ho popisují slovem nirākāra, “ten, Jehož podobu materialista nikdy nepozná”. To neznamená, že Nejvyšší Osobnost Božství nemá žádnou podobu — znamená to, že karmī, ploduchtiví pracovníci, ji nechápou. Brahma-saṁhitā uvádí, že podoba Pána je sac-cid-ānanda-vigraha. Padma Purāṇa to potvrzuje:

ataḥ śrī-kṛṣṇa-nāmādi
na bhaved grāhyam indriyaiḥ
sevonmukhe hi jihvādau
svayam eva sphuraty adaḥ

“Nikdo nemůže pochopit Kṛṣṇu takového, jaký je, pomocí tupých hmotných smyslů. Pán se však zjevuje Svým oddaným, jelikož Ho těší svou transcendentální láskyplnou službou, kterou pro Něho vykonávají.”

Protože jméno, podobu, vlastnosti a činnosti Nejvyšší Osobnosti Božství, Kṛṣṇy, nelze pochopit pomocí hmotných smyslů, Pán se nazývá také adhokṣaja, což znamená “mimo dosah smyslového vnímání”. Když oddaný očistí své smysly oddanou službou, dozví se o Pánovi Jeho milostí vše. V tomto verši jsou zvláště významná slova pumbhir nāmabhir vā kriyā-guṇaiḥ — Bůh, Kṛṣṇa, Nejvyšší Osobnost Božství, má mnoho jmen, činností a vlastností, ale žádné z nich nejsou hmotné. Přestože jsou všechna tato jména, činnosti a zábavy uvedeny v śāstrách a oddaní je chápou, karmī (ploduchtiví pracovníci) je nedokáží pochopit. Stejně tak je nechápou ani jñānī (mentální spekulanti). Pán Viṣṇu má tisíce jmen, ale karmī a jñānī směšují jména Nejvyššího Boha se jmény polobohů a lidských bytostí. Skutečné jméno Nejvyšší Osobnosti Božství nedokáží pochopit, a proto si myslí, že mohou použít jakékoliv jméno. Věří, že Absolutní Pravda je neosobní, a že Ji tudíž mohou nazývat libovolným jménem. Ve skutečnosti však prý žádné jméno nemá. To ale není pravda. Zde je jasně řečeno: nāmabhir vā kriyā-guṇaiḥ. Pán má konkrétní jména, jako je Rāma, Kṛṣṇa, Govinda, Nārāyaṇa, Viṣṇu a Adhokṣaja. Existuje mnoho takových jmen, ale podmíněné duše je nemohou pochopit.

4.29.4

Verš

yadā jighṛkṣan puruṣaḥ
kārtsnyena prakṛter guṇān
nava-dvāraṁ dvi-hastāṅghri
tatrāmanuta sādhv iti

Synonyma

yadā — když; jighṛkṣan — chce si užívat; puruṣaḥ — živá bytost; kārtsnyena — v úplnosti; prakṛteḥ — hmotné přírody; guṇān — kvalit; nava-dvāram — které má devět bran; dvi — dvě; hasta — ruce; aṅghri — nohy; tatra — tam; amanuta — myslí si; sādhu — velice dobré; iti — takto.

Překlad

Když si chce živá bytost užívat kvalit hmotné přírody v jejich úplnosti, dává mezi mnoha tělesnými podobami přednost tělu, které má devět bran, dvě ruce a dvě nohy. Nejraději se tedy stává lidskou bytostí nebo polobohem.

Význam

Zde je velice pěkný popis toho, jak duchovní bytost, nedílná část Kṛṣṇy, Boha, přijímá hmotné tělo na základě svých vlastních tužeb. Živá bytost získává dvě ruce, dvě nohy atd., a tak si plně užívá kvalit hmotné přírody. Pán Kṛṣṇa říká v Bhagavad-gītě (7.27):

icchā-dveṣa-samutthena
dvandva-mohena bhārata
sarva-bhūtāni sammohaṁ
sarge yānti parantapa

“Ó potomku Bharaty (Arjuno), ó přemožiteli nepřátel, všechny živé bytosti se rodí do světa klamu a jsou zmateny dualitami, které vznikají z touhy a nenávisti.”

Původně je živá bytost duchovní, ale když si chce užívat hmotného světa, sestoupí do něho. Z tohoto verše vyplývá, že živá bytost nejprve přijímá tělo s lidskou podobou, ale kvůli svým nevhodným činnostem postupně klesá do nižších životních podob, jaké mají zvířata, rostliny a vodní živočichové. Postupnou evolucí získá živá bytost znovu tělo člověka a s ním další příležitost vyprostit se z neustálého převtělování. Pokud v lidské podobě opět promarní příležitost pochopit své postavení, dostane se znovu do koloběhu zrození a smrti v různých druzích těl.

Proč chce živá bytost přijít do hmotného světa, není příliš těžké pochopit. I když se člověk narodí v rodině Árjů, kde se dodržují zákazy ohledně jedení masa, požívání omamných látek, hazardování a nedovoleného sexu, přesto může mít touhu užívat si těchto zakázaných věcí. Vždy se najde někdo, kdo chce jít za prostitutkou, aby měl nedovolený sex, nebo do hotelu, aby mohl jíst maso a pít víno. Vždy se také najde někdo, kdo chce hazardovat v nočních klubech nebo vyhledávat požitek v takzvaných sportech. Tyto sklony jsou v srdcích živých bytostí, ale některé se rozhodnou užívat si těchto odporných činností, a proto klesají na degradovanou úroveň. Čím více si člověk v srdci přeje žít degradovaným životem, tím hlouběji klesá do různých odporných životních podob. To je základ převtělování a evoluce. Určité zvíře může mít silné sklony užívat si jednoho druhu smyslového požitku, ale v lidské podobě si lze užívat prostřednictvím všech smyslů. Lidské tělo dává možnost využít všech smyslů k získávání požitku. Není-li člověk náležitě vychován, stane se obětí kvalit hmotné přírody, jak o tom mluví Bhagavad-gītā (3.27):

prakṛteḥ kriyamāṇāni
guṇaiḥ karmāṇi sarvaśaḥ
ahaṅkāra-vimūḍhātmā
kartāham iti manyate

“Duše zmatená falešným egem se považuje za konatele činností, které jsou ve skutečnosti konány třemi kvalitami hmotné přírody.” Jakmile si chce živá bytost užívat smyslů, dostane se pod vládu hmotné energie a automaticky se ocitne v koloběhu zrození a smrti v různých životních druzích.

4.29.5

Verš

buddhiṁ tu pramadāṁ vidyān
mamāham iti yat-kṛtam
yām adhiṣṭhāya dehe ’smin
pumān bhuṅkte ’kṣabhir guṇān

Synonyma

buddhim — inteligence; tu — pak; pramadām — mladá žena (Purañjanī); vidyāt — je třeba vědět; mama — moje; aham — já; iti — takto; yat-kṛtam — vykonané inteligencí; yām — u té inteligence; adhiṣṭhāya — přijme útočiště; dehe — v těle; asmin — tomto; pumān — živá bytost; bhuṅkte — trpí a užívá si; akṣabhiḥ — prostřednictvím smyslů; guṇān — kvality hmotné přírody.

Překlad

Velký mudrc Nārada pokračoval: Slovo pramadā v této souvislosti označuje hmotnou inteligenci neboli nevědomost, a tímto způsobem je ho třeba chápat. Když se živá bytost řídí touto inteligencí, ztotožňuje se s hmotným tělem. Pod vlivem hmotného vědomí typu “já” a “moje” si začíná užívat a trpět prostřednictvím hmotných smyslů, a tak se ocitá v pasti.

Význam

Takzvaná inteligence v rámci hmotného světa je ve skutečnosti nevědomostí. Očištění inteligence se nazývá buddhi-yoga. Jinými slovy, buddhi-yoga nebo bhakti-yoga znamená, že inteligence je sladěná s touhami Kṛṣṇy. Proto v Bhagavad-gītě (10.10) Kṛṣṇa praví:

teṣāṁ satata-yuktānāṁ
bhajatāṁ prīti-pūrvakam
dadāmi buddhi-yogaṁ taṁ
yena mām upayānti te

“Těm, kteří jsou Mi neustále oddáni a s láskou Mě uctívají, dávám poznání, s jehož pomocí ke Mně mohou dospět.”

Skutečná inteligence znamená spojení s Nejvyšší Osobností Božství. Jakmile ho navážeme, Nejvyšší Osobnost Božství nám zevnitř dá inteligenci, pomocí níž se budeme moci vrátit domů, zpátky k Bohu. Inteligence v hmotném světě je v tomto verši označena jako pramadā, protože živá bytost si falešně přisvojuje vlastnické právo. Myslí si: “Jsem pánem všeho, kam dohlédnu.” To je nevědomost. Ve skutečnosti jí nepatří nic, ani tělo a smysly, protože ty jí milostivě dává Nejvyšší Pán, aby prostřednictvím hmotné energie uspokojil její rozmanité touhy. Živé bytosti ve skutečnosti nic nepatří, ale ona po všem touží jako šílená a prohlašuje: “To je moje, to je moje, to je moje.” Janasya moho 'yam ahaṁ mameti. To se nazývá iluze. Živé bytosti nepatří nic, ale ona prohlašuje, že jí patří všechno. Pán Caitanya Mahāprabhu doporučuje tuto falešnou inteligenci očistit (ceto-darpaṇa-mārjanam). Když živá bytost očistí zrcadlo své inteligence, začnou její skutečné činnosti. To znamená, že u člověka, který dospěje na úroveň vědomí Kṛṣṇy, začíná pracovat jeho skutečná inteligence. Ví, že vše patří Kṛṣṇovi a jemu nepatří nic. Dokud si člověk myslí, že vše patří jemu, má hmotné vědomí, a když jasně ví, že vše patří Kṛṣṇovi, má vědomí Kṛṣṇy.

4.29.6

Verš

sakhāya indriya-gaṇā
jñānaṁ karma ca yat-kṛtam
sakhyas tad-vṛttayaḥ prāṇaḥ
pañca-vṛttir yathoragaḥ

Synonyma

sakhāyaḥ — přátelé; indriya-gaṇāḥ — smysly; jñānam — poznání; karma — činnost; ca — také; yat-kṛtam — vykonávané pomocí smyslů; sakhyaḥ — přítelkyně; tat — smyslů; vṛttayaḥ — zaměstnání; prāṇaḥ — životní vzduch; pañca-vṛttiḥ — který má pět funkcí; yathā — jako; uragaḥ — had.

Překlad

Pět činných a pět poznávacích smyslů jsou přátelé Purañjanī. Smysly pomáhají živé bytosti získávat poznání a jednat. Různá zaměstnání smyslů jsou její přítelkyně a had, o němž bylo řečeno, že má pět hlav, je životní vzduch proudící v pěti okruzích.

Význam

kṛṣṇa-bahirmukha hañā bhoga-vāñchā kare
nikaṭa-stha māyā tāre jāpaṭiyā dhare

(Prema-vivarta)

Na základě touhy užívat si hmotného světa je živá bytost oděná do hrubohmotných a jemnohmotných těl. Tak dostává příležitost ke smyslovému požitku. Smysly jsou tedy nástroje požitku v hmotném světě, a proto byly označeny jako přátelé. Někdy živá bytost nedostane kvůli příliš hříšným činnostem hrubohmotné tělo, ale zůstane na jemnohmotné úrovni. To se nazývá život v podobě ducha. Jelikož tato bytost nemá hrubé tělo, způsobuje ve svém jemném těle mnoho nepříjemností. Proto těm, kdo žijí v hrubých tělech, nahánějí duchové hrůzu. V Bhagavad-gītě (15.10) je řečeno:

utkrāmantaṁ sthitaṁ vāpi
bhuñjānaṁ vā guṇānvitam
vimūḍhā nānupaśyanti
paśyanti jñāna-cakṣuṣaḥ

“Hlupáci nemohou pochopit, jak živá bytost opouští své tělo, ani v jakém těle pobývá a užívá si pod vlivem kvalit hmotné přírody. Avšak ti, kdo mají oči cvičené v poznání, toto vše vidí.”

Živé bytosti jsou ponořené v životním vzduchu, který proudí v různých okruzích jako prāṇa, apāna, udāna, vyāna a samāna. Jelikož má životní vzduch těchto pět funkcí, je přirovnán k pětihlavému hadu. Duše prochází kuṇḍalinī-cakrou jako had, který se plazí po zemi. Životní vzduch se přirovnává k hadu (uraga). Pañca-vṛtti je touha uspokojit smysly, které přitahuje pět smyslových předmětů — podoba, chuť, zvuk, vůně a dotek.

4.29.7

Verš

bṛhad-balaṁ mano vidyād
ubhayendriya-nāyakam
pañcālāḥ pañca viṣayā
yan-madhye nava-khaṁ puram

Synonyma

bṛhat-balam — velice mocná; manaḥ — mysl; vidyāt — je třeba vědět; ubhaya-indriya — obou skupin smyslů; nāyakam — vůdce; pañcālāḥ — království jménem Pañcāla; pañca — pět; viṣayāḥ — smyslových předmětů; yat — něhož; madhye — uprostřed; nava-kham — s devíti otvory; puram — město.

Překlad

Jedenáctý pomocník, který je velitelem ostatních, se nazývá mysl a řídí smysly při získávání poznání i při práci. Království Pañcāla je místem vychutnávání pěti smyslových předmětů. V tomto království se nachází město zvané tělo, které má devět bran.

Význam

Mysl je ústředím všech činností a je zde označena jako bṛhad-bala, velice mocná. Chceme-li se vymanit ze zajetí māyi, z hmotné existence, musíme ovládnout svoji mysl. Podle toho, jak je mysl vycvičená, je buď přítelem, nebo nepřítelem živé bytosti. Dobrý správce zajistí, že o náš majetek bude dobře postaráno, ale když je správce zloděj, majetek bude rozkraden. V hmotné, podmíněné existenci dává živá bytost plnou moc své mysli, a vystavuje se tak nebezpečí, že ji mysl svede k užívání si smyslových předmětů. Śrīla Ambarīṣa Mahārāja proto nejprve upřel svoji mysl na lotosové nohy Pána. Sa vai manaḥ kṛṣṇa-padāravindayoḥ. Když je mysl zaměstnaná meditací o lotosových nohách Pána, jsou smysly ovládnuté. Tento způsob sebeovládání se nazývá yama, což znamená “pokoření smyslů”. Ten, kdo si dokáže podrobit své smysly, se nazývá gosvāmī, zatímco ten, kdo není schopen ovládnout svoji mysl, se nazývá go-dāsa. Mysl řídí činnosti smyslů, uskutečňované prostřednictvím různých otvorů, jež popisuje další verš.

4.29.8

Verš

akṣiṇī nāsike karṇau
mukhaṁ śiśna-gudāv iti
dve dve dvārau bahir yāti
yas tad-indriya-saṁyutaḥ

Synonyma

akṣiṇī — dvě oči; nāsike — dvě nosní dírky; karṇau — dvě uši; mukham — ústa; śiśna — genitálie; gudau — a konečník; iti — takto; dve — dvě; dve — dvě; dvārau — brány; bahiḥ — ven; yāti — jde; yaḥ — ten, kdo; tat — skrze brány; indriya — smysly; saṁyutaḥ — doprovázen.

Překlad

Oči, nosní dírky a uši jsou dvojice bran stojící na jednom místě. Další brány jsou ústa, genitálie a konečník. Živá bytost, která je umístěna do těla s těmito devíti branami, navenek jedná v hmotném světě a užívá si smyslových předmětů, jako je podoba a chuť.

Význam

Živá bytost, která si není vědoma svého duchovního postavení, je ovládána myslí a vychází devíti branami, aby si užívala hmotných předmětů. Jelikož je po dlouhou dobu ve styku s hmotnými předměty, zapomíná na své skutečné duchovní činnosti, a dostává se tak na scestí. Celý svět je sveden takzvanými vůdci, jako jsou vědci a filozofové, kteří nemají žádné poznání o duši. Takto se podmíněná duše čím dál více zaplétá.

4.29.9

Verš

akṣiṇī nāsike āsyam
iti pañca puraḥ kṛtāḥ
dakṣiṇā dakṣiṇaḥ karṇa
uttarā cottaraḥ smṛtaḥ
paścime ity adho dvārau
gudaṁ śiśnam ihocyate

Synonyma

akṣiṇī — dvě oči; nāsike — dvě nosní dírky; āsyam — ústa; iti — takto; pañca — pět; puraḥ — vpředu; kṛtāḥ — vytvořené; dakṣiṇā — jižní brána; dakṣiṇaḥ — pravé; karṇaḥ — ucho; uttarā — severní brána; ca — také; uttaraḥ — levé ucho; smṛtaḥ — chápané; paścime — na západě; iti — takto; adhaḥ — dolů; dvārau — dvě brány; gudam — konečník; śiśnam — genitálie; iha — zde; ucyate — je řečeno.

Překlad

Dvě oči, dvě nosní dírky a ústa je pět bran, které stojí vpředu. Pravé ucho se pokládá za jižní bránu a levé ucho za severní. Dva otvory neboli brány umístěné na západě se nazývají konečník a genitálie.

Význam

Východní strana je považována za nejdůležitější ze všech; hlavně proto, že na ní vychází slunce. Brány na východní straně — oči, nos a ústa — jsou tedy velice důležité brány těla.

4.29.10

Verš

khadyotāvirmukhī cātra
netre ekatra nirmite
rūpaṁ vibhrājitaṁ tābhyāṁ
vicaṣṭe cakṣuṣeśvaraḥ

Synonyma

khadyotā — jménem Khadyotā; āvirmukhī — jménem Āvirmukhī; ca — také; atra — zde; netre — dvě oči; ekatra — na jednom místě; nirmite — stvořené; rūpam — podoba; vibhrājitam — jménem Vibhrājita (jasný); tābhyām — očima; vicaṣṭe — vnímá; cakṣuṣā — zrakem; īśvaraḥ — pán.

Překlad

Dvě brány zvané Khadyotā a Āvirmukhī, o kterých jsem mluvil, jsou dvě oči spočívající vedle sebe na jednom místě. Město zvané Vibhrājita je třeba chápat jako podobu. Oči tak neustále hledí na různé druhy podob.

Význam

Oči přitahuje to, co září, jako například světlo. Někdy vidíme, jak malý hmyz vlétne do ohně, přitahován jeho září. Stejně tak oči živé bytosti přitahují jasné a krásné podoby. Fascinují je stejně, jako oheň přitahuje hmyz.

4.29.11

Verš

nalinī nālinī nāse
gandhaḥ saurabha ucyate
ghrāṇo ’vadhūto mukhyāsyaṁ
vipaṇo vāg rasavid rasaḥ

Synonyma

nalinī — jménem Nalinī; nālinī — jménem Nālinī; nāse — dvě nosní dírky; gandhaḥ — vůně; saurabhaḥ — Saurabha (vůně); ucyate — nazývá se; ghrāṇaḥ — čich; avadhūtaḥ — zvaný Avadhūta; mukhyā — zvaná Mukhyā (hlavní); āsyam — ústa; vipaṇaḥ — jménem Vipaṇa; vāk — řeč; rasa-vit — jménem Rasajña (odborník na ochutnávání); rasaḥ — chuť.

Překlad

Dvoje dveře zvané Nalinī a Nālinī představují dvě nosní dírky a město zvané Saurabha představuje vůni. Společník označený jako Avadhūta je čich. Dveře zvané Mukhyā jsou ústa, Vipaṇa je řeč a Rasajña je chuť.

Význam

Slovo avadhūta znamená “zcela svobodný”. Když někdo dosáhne stádia avadhūta, nepodléhá již žádným pravidlům a předpisům. Může si dělat, co chce. Toto stádium avadhūta odpovídá vzduchu, který nehledí na žádné překážky. V Bhagavad-gītě (6.34) je řečeno:

cañcalaṁ hi manaḥ kṛṣṇa
pramāthi balavad dṛḍham
tasyāhaṁ nigrahaṁ manye
vāyor iva suduṣkaram

“Mysl je neklidná, bouřlivá, vzpurná a velice silná, ó Kṛṣṇo. Zdá se mi, že zkrotit ji je těžší než ovládnout vítr.”

Stejně jako nelze ovládnout vzduch nebo vítr, tak i dvě nosní dírky, které se nacházejí na jednom místě, si volně užívají čichových vjemů. Ústa zase pomocí jazyka neustále vychutnávají různé druhy lahodných pokrmů.

4.29.12

Verš

āpaṇo vyavahāro ’tra
citram andho bahūdanam
pitṛhūr dakṣiṇaḥ karṇa
uttaro devahūḥ smṛtaḥ

Synonyma

āpaṇaḥ — jménem Āpaṇa; vyavahāraḥ — činnost jazyka; atra — zde; citram — všech druhů; andhaḥ — pokrmy; bahūdanam — jménem Bahūdana; pitṛ-hūḥ — jménem Pitṛhū; dakṣiṇaḥ — pravé; karṇaḥ — ucho; uttaraḥ — levé; deva-hūḥ — Devahū; smṛtaḥ — nazývá se.

Překlad

Město zvané Āpaṇa představuje činnost jazyka během řeči a Bahūdana je rozmanitost pokrmů. Pravé ucho se nazývá brána Pitṛhū a levé ucho brána Devahū.

4.29.13

Verš

pravṛttaṁ ca nivṛttaṁ ca
śāstraṁ pañcāla-saṁjñitam
pitṛ-yānaṁ deva-yānaṁ
śrotrāc chruta-dharād vrajet

Synonyma

pravṛttam — smyslový požitek; ca — také; nivṛttam — odpoutanost; ca — také; śāstram — písmo; pañcāla — Pañcāla; saṁjñitam — je popsáno jako; pitṛ-yānam — jít na Pitṛloku; deva-yānam — jít na Devaloku; śrotrāt — prostřednictvím naslouchání; śruta-dharāt — díky společníkovi jménem Śrutadhara; vrajet — je možné být povýšen.

Překlad

Nārada Muni pokračoval: Město označené jako Dakṣiṇa-pañcāla představuje písma, která usměrňují pravṛtti, smyslový požitek jako výsledek plodonosných činností. Druhé město, zvané Uttara-pañcāla, představuje písma určená pro omezení plodonosných činností a rozvoj poznání. Prostřednictvím dvou uší získává živá bytost různé druhy poznání, díky němuž jsou některé živé bytosti povýšeny na Pitṛloku a některé na Devaloku.

Význam

Vedy jsou známé jako śruti a poznání, které se z nich získává sluchem, se nazývá śruta-dhara. V Bhagavad-gītě stojí, že pouhým nasloucháním může být živá bytost povýšena na planety polobohů, planety Pitů (předků), nebo dokonce na vaikuṇṭhské planety. Tyto záležitosti jsme již vysvětlili v předchozích kapitolách.

4.29.14

Verš

āsurī meḍhram arvāg-dvār
vyavāyo grāmiṇāṁ ratiḥ
upastho durmadaḥ prokto
nirṛtir guda ucyate

Synonyma

āsurī — zvaná Āsurī; meḍhram — genitálie; arvāk — hlupáků a darebáků; dvāḥ — brána; vyavāyaḥ — věnujících se sexu; grāmiṇām — obyčejných lidí; ratiḥ — záliba; upasthaḥ — schopnost plodit; durmadaḥ — Durmada; proktaḥ — zvaná; nirṛtiḥ — Nirṛti; gudaḥ — konečník; ucyate — nazývá se.

Překlad

Město zvané Grāmaka, do kterého se chodí nižší bránou Āsurī (genitáliemi), je určeno k sexu, jenž je velice příjemný obyčejným lidem neboli hlupákům a darebákům. Schopnost plodit je zvána Durmada a konečník se nazývá Nirṛti.

Význam

Když celý svět upadá, civilizace se stává démonskou a obyčejný člověk začíná věnovat mimořádnou pozornost konečníku a genitáliím jako středu všeho dění. Dokonce i na tak posvátném místě, jako je Vṛndāvan v Indii, hlupáci vydávají starost o konečník a genitálie za duchovní činnost. Tito lidé se nazývají sahajiyā. Podle jejich filozofie může člověk prostřednictvím sexu dosáhnout duchovní úrovně. Z těchto veršů Śrīmad-Bhāgavatamu však vyplývá, že touhy po pohlavním uspokojení jsou určeny nejnižším z lidí (arvāk). Napravit tyto darebáky a hlupáky je velice obtížné. Pohlavní touhy jsou však těmito verši jasně odsouzeny. Slovo durmada znamená “nevhodně zaměřená” a nirṛti znamená “hříšná činnost”. I když to jasně vyjadřuje, že i z běžného hlediska je sex opovrženíhodné a nesprávně zaměřené jednání, sahajiyové se přesto vydávají za oddané, kteří se věnují duchovním činnostem. Z tohoto důvodu inteligentní lidé přestali Vṛndāvan navštěvovat. Lidé se nás často ptají, proč jsme založili své centrum ve Vṛndāvanu. Při povrchním zhodnocení situace se může zdát, že kvůli činnostem sahajiyů Vṛndāvan zdegradoval, ale z duchovního hlediska je Vṛndāvan jediným místem, kde mohou být všichni tito hříšní lidé napraveni tím, že se narodí jako prasata, psi a opice. Žije-li živá bytost ve Vṛndāvanu jako pes, prase nebo opice, může v příštím životě dosáhnout duchovní úrovně.

4.29.15

Verš

vaiśasaṁ narakaṁ pāyur
lubdhako ’ndhau tu me śṛṇu
hasta-pādau pumāṁs tābhyāṁ
yukto yāti karoti ca

Synonyma

vaiśasam — jménem Vaiśasa; narakam — peklo; pāyuḥ — činný smysl v konečníku; lubdhakaḥ — jménem Lubdhaka (velice chamtivý); andhau — slepí; tu — dále; me — mně; śṛṇu — naslouchej; hasta-pādau — ruce a nohy; pumān — živá bytost; tābhyām — s nimi; yuktaḥ — zaměstnaná; yāti — jde; karoti — koná; ca — a.

Překlad

Když je řečeno, že Purañjana jde do Vaiśasy, znamená to, že jde do pekla. Doprovází ho Lubdhaka, což je činný smysl v konečníku. Mluvil jsem také o dvou slepých společnících — to jsou ruce a nohy. S jejich pomocí živá bytost vykonává veškerou práci a pohybuje se z místa na místo.

4.29.16

Verš

antaḥ-puraṁ ca hṛdayaṁ
viṣūcir mana ucyate
tatra mohaṁ prasādaṁ vā
harṣaṁ prāpnoti tad-guṇaiḥ

Synonyma

antaḥ-puram — soukromé sídlo; ca — a; hṛdayam — srdce; viṣūciḥ — služebník Viṣūcīna; manaḥ — mysl; ucyate — je řečeno; tatra — tam; moham — iluze; prasādam — spokojenost; vā — nebo; harṣam — radost; prāpnoti — získává; tat — mysli; guṇaiḥ — působením kvalit přírody.

Překlad

Slovo antaḥ-pura označuje srdce a slovo viṣūcīna, které znamená “chodí všude”, se vztahuje na mysl. V mysli si živá bytost vychutnává plody působení kvalit hmotné přírody, které někdy způsobují iluzi, někdy spokojenost a někdy radost.

Význam

Mysl a inteligence živé bytosti v hmotném světě jsou ovlivněny kvalitami hmotné přírody a mysl má ve zvyku přelétávat sem a tam podle toho, s jakými kvalitami je ve styku. Srdce prožívá spokojenost, radost nebo iluzi úměrně k působení kvalit hmotné přírody. Hmotně podmíněná živá bytost ve skutečnosti zůstává netečná; jsou to pouze kvality hmotné přírody, které působí na srdce a mysl, a živá bytost se podle toho raduje nebo trpí. To je jasně řečeno v Bhagavad-gītě (3.27):

prakṛteḥ kriyamāṇāni
guṇaiḥ karmāṇi sarvaśaḥ
ahaṅkāra-vimūḍhātmā
kartāham iti manyate

“Duše zmatená falešným egem se považuje za konatele činností, které jsou ve skutečnosti konány třemi kvalitami hmotné přírody.”

4.29.17

Verš

yathā yathā vikriyate
guṇākto vikaroti vā
tathā tathopadraṣṭātmā
tad-vṛttīr anukāryate

Synonyma

yathā yathā — stejně jako; vikriyate — je vzrušená; guṇa-aktaḥ — ve styku s kvalitami přírody; vikaroti — jako je; vā — nebo; tathā tathā — podobně; upadraṣṭā — pozorovatel; ātmā — duše; tat — inteligence; vṛttīḥ — činnosti; anukāryate — napodobuje.

Překlad

Již dříve bylo vysvětleno, že královna zastupuje inteligenci. Když člověk bdí nebo spí, jeho inteligence vytváří různé situace. Pod vlivem své znečištěné inteligence si živá bytost vytváří různé představy a napodobuje její akce a reakce.

Význam

Královna Purañjanī je zde popsána jako samotná inteligence. Inteligence jedná ve stavu snění i bdění, ale je znečištěná třemi kvalitami hmotné přírody. Z tohoto důvodu je znečištěná i živá bytost a v podmíněném stavu jedná tak, jak jí její nečistá inteligence radí. Jedná i přesto, že je pouhým pozorovatelem, neboť ji k tomu nutí znečištěná inteligence, která je ve skutečnosti pouze pasivním zprostředkovatelem.

4.29.18-20

Verš

deho rathas tv indriyāśvaḥ
saṁvatsara-rayo ’gatiḥ
dvi-karma-cakras tri-guṇa-
dhvajaḥ pañcāsu-bandhuraḥ

mano-raśmir buddhi-sūto
hṛn-nīḍo dvandva-kūbaraḥ
pañcendriyārtha-prakṣepaḥ
sapta-dhātu-varūthakaḥ

ākūtir vikramo bāhyo
mṛga-tṛṣṇāṁ pradhāvati
ekādaśendriya-camūḥ
pañca-sūnā-vinoda-kṛt

Synonyma

dehaḥ — tělo; rathaḥ — vůz; tu — ale; indriya — poznávací smysly; aśvaḥ — koně; saṁvatsara — všechny roky; rayaḥ — délka života; agatiḥ — bez pokroku; dvi — dvě; karma — činnosti; cakraḥ — kola; tri — tři; guṇa — kvality přírody; dhvajaḥ — vlajky; pañca — pět; asu — životních vzduchů; bandhuraḥ — pouto; manaḥ — mysl; raśmiḥ — provaz; buddhi — inteligence; sūtaḥ — vozataj; hṛt — srdce; nīḍaḥ — místo k sezení; dvandva — dualita; kūbaraḥ — místa pro postroje; pañca — pět; indriya-artha — smyslových předmětů; prakṣepaḥ — zbraní; sapta — sedm; dhātu — prvky; varūthakaḥ — pokryvy; ākūtiḥ — pokusy pěti činných smyslů; vikramaḥ — udatnost nebo způsoby; bāhyaḥ — vnější; mṛga-tṛṣṇām — iluzorní cíle; pradhāvati — běží za; ekādaśa — jedenáct; indriya — smyslů; camūḥ — vojáci; pañca — pět; sūnā — závist; vinoda — potěšení; kṛt — koná.

Překlad

Nārada Muni pokračoval: To, o čem jsem hovořil jako o voze, bylo ve skutečnosti tělo. Smysly jsou koně, které ten vůz táhnou. Jak plyne rok za rokem, tito koně běží bez zastávky, ale ve skutečnosti se nikam nedostanou. Zbožné a bezbožné činnosti jsou dvě kola vozu, tři kvality hmotné přírody jsou jeho vlajky, pět druhů životního vzduchu tvoří pouto živé bytosti a mysl je považována za provaz. Inteligence je vozataj, srdce je místem k sezení a duality života, jako je radost a bolest, jsou místa pro připevnění postrojů. Sedm prvků tvoří pokryvy vozu a činné smysly představují pět způsobů vnější činnosti. Jedenáct smyslů představuje vojáky. Živá bytost, usazená na voze a pohroužená do smyslového požitku, prahne po naplnění svých iluzorních tužeb a žene se za smyslovým požitkem život za životem.

Význam

Tyto verše velice pěkně popisují zapletení živé bytosti do smyslového požitku. Významné je slovo saṁvatsara, které znamená “plynutí času”. Den za dnem, týden za týdnem, měsíc za měsícem a rok za rokem se živá bytost zaplétá do pohybu vozu. Vůz spočívá na dvou kolech, jimiž jsou zbožné a bezbožné činnosti. Podle svých zbožných a bezbožných činností živá bytost dosahuje určitého životního postavení v určitém druhu těla, ale její převtělování do různých podob nelze považovat za pokrok. Skutečný pokrok vysvětluje Bhagavad-gītā (4.9): tyaktvā dehaṁ punar janma naiti — skutečný pokrok udělá živá bytost tehdy, když již nemusí přijmout další hmotné tělo. V Caitanya-caritāmṛtě (Madhya 19.138) stojí:

eita brahmāṇḍa bhari' ananta jīva-gaṇa
caurāśī-lakṣa yonite karaye bhramaṇa

Živá bytost putuje po celém vesmíru a rodí se v různých životních druzích na různých planetách. Takto neustále cestuje nahoru a dolů, ale to není skutečný pokrok. Skutečný pokrok znamená zcela opustit tento hmotný svět. Bhagavad-gītā (8.16) uvádí:

ābrahma-bhuvanāl lokāḥ
punar āvartino 'rjuna
mām upetya tu kaunteya
punar janma na vidyate

“Všechny planety v tomto hmotném světě, od nejvyšší po nejnižší, jsou místem utrpení v podobě opakovaných zrození a smrtí. Ale ten, kdo dosáhne Mého sídla, ó synu Kuntī, se již nikdy znovu nenarodí.” I z Brahmaloky, nejvyšší planety ve vesmíru, se musí živá bytost vrátit na nižší planetární systémy. Pod vlivem tří kvalit hmotné přírody takto neustále putuje nahoru a dolů a přitom si myslí, že dělá pokrok. Je jako letadlo, které ve dne v noci krouží kolem Země a nemůže opustit její gravitační pole. Toto letadlo ve skutečnosti nedělá žádný pokrok, protože je podmíněné zemskou přitažlivostí.

Stejně jako je král usazený na voze, živá bytost je usazená v těle. Místem k sezení je srdce, kde živá bytost věčně zápasí o přežití, aniž by dělala nějaký pokrok. Slovy Narottama dāse Ṭhākura:

karma-kāṇḍa, jñāna-kāṇḍa, kevala viṣera bhāṇḍa,
amṛta baliyā yebā khāya
nānā yoni sadā phire, kadarya bhakṣaṇa kare,
tāra janma adhaḥ-pāte yāya

Živá bytost těžce bojuje kvůli vlivu plodonosných činností a mentální spekulace a život za životem dostává různé druhy těl. Živí se vším možným a svými činnostmi určenými ke smyslovému požitku si připravuje neblahou budoucnost. Chce-li ve svém životě dosáhnout pokroku, musí zanechat plodonosných činností a mentálních spekulací, jednání v oblasti karma-kāṇḍa a jñāna-kāṇḍa. Ten, kdo je pevný ve vědomí Kṛṣṇy, se může osvobodit z koloběhu zrození a smrti a marného boje o přežití. V těchto verších jsou velice důležitá slova mṛga-tṛṣṇāṁ pradhāvati, protože živá bytost je ovlivněna touhou po smyslovém požitku. Je jako laň, která hledá vodu na poušti. Když zvíře hledá vodu na poušti, jeho hledání je marné. Na poušti samozřejmě žádná voda není a hledání ho bude stát život. Každý si plánuje štěstí a myslí si, že když nějakým způsobem dosáhne určitého bodu, bude šťastný. Když však do onoho bodu dospěje, vidí, že tam žádné štěstí není. Proto dále plánuje, jak dojít do dalšího bodu. To se nazývá mṛga-tṛṣṇā a základem toho je smyslový požitek v tomto hmotném světě.

4.29.21

Verš

saṁvatsaraś caṇḍavegaḥ
kālo yenopalakṣitaḥ
tasyāhānīha gandharvā
gandharvyo rātrayaḥ smṛtāḥ
haranty āyuḥ parikrāntyā
ṣaṣṭy-uttara-śata-trayam

Synonyma

saṁvatsaraḥ — rok; caṇḍa-vegaḥ — zvaný Caṇḍavega; kālaḥ — čas; yena — kterým; upalakṣitaḥ — symbolizovaný; tasya — délky života; ahāni — dny; iha — v tomto životě; gandharvāḥ — Gandharvové; gandharvyaḥ — Gandharvī; rātrayaḥ — noci; smṛtāḥ — jsou chápány; haranti — ubírají; āyuḥ — z délky života; parikrāntyā — cestováním; ṣaṣṭi — šedesát; uttara — nad; śata — sta; trayam — tři.

Překlad

To, co bylo dříve popsáno jako Caṇḍavega, mocný čas, se skrývá za dny a nocemi, které se jmenují Gandharvové a Gandharvī. Je jich celkem 360 a postupně tělu ubírají na délce života.

Význam

Slovo parikrāntyā znamená “cestováním”. Po celý rok, který se skládá z tři sta šedesáti (nebo více) dnů a nocí, živá bytost bez ustání cestuje na svém voze. Za pokrok v životě se mylně považuje zbytečná práce, potřebná k vyplnění těchto tří set šedesáti dnů a nocí života.

4.29.22

Verš

kāla-kanyā jarā sākṣāl
lokas tāṁ nābhinandati
svasāraṁ jagṛhe mṛtyuḥ
kṣayāya yavaneśvaraḥ

Synonyma

kāla-kanyā — dcera Času; jarā — stáří; sākṣāt — přímo; lokaḥ — všechny živé bytosti; tām — ji; na — nikdy; abhinandati — vítají; svasāram — jako svoji sestru; jagṛhe — přijal; mṛtyuḥ — smrt; kṣayāya — pro zničení; yavana-īśvaraḥ — král Yavanů.

Překlad

Jako Kālakanyā bylo označeno stáří. Po stáří nikdo netouží, ale Yavaneśvara (Yavana-rāja), který představuje smrt, přijímá Jaru (stáří) za svoji sestru.

Význam

Živá bytost uvězněná v těle přijímá Kālakanyu, stáří, před svou smrtí. Yavaneśvara je symbol smrti, Yamarāja. Předtím, než živá bytost odejde k Yamarājovi, přijme jeho sestru, která se jmenuje Jarā neboli stáří. Člověk podléhá vlivu Yavana-rāje a jeho sestry kvůli svým bezbožným činnostem. Na ty, kdo se ve vědomí Kṛṣṇy věnují oddané službě podle pokynů Nārady Muniho, vliv Yamarāje a jeho sestry Jary nepůsobí. Ten, kdo si je vědom Kṛṣṇy, překonává smrt. Po opuštění hmotného těla nepřijme další hmotné tělo, ale vrátí se domů, zpátky k Bohu. To potvrzuje Bhagavad-gītā (4.9).

4.29.23-25

Verš

ādhayo vyādhayas tasya
sainikā yavanāś carāḥ
bhūtopasargāśu-rayaḥ
prajvāro dvi-vidho jvaraḥ

evaṁ bahu-vidhair duḥkhair
daiva-bhūtātma-sambhavaiḥ
kliśyamānaḥ śataṁ varṣaṁ
dehe dehī tamo-vṛtaḥ

prāṇendriya-mano-dharmān
ātmany adhyasya nirguṇaḥ
śete kāma-lavān dhyāyan
mamāham iti karma-kṛt

Synonyma

ādhayaḥ — mentální problémy; vyādhayaḥ — tělesné potíže (nemoci); tasya — Yavaneśvarovi; sainikāḥ — vojáci; yavanāḥ — Yavanové; carāḥ — následovníci; bhūta — živých bytostí; upasarga — v těžkých dobách; āśu — velice brzy; rayaḥ — velmi mocný; prajvāraḥ — jménem Prajvāra; dvi-vidhaḥ — dva druhy; jvaraḥ — horečky; evam — takto; bahu-vidhaiḥ — různými druhy; duḥkhaiḥ — utrpení; daiva — prozřetelností; bhūta — od jiných živých bytostí; ātma — od těla a mysli; sambhavaiḥ — vytvořené; kliśyamānaḥ — podléhá bolestem; śatam — sto; varṣam — let; dehe — v těle; dehī — živá bytost; tamaḥ-vṛtaḥ — pohlcená hmotnou existencí; prāṇa — života; indriya — smyslů; manaḥ — mysli; dharmān — charakteristiky; ātmani — duši; adhyasya — mylně přisuzuje; nirguṇaḥ — přestože je transcendentální; śete — uléhá; kāma — smyslového požitku; lavān — o zlomcích; dhyāyan — medituje; mama — moje; aham — já; iti — takto; karma-kṛt — konatel.

Překlad

Následovníci Yavaneśvary (Yamarāje) se nazývají vojáci smrti a projevují se jako různé druhy potíží, které se týkají těla a mysli. Prajvāra představuje dva druhy horečky: nadměrné teplo a nadměrnou zimu—tyfus a zápal plic. Živou bytost pobývající v těle zneklidňují mnohá utrpení, která pocházejí od prozřetelnosti, jiných živých bytostí a vlastního těla a mysli. Přes všechna utrpení a přesto, že je vystavená požadavkům těla, mysli a smyslů a prodělává různé nemoci, se živá bytost nechává unášet mnoha plány zrozenými z její touhy užívat si světa. Ačkoliv je transcendentální hmotné existenci, z nevědomosti přijímá všechny tyto hmotné těžkosti na základě falešného egoismu typu “já” a “moje”. Takto žije ve svém těle po sto let.

Význam

Ve Vedách je řečeno: asaṅgo 'yaṁ puruṣaḥ. Živá bytost je ve skutečnosti oddělená od hmotné existence, jelikož duše není hmotná. V Bhagavad-gītě je rovněž uvedeno, že živá bytost představuje vyšší energii a hmotné prvky — země, voda, oheň, vzduch atd. — jsou nižší energií. Hmotné prvky jsou také označeny jako oddělená energie (bhinna). Když vnitřní neboli vyšší energie přijde do styku s vnější energií, podléhá mnohým těžkostem. V Bhagavad-gītě (2.14) Pán také říká: mātrā-sparśās tu kaunteya śītoṣṇa-sukha-duḥkha-dāḥ — kvůli hmotnému tělu živá bytost prožívá mnohá utrpení způsobená vzduchem, vodou, ohněm, nadměrným teplem, nadměrnou zimou, sluneční září, přejídáním, nezdravým jídlem, nerovnováhou tří prvků v těle (kapha, pitta a vāyu) a podobně. Vnitřnosti, hrdlo, mozek a další části těla napadají různé nemoci, které jsou tak těžké, že se pro živou bytost stávají zdrojem nesmírného utrpení. Živá bytost se však od všech těchto hmotných prvků liší. Dva druhy horečky, o kterých hovoří tento verš, lze moderními termíny označit jako zápal plic a tyfus. Prajvāra, nadměrná horečka v těle, je průvodním znakem tyfu a zápalu plic. Dále je zde utrpení způsobené jinými živými bytostmi. Stát vybírá daně a člověka ohrožuje mnoho zlodějů, lotrů a podvodníků. Toto utrpení se nazývá adhibhautika. Další utrpení mají podobu hladomoru, epidemií, bídy, války, zemětřesení atd., a ta způsobují polobozi nebo jiné zdroje, na které nemáme vliv. Živé bytosti tedy mají mnoho nepřátel a jejich popis má ukázat, jak nepříznivá je tato hmotná existence.

Poznání o hlavních strastech v hmotném světě by mělo každého vést ke snaze uniknout z hmotného zajetí a vrátit se domů, zpátky k Bohu. Živá bytost ve skutečnosti není v hmotném těle vůbec šťastná — trpí žízní a hladem a je ovlivněna myslí, slovy, hněvem, žaludkem, genitáliemi, konečníkem a podobně. Pouze proto, že si transcendentální živá bytost přeje v tomto hmotném světě uspokojovat své smysly, prožívá mnohá utrpení. Když přestane s činnostmi zaměřenými na smyslový požitek a zaměstná své smysly službou Pánu, všechny problémy hmotné existence se okamžitě zmenší. S pokrokem ve vědomí Kṛṣṇy se živá bytost zbaví všech strastí a po opuštění těla se vrátí domů, zpátky k Bohu.

4.29.26-27

Verš

yadātmānam avijñāya
bhagavantaṁ paraṁ gurum
puruṣas tu viṣajjeta
guṇeṣu prakṛteḥ sva-dṛk

guṇābhimānī sa tadā
karmāṇi kurute ’vaśaḥ
śuklaṁ kṛṣṇaṁ lohitaṁ vā
yathā-karmābhijāyate

Synonyma

yadā — když; ātmānam — Nejvyšší Duše; avijñāya — zapomíná; bhagavantam — Nejvyšší Osobnost Božství; param — svrchovaný; gurum — učitel; puruṣaḥ — živá bytost; tu — potom; viṣajjeta — odevzdává se; guṇeṣu — kvalitám; prakṛteḥ — hmotné přírody; sva-dṛk — ten, kdo dokáže vidět své vlastní dobro; guṇa-abhimānī — ztotožněný s kvalitami přírody; saḥ — on; tadā — tehdy; karmāṇi — plodonosné činnosti; kurute — vykonává; avaśaḥ — spontánně; śuklam — bílá; kṛṣṇam — černá; lohitam — červená; vā — nebo; yathā — podle; karma — práce; abhijāyate — rodí se.

Překlad

Živá bytost má od přírody nepatrnou nezávislost zvolit si sama svůj dobrý či špatný osud, ale když zapomene na svého svrchovaného vládce, Osobnost Božství, odevzdá se kvalitám hmotné přírody. Pod jejich vlivem se ztotožňuje s tělem a v jeho zájmu ulpívá na různých činnostech. Někdy je pod vlivem kvality nevědomosti, někdy kvality vášně a někdy kvality dobra, a tak dostává různé druhy těl.

Význam

Tyto různé druhy těl popisuje Bhagavad-gītā (13.22):

puruṣaḥ prakṛti-stho hi
bhuṅkte prakṛtijān guṇān
kāraṇaṁ guṇa-saṅgo 'sya
sad-asad-yoni-janmasu

“Živá bytost pobývá v hmotné přírodě a užívá si jejích tří kvalit. To je způsobeno jejími styky s touto přírodou. Setkává se tak s dobrem a zlem v různých životních druzích.”

Živá bytost se stýká s kvalitami přírody, a proto dostává různá těla z 8 400 000 životních podob. Zde je jasně řečeno, že živá bytost má malou nezávislost, což vyjadřuje slovo sva-dṛk, které znamená “ten, kdo může vidět své vlastní dobro”. Živá bytost je svým přirozeným postavením velice nepatrná a může být svedena a začít napodobovat Nejvyšší Osobnost Božství. Služebník může chtít napodobovat svého pána a založit si vlastní firmu, a když se tak rozhodne, opustí pánovu ochranu. Někdy je neúspěšný a někdy úspěšný. Stejně tak si živá bytost, nedílná část Kṛṣṇy, zakládá vlastní firmu, aby soutěžila s Pánem. Je mnoho těch, kteří chtějí dosáhnout Pánova postavení, ale vyrovnat se Pánu je zcela nemožné. Různé strany se však snaží Pána napodobovat, a proto v hmotném světě zuří velký boj o přežití. Příčinou hmotného otroctví je odchýlení se od služby Pánu a pokusy Pána napodobovat. To je případ māyāvādských filozofů, kteří se umělým způsobem snaží s Pánem splynout. Když se māyāvādští filozofové považují za osvobozené, jsou ošáleni svými mentálními výmysly. Nikdo nemůže splynout s Bohem nebo se Mu vyrovnat. Ten, kdo si to představuje, pouze prodlužuje své otroctví v hmotném světě.

4.29.28

Verš

śuklāt prakāśa-bhūyiṣṭhāḻ
lokān āpnoti karhicit
duḥkhodarkān kriyāyāsāṁs
tamaḥ-śokotkaṭān kvacit

Synonyma

śuklāt — dobrem; prakāśa — září; bhūyiṣṭhān — charakterizované; lokān — planety; āpnoti — získá; karhicit — někdy; duḥkha — neštěstí; udarkān — jako konečný výsledek; kriyā-āyāsān — mnoho náročných činností; tamaḥ — temnota; śoka — v nářku; utkaṭān — oplývající; kvacit — někdy.

Překlad

Ti, kdo jsou v kvalitě dobra, jednají zbožně podle védských pokynů, a díky tomu dosahují vyšších planetárních systémů, kde žijí polobozi. Ti, kdo jsou ovlivněni kvalitou vášně, se zabývají různými druhy plodonosných činností na planetárních systémech, kde žijí lidské bytosti. A ti, kdo jsou ovlivněni kvalitou nevědomosti, zažívají různé druhy utrpení v říši zvířat.

Význam

Existují tři planetární systémy — vyšší, střední a nižší. Bytosti ovlivněné kvalitou dobra získávají místo na vyšších planetárních systémech, jako je Brahmaloka (Satyaloka), Tapoloka, Janaloka a Maharloka. Bytosti ovlivněné kvalitou vášně získávají místo na Bhūrloce a Bhuvarloce. A bytosti ovlivněné kvalitou nevědomosti se dostávají na planetární systémy Atala, Vitala, Sutala, Talātala, Mahātala, Rasātala, Pātāla nebo do zvířecí říše. Kvalitativně se živá bytost neliší od Nejvyšší Osobnosti Božství, ale kvůli své zapomnětlivosti dostává různá těla na různých planetárních systémech. V současné době je lidská společnost příliš ovlivněna kvalitou vášně, a v důsledku toho lidé pracují ve velkých továrnách. Zapomínají na to, jak je život na těchto místech útrpný. V Bhagavad-gītě jsou takové činnosti označeny jako ugra-karma — práce plná utrpení. Ti, kdo využívají energii pracujících lidí, se nazývají kapitalisté, a ti, kdo skutečně pracují, se nazývají dělníci; ve skutečnosti jsou ale všichni kapitalisté. Dělníci se nacházejí v kvalitách vášně a nevědomosti. Výsledkem je vždy situace plná utrpení. Protikladem těchto lidí jsou ti, které ovlivňuje kvalita dobra — karmī a jñānī. Karmī se snaží jednáním podle védských pokynů dosáhnout vyšších planetárních systémů a jñānī se pokoušejí splynout s Brahmanem, neosobním rysem Pána. Tímto způsobem existují v hmotném světě všechny druhy živých bytostí v různých životních druzích. To je vysvětlení vyšších a nižších forem života v hmotném světě.

4.29.29

Verš

kvacit pumān kvacic ca strī
kvacin nobhayam andha-dhīḥ
devo manuṣyas tiryag vā
yathā-karma-guṇaṁ bhavaḥ

Synonyma

kvacit — někdy; pumān — muž; kvacit — někdy; ca — také; strī — žena; kvacit — někdy; na — ne; ubhayam — oba; andha — slepá; dhīḥ — ten, jehož inteligence; devaḥ — polobůh; manuṣyaḥ — lidská bytost; tiryak — zvíře, pták či šelma; vā — nebo; yathā — podle; karma — činností; guṇam — vlastnosti; bhavaḥ — zrození.

Překlad

Živá bytost, zahalená kvalitou nevědomosti v hmotném světě, je někdy mužského a někdy ženského pohlaví, někdy je eunuchem, někdy lidskou bytostí, někdy polobohem, ptákem, zvířetem a podobně. Takto putuje po hmotném světě a přijímá různé druhy těl podle svých činností pod vlivem kvalit přírody.

Význam

Živá bytost je ve skutečnosti nedílnou částí Pána, a proto je svou povahou duchovní. Nikdy není hmotná a její hmotné pojetí je omyl způsobený zapomenutím. Září stejně jako Nejvyšší Osobnost Božství. Slunce i jeho světlo silně září. Pán je jako slunce a živé bytosti jsou jako jeho malé částečky, které tvoří všepronikající sluneční svit. Když jsou tyto malé částečky zahaleny mrakem māyi, ztrácejí svoji schopnost svítit. V okamžiku, kdy mrak māyi zmizí, částečky znovu jasně zazáří. Je-li živá bytost zahalená nevědomostí māyi, temnotou, nechápe svůj vztah k Nejvyššímu Pánu. Když se nějakým způsobem k němu přiblíží, může si všimnout, že září stejně jako Nejvyšší Pán, i když není tak veliká jako On. Živá bytost je zahalená māyou proto, že chce napodobovat Nejvyššího Pána. Nemůžeme Pána napodobovat a stát se nejvyššími poživateli — to není možné; a pokud si myslíme, že je, jsme podmíněni māyou. Uvěznění živé bytosti māyou je tedy způsobené zapomenutím jejího vztahu s Nejvyšším Pánem.

Pod vlivem māyi se živá bytost ocitne ve stejném postavení jako člověk, kterého posedl duch. Takový člověk mluví jen samé nesmysly. Když je živá bytost zahalená māyou, stává se z ní takzvaný vědec, filozof, politik nebo socialista a neustále vytváří různé plány pro dobro lidské společnosti. Všechny tyto plány však končí neúspěchem, protože jsou iluzorní. Tímto způsobem živá bytost zapomíná na své postavení věčného služebníka Pána a místo toho se stává služebníkem māyi. V každém případě však zůstává služebníkem. To, že se kvůli zapomenutí na svůj skutečný vztah s Nejvyšším Pánem stává služebníkem māyi, je její neštěstí. Jako služebník māyi je někdy králem, někdy obyčejným občanem, někdy brāhmaṇou, śūdrou atd. Někdy je šťastným a někdy úspěšným člověkem, jindy zase malým broukem. Někdy je v nebi a někdy v pekle. Někdy je polobohem a někdy démonem. Někdy je sluhou a někdy zase pánem. Tak živá bytost putuje po celém vesmíru. Jedině když přijde do styku s pravým duchovním mistrem, může pochopit své skutečné přirozené postavení. Pak bude znechucená hmotnou existencí a v plném vědomí Kṛṣṇy bude litovat svého minulého jednání. Tato lítost je velice prospěšná, neboť očišťuje živou bytost od hmotného, podmíněného života. Jīva se potom modlí k Pánu, aby ji zaměstnal ve Své službě, a tehdy jí Kṛṣṇa zaručí osvobození ze zajetí māyi. Pán Kṛṣṇa to vysvětluje v Bhagavad-gītě (7.14):

daivī hy eṣā guṇamayī
mama māyā duratyayā
mām eva ye prapadyante
māyām etāṁ taranti te

“Tuto Moji božskou energii, sestávající ze tří kvalit hmotné přírody, je těžké překonat, ale ti, kdo se Mi odevzdají, ji snadno překročí.”

Živá bytost se může vyprostit ze zajetí māyi jedině milostí Kṛṣṇy. Pomocí mentálních spekulací nebo jiných činností to není možné. Když živá bytost milostí Kṛṣṇy pochopí své skutečné postavení, udržuje se neustále svěží ve vědomí Kṛṣṇy a jedná podle toho. Tak se postupně zcela osvobodí ze zajetí māyi. Když je ve vědomí Kṛṣṇy silná, māyā se jí nemůže ani dotknout. Ve společnosti oddaných vědomých si Kṛṣṇy se může živá bytost zbavit znečištění hmotné existence. Śrīla Kṛṣṇadāsa Kavirāja Gosvāmī v této souvislosti říká:

tāte kṛṣṇa bhaje, kare gurura sevana
māyā-jāla chuṭe, pāya kṛṣṇera caraṇa

“Když si je živá bytost vědoma Kṛṣṇy, zaměstnává se oddanou službou podle pokynů duchovního mistra. Tak se vyprostí ze zajetí māyi a přijme útočiště u lotosových nohou Pána Kṛṣṇy.” (Cc. Madhya 22.25)

4.29.30-31

Verš

kṣut-parīto yathā dīnaḥ
sārameyo gṛhaṁ gṛham
caran vindati yad-diṣṭaṁ
daṇḍam odanam eva vā

tathā kāmāśayo jīva
uccāvaca-pathā bhraman
upary adho vā madhye vā
yāti diṣṭaṁ priyāpriyam

Synonyma

kṣut-parītaḥ — hladový; yathā — jako; dīnaḥ — ubohý; sārameyaḥ — pes; gṛham — z domu; gṛham — do domu; caran — toulá se; vindati — získává; yat — jehož; diṣṭam — podle osudu; daṇḍam — výprask; odanam — jídlo; eva — jistě; vā — nebo; tathā — podobně; kāma-āśayaḥ — v honbě za různými touhami; jīvaḥ — živá bytost; ucca — vysoké; avaca — nízké; pathā — na cestě; bhraman — putuje; upari — vysoko; adhaḥ — nízko; vā — nebo; madhye — uprostřed; vā — nebo; yāti — jde; diṣṭam — podle osudu; priya — příjemné; apriyam — nepříjemné.

Překlad

Živá bytost je jako hladový pes, který se toulá ode dveří ke dveřím a žebrá o jídlo. Podle svého osudu někdy dostane výprask a domácí ho vyženou a jindy dostane něco málo k snědku. Stejně tak živá bytost ovlivněná mnoha touhami putuje podle svého osudu různými životními druhy a někdy je ve vysokém a jindy v nízkém postavení. Někdy jde na nebeské planety, někdy do pekla, někdy na střední planety a podobně.

Význam

Postavení živé bytosti je zde přirovnáno k postavení psa. Pes může mít shodou okolností velice bohatého pána nebo může shodou okolností také skončit na ulici. Jako pes boháče si žije velice honosně. V západních zemích někdy můžeme slyšet o pánovi, který v poslední vůli odkázal svému psovi milióny dolarů. Na druhou stranu se ovšem po ulici toulá mnoho psů, kteří nemají co jíst. Přirovnat podmíněnou existenci živé bytosti k situaci psa je tedy velice příhodné. Inteligentní člověk ovšem chápe, že má-li žít jako pes, pak bude nejlépe, když bude patřit Kṛṣṇovi. Pes v hmotném světě je někdy v paláci a jindy na ulici, ale Kṛṣṇův pes v duchovním světě je věčně šťastný. Śrīla Bhaktivinoda Ṭhākura proto zpíval: vaiṣṇava ṭhākura tomāra kukura baliyā jānaha more. Zde Bhaktivinoda Ṭhākura nabízí, že se stane psem vaiṣṇavy. Pes sedí u dveří svého pána a nikoho nezvaného nepustí dovnitř. Stejně tak bychom měli sloužit vaiṣṇavovi a snažit se ho potěšit ve všech ohledech. Bez toho nelze udělat duchovní pokrok. Nehledě na duchovní pokrok — pokud člověk v hmotném světě nevyvine vlastnosti v kvalitě dobra, nedostane se na vyšší planetární systém. To potvrzuje Bhagavad-gītā (14.18):

ūrdhvaṁ gacchanti sattva-sthā
madhye tiṣṭhanti rājasāḥ
jaghanya-guṇa-vṛtti-sthā
adho gacchanti tāmasāḥ

“Ti, kdo se nacházejí v kvalitě dobra, stoupají k vyšším planetám; ti, kdo jsou v kvalitě vášně, zůstávají na planetách na úrovni Země, a ti, kdo jsou v kvalitě nevědomosti, klesají do pekelných světů.”

Na různých planetárních systémech existuje mnoho životních druhů a živá bytost jimi prochází podle toho, jak vyvíjí vlastnosti v kvalitách dobra, vášně a nevědomosti. Je-li v kvalitě dobra, stoupá na vyšší systémy; je-li ve vášni, zůstává na středních systémech, a je-li v nevědomosti, je poslána do nižších životních druhů.

4.29.32

Verš

duḥkheṣv ekatareṇāpi
daiva-bhūtātma-hetuṣu
jīvasya na vyavacchedaḥ
syāc cet tat-tat-pratikriyā

Synonyma

duḥkheṣu — utrpení; ekatareṇa — jednoho druhu; api — dokonce; daiva — prozřetelnost; bhūta — jiné živé bytosti; ātma — tělo a mysl; hetuṣu — kvůli; jīvasya — živé bytosti; na — nikdy; vyavacchedaḥ — ukončení; syāt — je možné; cet — i když; tat-tat — proti těmto utrpením; pratikriyā — protiopatření.

Překlad

Živé bytosti se snaží zabránit různým druhům utrpení, pocházejícím od prozřetelnosti, jiných živých bytostí nebo těla a mysli. Přesto musí zůstat podmíněny přírodními zákony, bez ohledu na všechny jejich pokusy o odpor.

Význam

Živá bytost neustále cestuje ve snaze být šťastná a plánuje různé způsoby, jak ukončit hmotné neštěstí, stejně jako se pes toulá z místa na místo, aby dostal buď kousek chleba, nebo výprask. To se nazývá “boj o přežití”. Ve svém každodenním životě můžeme sami vidět, jak jsme nuceni dělat plány na odstranění hmotného utrpení. Abychom unikli z jedné nepříjemné situace, dostáváme se do jiné. Chudý člověk trpí, protože má málo peněz, ale chce-li zbohatnout, musí o to těžce bojovat na mnoha frontách. Ve skutečnosti to není řešení, ale léčka iluzorní energie. Pokud se člověk nesnaží změnit svoji situaci a je s ní spokojený, jelikož ví, že toto postavení je důsledkem jeho minulých činností, může namísto toho využít svoji energii pro rozvoj vědomí Kṛṣṇy. To doporučuje veškerá védská literatura.

tasyaiva hetoḥ prayateta kovido
na labhyate yad bhramatām upary adhaḥ
tal labhyate duḥkhavad anyataḥ sukhaṁ
kālena sarvatra gabhīra-raṁhasā

“Opravdu inteligentní a filozoficky zaměření lidé by se měli snažit dosáhnout pouze onoho cíle, jehož nelze dosáhnout ani putováním od nejvyšší planety (Brahmaloky) k nejnižší planetě (Pātāle). Co se týče štěstí, které lze získat ze smyslového požitku, to přijde časem automaticky, stejně jako v průběhu času přichází neštěstí, aniž bychom si ho přáli.” (Bhāg. 1.5.18) Měli bychom se jednoduše snažit vyvinout své vědomí Kṛṣṇy a neztrácet čas snahou o zlepšení svých hmotných podmínek. Hmotné podmínky ve skutečnosti nelze zlepšit. Každá taková snaha přináší zase další utrpení. Pokud se však snažíme zlepšit své vědomí Kṛṣṇy, utrpení hmotného života zmizí bez vedlejšího úsilí. Kṛṣṇa proto slibuje: kaunteya pratijānīhi na me bhaktaḥ praṇaśyati — “Ó synu Kuntī, směle vyhlas, že Můj oddaný nikdy nezanikne.” (Bg. 9.31) Ten, kdo se vydá cestou oddané služby, nebude nikdy zničen, bez ohledu na všechna utrpení způsobená tělem a myslí, jinými živými bytostmi a prozřetelností — utrpení, která jsou mimo náš vliv.

4.29.33

Verš

yathā hi puruṣo bhāraṁ
śirasā gurum udvahan
taṁ skandhena sa ādhatte
tathā sarvāḥ pratikriyāḥ

Synonyma

yathā — jako; hi — jistě; puruṣaḥ — člověk; bhāram — břemeno; śirasā — na hlavě; gurum — těžké; udvahan — nese; tam — to; skandhena — na rameno; saḥ — on; ādhatte — dá; tathā — podobně; sarvāḥ — všechna; pratikriyāḥ — protiopatření.

Překlad

Když člověk nese nějaké břemeno na hlavě a je pro něho moc těžké, někdy si uleví tím, že si ho přendá na rameno. Tímto způsobem se snaží zbavit jeho přílišné tíhy. Všechna opatření, která vynalezne, však nejsou ničím víc, než že přemístí svoji zátěž z jednoho místa na druhé.

Význam

Zde je pěkný popis snahy přemístit zátěž z jednoho místa na druhé. Když se člověk unaví tím, že nese břemeno dlouho na hlavě, přendá si ho na rameno. To ho však nezbaví jeho námahy. Stejně tak lidská společnost, která se chce zbavit jednoho problému, vytváří ve jménu civilizace jiný. Současná civilizace vyrábí mnoho automobilů, abychom se rychle dostali z jednoho místa na druhé, ale zároveň tak vznikají další potíže. Musíme stavět mnoho cest, a přesto to nestačí zabránit dopravním zácpám. Vzniká také problém znečištění vzduchu a nedostatku paliva. Závěr je, že snahy odstranit nebo zmenšit naše neštěstí ve skutečnosti nepřinášejí konec našim strastem. To vše je pouhá iluze. Neděláme nic víc, než že si přendáváme břemeno z hlavy na rameno. Jediným skutečným způsobem, jak můžeme zmenšit své problémy na minimum, je odevzdat se Nejvyššímu Pánu a svěřit se pod Jeho ochranu. Pán je všemocný, a jako takový dokáže zmírnit všechny strasti našeho hmotného života.

4.29.34

Verš

naikāntataḥ pratīkāraḥ
karmaṇāṁ karma kevalam
dvayaṁ hy avidyopasṛtaṁ
svapne svapna ivānagha

Synonyma

na — nikdy; ekāntataḥ — konečné; pratīkāraḥ — protiopatření; karmaṇām — proti různým činnostem; karma — jiná činnost; kevalam — pouze; dvayam — obě; hi — protože; avidyā — kvůli iluzi; upasṛtam — přijaté; svapne — ve snu; svapnaḥ — sen; iva — jako; anagha — ó ty, který jsi prostý hříšných činností.

Překlad

Nārada pokračoval: Ó ty, který jsi prostý všech hříšných činností! Nikdo nemůže zabránit důsledkům plodonosných činů pouhou další činností, která postrádá vědomí Kṛṣṇy. Všechny takové činnosti jsou projevem naší nevědomosti. Ošklivého snu se nezbavíme jinou ošklivou vidinou, ale jedině probuzením. Stejně tak naše hmotná existence je důsledkem naší nevědomosti a iluze. Dokud se neprobudíme k vědomí Kṛṣṇy, nemůžeme se těchto snů zbavit. Abychom nalezli konečné řešení všech problémů, musíme se probudit k vědomí Kṛṣṇy.

Význam

Existují dva druhy plodonosných činností. Břemeno si můžeme dát buď na hlavu, nebo na rameno. Ale nést břemeno na kterémkoliv místě je ve skutečnosti totéž. Lidé však toto přemístění považují za účinné opatření. V této souvislosti řekl Prahlāda Mahārāja, že hlupáci a darebáci v hmotném světě dělají velkolepé plány na dosažení tělesného pohodlí, aniž by věděli, že jejich opatření (třebaže úspěšná) jsou pouze māyā. Lidé ve dne v noci těžce pracují pro iluzorní tělesné štěstí, ale to není způsob, jak být skutečně šťastný. Musíme se vyprostit z hmotného zapletení a vrátit se domů, zpátky k Bohu. To je skutečné štěstí. Vedy proto přikazují: “Nezůstávej v temnotě tohoto hmotného světa. Jdi za světlem duchovního světa.” Aby člověk odstranil jedno utrpení hmotného těla, musí přijmout jiné utrpení. Obojí je přitom pouhá iluze. Kdo přijme jednu obtíž, aby zabránil druhé, nic nezíská. Závěr je, že dokud jsme v hmotném světě, nemůžeme být trvale šťastní. Jedinou pomocí je z tohoto hmotného světa odejít a vrátit se domů, zpátky k Bohu.

4.29.35

Verš

arthe hy avidyamāne ’pi
saṁsṛtir na nivartate
manasā liṅga-rūpeṇa
svapne vicarato yathā

Synonyma

arthe — skutečná příčina; hi — zajisté; avidyamāne — neexistuje; api — i když; saṁsṛtiḥ — hmotná existence; na — ne; nivartate — končí; manasā — myslí; liṅga-rūpeṇa — jemnohmotnou podobou; svapne — ve snu; vicarataḥ — jedná; yathā — jako.

Překlad

Někdy trpíme, protože ve snu vidíme tygra nebo máme vidinu hada, ale ve skutečnosti před námi není ani tygr, ani had. Takto si vytváříme určitou situaci v jemnohmotné podobě a trpíme jejími důsledky. Toto utrpení nezmenšíme, dokud se ze svého snu neprobudíme.

Význam

Ve Vedách je uvedeno, že živá bytost je vždy oddělená od dvou druhů hmotných těl — jemného a hrubého. Veškeré naše utrpení pochází z těchto dvou těl. To vysvětuje Bhagavad-gītā (2.14):

mātrā-sparśās tu kaunteya
śītoṣṇa-sukha-duḥkha-dāḥ
āgamāpāyino 'nityās
tāṁs titikṣasva bhārata

“Ó synu Kuntī, krátkodobé radosti a bolesti přicházejí a odcházejí jako zimní a letní období. Pocházejí ze smyslového vnímání, ó potomku Bharaty, a člověk se je musí naučit snášet, aniž by jimi byl rozrušen.” Pán Kṛṣṇa takto poučil Arjunu, že všechny bolesti způsobené tělem mají omezené trvání a člověk se je musí naučit tolerovat. Příčinou všeho našeho utrpení je hmotná existence, neboť jakmile se z ní vyprostíme, již nebudeme trpět. Vedy proto přikazují, že je třeba pochopit, že ve skutečnosti nejsme hmota, ale Brahman (ahaṁ brahmāsmi). Toto pochopení nemůžeme plně realizovat, dokud nevykonáváme činnosti Brahmanu, to znamená oddanou službu. Abychom se osvobodili z hmotného podmínění, musíme začít rozvíjet vědomí Kṛṣṇy. To je jediná pomoc.

4.29.36-37

Verš

athātmano ’rtha-bhūtasya
yato ’nartha-paramparā
saṁsṛtis tad-vyavacchedo
bhaktyā paramayā gurau

vāsudeve bhagavati
bhakti-yogaḥ samāhitaḥ
sadhrīcīnena vairāgyaṁ
jñānaṁ ca janayiṣyati

Synonyma

atha — proto; ātmanaḥ — živé bytosti; artha-bhūtasya — v jejím skutečném zájmu; yataḥ — od čeho; anartha — všech nežádoucích věcí; param-parā — posloupnost; saṁsṛtiḥ — hmotná existence; tat — její; vyavacchedaḥ — ukončení; bhaktyā — oddanou službou; paramayā — čistou; gurau — Nejvyššímu Pánu nebo Jeho zástupci; vāsudeve — Vāsudeva; bhagavati — Nejvyšší Osobnost Božství; bhakti-yogaḥ — oddaná služba; samāhitaḥ — uplatněná; sadhrīcīnena — zcela; vairāgyam — odpoutanost; jñānam — plné poznání; ca — a; janayiṣyati — způsobí, že se projeví.

Překlad

Skutečným zájmem živé bytosti je dostat se z nevědomosti, která ji nutí trpět opakovaným zrozením a smrtí. Jedinou pomocí je odevzdat se Nejvyššímu Pánu prostřednictvím Jeho zástupce. Dokud člověk nevykonává oddanou službu Nejvyšší Osobnosti Božství, Vāsudevovi, nemůže se plně odpoutat od hmotného světa a nemůže ani projevit skutečné poznání.

Význam

To je způsob, jak se odpoutat od nepřirozeného hmotného stavu. Jedinou pomocí je začít rozvíjet vědomí Kṛṣṇy a neustále oddaně sloužit Pánu Vāsudevovi, Nejvyšší Osobnosti Božství. Každý se snaží být šťastný a cesta k tomuto štěstí je vlastním zájmem každého jednotlivce. Podmíněné duše v hmotném světě naneštěstí nevědí, že konečným cílem jejich vlastního zájmu je Vāsudeva. Saṁsṛti, hmotná existence, začíná iluzorním tělesným pojetím života, z něhož vzniká mnoho nežádoucích věcí (anarthy). Tyto nežádoucí věci jsou ve skutečnosti mentální touhy po různých druzích smyslového požitku a způsobují, že živá bytost přijímá v hmotném světě různá těla. Člověk musí nejprve ovládnout svoji mysl, aby se mohly očistit její touhy. Tento proces popisuje Nārada-pañcarātra slovy sarvopādhi-vinirmuktaṁ tatparatvena nirmalam. Dokud živá bytost neočistí svoji mysl, nepřipadá v úvahu, že by se mohla osvobodit z hmotného podmínění. Ve Śrīmad-Bhāgavatamu (1.7.6) stojí:

anarthopaśamaṁ sākṣād
bhakti-yogam adhokṣaje
lokasyājānato vidvāṁś
cakre sātvata-saṁhitām

“Hmotné strasti živé bytosti, které jsou pro ni zbytečné, může přímo zmírnit spojení prostřednictvím oddané služby. Obyčejní lidé to však nevědí, a proto učený Vyāsadeva sestavil toto védské písmo, které se vztahuje k Nejvyšší Pravdě.” Anarthy, nežádoucí věci, si s sebou každý nese z jednoho těla do druhého. Aby se člověk z tohoto zapletení vyprostil, musí se zapojit do oddané služby Pánu Vāsudevovi, Kṛṣṇovi, Nejvyšší Osobnosti Božství. V této souvislosti je důležité slovo guru. Lze ho přeložit jako “těžký” nebo “nejvyšší”. Jinými slovy, guru je duchovní mistr. Śrīla Ṛṣabhadeva radil Svým synům: gurur na sa syāt ... na mocayed yaḥ samupeta-mṛtyum — “Nikdo by se neměl stát duchovním mistrem, dokud není schopen svého žáka vyvést z koloběhu zrození a smrti.” (Bhāg. 5.5.18) Hmotná existence je ve skutečnosti řetězec akcí a reakcí, uvedený do pohybu různými druhy plodonosných činností. To je příčina zrození a smrti. Zastavit tento koloběh může jedině ten, kdo se zapojí do služby Vāsudevovi.

Bhakti označuje činnosti vykonávané ve službě Pánu Vāsudevovi. Jelikož je Pán Vāsudeva Nejvyšší, každý by měl sloužit Jemu, a nikoliv polobohům. Oddaná služba začíná stádiem nováčka — dodržováním pravidel a předpisů — a rozvíjí se do spontánní láskyplné služby Pánu. Účelem všech stádií je uspokojit Pána Vāsudeva. Ten, kdo dosáhne dokonalosti v oddané službě Vāsudevovi, se zcela odpoutá od služby tělu, to znamená od svého vnějšího postavení v hmotném světě. Když je oddaný takto odpoutaný, získává dokonalé poznání a slouží Pánu Vāsudevovi dokonalým způsobem. Śrī Caitanya Mahāprabhu řekl: jīvera ’svarūpa' haya — kṛṣṇera ’nitya-dāsa'. “Každá živá bytost je ve svém přirozeném postavení věčným služebníkem Kṛṣṇy.” Ten, kdo slouží Pánu Vāsudevovi, dospěl do svého normálního, přirozeného postavení — to je stádium osvobození. Muktir hitvānyathā-rūpaṁ svarūpeṇa vyavasthitiḥ — v osvobozeném stavu se živá bytost nachází ve svém původním postavení ve vědomí Kṛṣṇy. Zanechává všech činností ve službě hmotě, vykonstruovaných ve jménu služby společnosti, národu, psům, automobilům a mnoha jiných služeb, vykonávaných pod vlivem iluzorního pojetí “já” a “moje”. Ve druhé kapitole prvního zpěvu je vysvětleno:

vāsudeve bhagavati
bhakti-yogaḥ prayojitaḥ
janayaty āśu vairāgyaṁ
jñānaṁ ca yad ahaitukam

“Oddanou službou Osobnosti Božství, Śrī Kṛṣṇovi, lze okamžitě získat bezpříčinné poznání a odpoutanost od světa.” (Bhāg. 1.2.7) Člověk tedy musí sloužit Vāsudevovi bez hmotných tužeb, mentálních spekulací a plodonosných činností.

4.29.38

Verš

so ’cirād eva rājarṣe
syād acyuta-kathāśrayaḥ
śṛṇvataḥ śraddadhānasya
nityadā syād adhīyataḥ

Synonyma

saḥ — ten; acirāt — velice brzy; eva — jistě; rāja-ṛṣe — ó nejlepší z králů; syāt — stane se; acyuta — o Nejvyšší Osobnosti Božství; kathā — vyprávění; āśrayaḥ — který závisí na; śṛṇvataḥ — toho, kdo naslouchá; śraddadhānasya — s důvěrou; nityadā — vždy; syāt — stane se; adhīyataḥ — rozvojem.

Překlad

Ó nejlepší z králů, ten, kdo neustále s důvěrou naslouchá vyprávění o slávě a činnostech Nejvyššího Pána a soustavně rozvíjí vědomí Kṛṣṇy, se velice brzy stane způsobilým vidět Nejvyšší Osobnost Božství tváří v tvář.

Význam

Neustále vykonávat transcendentální láskyplnou službu Vāsudevovi znamená neustále naslouchat o slávě Pána. Činnosti bhakti-yogy—śravaṇaṁ kīrtanaṁ viṣṇoḥ smaraṇaṁ pāda-sevanam / arcanaṁ vandanaṁ dāsyaṁ sakhyam ātma-nivedanam — jsou jediným prostředkem, s jehož pomocí lze dosáhnout dokonalosti. Pouhým nasloucháním o slávě Pána živá bytost dosáhne transcendentálního postavení.

4.29.39-40

Verš

yatra bhāgavatā rājan
sādhavo viśadāśayāḥ
bhagavad-guṇānukathana-
śravaṇa-vyagra-cetasaḥ

tasmin mahan-mukharitā madhubhic-caritra-
pīyūṣa-śeṣa-saritaḥ paritaḥ sravanti
tā ye pibanty avitṛṣo nṛpa gāḍha-karṇais
tān na spṛśanty aśana-tṛḍ-bhaya-śoka-mohāḥ

Synonyma

yatra — kde; bhāgavatāḥ — velcí oddaní; rājan — ó králi; sādhavaḥ — světci; viśāda-āśayāḥ — shovívaví; bhagavat — Nejvyšší Osobnosti Božství; guṇa — vlastnosti; anukathana — pravidelně vyprávět; śravaṇa — naslouchat; vyagra — dychtivý; cetasaḥ — jehož vědomí; tasmin — tam; mahat — velkých světců; mukharitāḥ — plyne z úst; madhu-bhit — hubitele démona Madhua; caritra — činnosti nebo charakter; pīyūṣa — nektaru; śeṣa — přebytek; saritaḥ — řeky; paritaḥ — všude kolem; sravanti — tečou; tāḥ — ti všichni; ye — ti, kteří; pibanti — pijí; avitṛṣaḥ — aniž by byli uspokojeni; nṛpa — ó králi; gāḍha — pozorný; karṇaiḥ — s ušima; tān — jich; na — nikdy; spṛśanti — dotýkají se; aśana — hlad; tṛṭ — žízeň; bhaya — strach; śoka — nářek; mohāḥ — iluze.

Překlad

Můj milý králi, jsou místa, kde žijí čistí oddaní, jejichž vědomí je očištěné dodržováním pravidel a předpisů, a proto s velkou dychtivostí naslouchají a vyprávějí o slávě Nejvyšší Osobnosti Božství. Když člověk dostane příležitost naslouchat na takovém místě neustálému toku nektaru z jejich úst, který je jako vlny na řece, zapomene na životní nezbytnosti — hlad a žízeň — a bude ochráněný před veškerým strachem, nářkem a iluzí.

Význam

Rozvíjet vědomí Kṛṣṇy je možné tam, kde spolu žijí velcí oddaní, kteří neustále naslouchají a vyprávějí o slávě Pána. Na svatých místech, jako je Vṛndāvan, žije mnoho oddaných, kteří neustále opěvují slávu Pána a naslouchají o ní. Má-li člověk možnost naslouchat na takovém místě čistým oddaným, z jejichž úst plyne řeka nektaru, bude pro něho rozvoj vědomí Kṛṣṇy velice snadný. Ten, kdo neustále naslouchá o slávě Pána, bezpochyby překoná tělesné pojetí. Člověk v tělesném pojetí prožívá strasti v podobě hladu a žízně, strachu, nářku a iluze, ale ten, kdo naslouchá o slávě Pána a opěvuje ji, se dostává mimo tělesné pojetí.

V tomto verši je významný výraz bhagavad-guṇānukathana-śravaṇa-vyagra-cetasaḥ, který znamená “neustále dychtící najít místo, kde se naslouchá a vypráví o slávě Pána”. Obchodník neustále velice dychtí navštívit místo, kde se uzavírají obchody. Stejně tak oddaný velice dychtí naslouchat toku nektaru, který plyne ze rtů osvobozených oddaných. Jakmile člověk naslouchá o slávě Pána od osvobozených oddaných, okamžitě ho naplní vědomí Kṛṣṇy. To potvrzuje také další verš:

satāṁ prasaṅgān mama vīrya-saṁvido
bhavanti hṛt-karṇa-rasāyanāḥ kathāḥ
taj-joṣaṇād āśv apavarga-vartmani
śraddhā ratir bhaktir anukramiṣyati

“Rozhovory o zábavách a činnostech Nejvyšší Osobnosti Božství ve společnosti čistých oddaných přinášejí velké potěšení a uspokojení uchu a srdci. Ten, kdo rozvíjí takové poznání, dělá postupné pokroky na cestě k osvobození, a když ho dosáhne, jeho pozornost se upevní. To je začátek skutečné oddanosti a oddané služby.” (Bhāg. 3.25.25) Ve společnosti čistých oddaných člověk vyvíjí připoutanost k naslouchání a vyprávění o slávě Pána. Tak může prohlubovat vědomí Kṛṣṇy, a jakmile je v tomto směru pokročilý, může vyvinout důvěru, oddanost a připoutanost k Pánu, a tímto způsobem velice rychle získat plné vědomí Kṛṣṇy. Tajemství úspěchu v rozvoji vědomí Kṛṣṇy spočívá v naslouchání od správné osoby. Toho, kdo si je vědom Kṛṣṇy, nikdy neznepokojují tělesné potřeby — jídlo, spánek, sex a obrana.

4.29.41

Verš

etair upadruto nityaṁ
jīva-lokaḥ svabhāvajaiḥ
na karoti harer nūnaṁ
kathāmṛta-nidhau ratim

Synonyma

etaiḥ — těmi; upadrutaḥ — znepokojená; nityam — vždy; jīva-lokaḥ — podmíněná duše v hmotném světě; sva-bhāva-jaiḥ — přirozeně; na karoti — nečiní; hareḥ — Nejvyšší Osobnosti Božství; nūnam — jistě; kathā — slov; amṛta — nektaru; nidhau — v oceánu; ratim — záliba.

Překlad

Podmíněnou duši neustále znepokojují tělesné potřeby, jako je hlad a žízeň, a proto má velice málo času rozvíjet zálibu v naslouchání nektarovým slovům Nejvyšší Osobnosti Božství.

Význam

Člověk nemůže rozvíjet vědomí Kṛṣṇy, aniž by se stýkal s oddanými. Nirjana-bhajana — rozvoj vědomí Kṛṣṇy na osamělém místě—není činnost určená pro nováčka, jehož by znepokojily tělesné potřeby (jídlo, spánek, sex a obrana). Je-li člověk takto znepokojen, nemůže rozvíjet vědomí Kṛṣṇy. Proto vidíme, že oddaní zvaní sahajiyā, kteří berou vše velice lacino, se s pokročilými oddanými nesdružují, ale raději se věnují všemožným hříšným činnostem — nedovolenému sexu, požívání omamných látek, hazardování a jedení masa. Je mnoho takzvaných oddaných, kteří se vydávají za oddané a přitom holdují těmto hříšným činnostem. Toho, kdo se nezbavil hříšných činností, nelze přijmout za Kṛṣṇy si vědomou osobu. Tento verš naznačuje, že člověk propadlý hříšnému životu nemůže vyvinout vědomí Kṛṣṇy.

4.29.42-44

Verš

prajāpati-patiḥ sākṣād
bhagavān giriśo manuḥ
dakṣādayaḥ prajādhyakṣā
naiṣṭhikāḥ sanakādayaḥ

marīcir atry-aṅgirasau
pulastyaḥ pulahaḥ kratuḥ
bhṛgur vasiṣṭha ity ete
mad-antā brahma-vādinaḥ

adyāpi vācas-patayas
tapo-vidyā-samādhibhiḥ
paśyanto ’pi na paśyanti
paśyantaṁ parameśvaram

Synonyma

prajāpati-patiḥ — Brahmā, otec všech Prajāpatiů; sākṣāt — přímo; bhagavān — nejmocnější; giriśaḥ — Pán Śiva; manuḥ — Manu; dakṣa-ādayaḥ — v čele s králem Dakṣou; prajā-adhyakṣāḥ — vládci lidstva; naiṣṭhikāḥ — mocní brahmacārīni; sanaka-ādayaḥ — v čele se Sanakou; marīciḥ — Marīci; atri-aṅgirasau — Atri a Aṅgirā; pulastyaḥ — Pulastya; pulahaḥ — Pulaha; kratuḥ — Kratu; bhṛguḥ — Bhṛgu; vasiṣṭhaḥ — Vasiṣṭha; iti — takto; ete — ti všichni; mat-antāḥ — konče mnou; brahma-vādinaḥ — brāhmaṇové, přednašeči védské literatury; adya api — dodnes; vācaḥ-patayaḥ — mistři slov; tapaḥ — askeze; vidyā — poznání; samādhibhiḥ — a meditací; paśyantaḥ — pozorují; api — ačkoliv; na paśyanti — nepozorují; paśyantam — ten, kdo vidí; parama-īśvaram — Nejvyšší Osobnost Božství.

Překlad

Nejmocnější Pán Brahmā, otec všech Prajāpatiů; Pán Śiva; Manu, Dakṣa a další vládci lidstva; čtyři prvotřídní brahmacārīni v čele se Sanakou a Sanātanou; velcí mudrci Marīci, Atri, Aṅgirā, Pulastya, Pulaha, Kratu, Bhṛgu a Vasiṣṭha, jakož i moje maličkost (Nārada) — jsme všichni neochvějní brāhmaṇové, kteří mohou autoritativně přednášet védskou moudrost. Jsme velice mocní díky askezi, meditaci a vzdělání. Ale i když se dotazujeme na Nejvyšší Osobnost Božství, Pána, Jehož vidíme neustále, přesto Jej neznáme dokonale.

Význam

Podle nesmyslné Darwinovy teorie zastávané antropology nežil před čtyřiceti tisíci lety na této planetě Homo sapiens, protože evoluce prý ještě nedospěla na takovou úroveň. Védské historické spisy—Purāṇy a Mahābhārata — ovšem popisují dějiny lidstva milióny a milióny let do minulosti. Na počátku stvoření stála velice inteligentní osobnost, Pán Brahmā, z něhož pocházejí všichni Manuové, dále brahmacārīni, jako je Sanaka a Sanatāna, jakož i Pán Śiva, velcí mudrci a Nārada. Všechny tyto osobnosti podstoupily tvrdou askezi, a tak se staly autoritami na védské poznání. Vedy obsahují dokonalé poznání pro lidi a všechny živé bytosti. Všechny výše uvedení jsou nejen mocné osobnosti (jelikož znají minulost, přítomnost a budoucnost), ale jsou to také oddaní. Přesto bez ohledu na své vysoké vzdělání a svá setkání s Nejvyšší Osobností Božství, Pánem Viṣṇuem, nedokáží skutečně pochopit dokonalost vztahu živé bytosti k Pánu Viṣṇuovi. To znamená, že i tyto osobnosti jsou omezené ve svém poznání neomezeného. Z toho plyne, že nikoho nelze přijmout za odborníka na pochopení Nejvyšší Osobnosti Božství pouze na základě jeho pokročilého poznání. Nejvyšší Osobnost Božství nelze pochopit díky rozvinutému poznání, ale jen čistou oddanou službou, jak potvrzuje Bhagavad-gītā (18.55). Bhaktyā mām abhijānāti yāvān yaś cāsmi tattvataḥ — nikdo nemůže skutečně pochopit Nejvyšší Osobnost Božství, dokud se nezapojí do čisté, transcendentální oddané služby. Každý má o Pánovi nějaké nedokonalé představy. Takzvaní vědci a filozofové pomocí svého poznání Nejvyššího Pána nepochopí. Dokud se člověk nedostane na úroveň oddané služby, jeho poznání je nedokonalé. To dokládá védská literatura:

athāpi te deva padāmbuja-dvaya-
prasāda-leśānugṛhīta eva hi
jānāti tattvaṁ bhagavan mahimno
na cānya eko 'pi ciraṁ vicinvan

(Bhāg. 10.14.29)

Spekulanti, jñānī, spekulují o Nejvyšším Pánu statisíce let, ale nikdo nemůže pochopit Jeho svrchovanou slávu, dokud ho Nejvyšší Pán neobdaří Svou přízní. Všichni velcí mudrci uvedení v tomto verši žijí na planetách poblíž Brahmaloky, která je domovem Pána Brahmy a čtyř mudrců—Sanaky, Sanātany, Sanandany a Sanat-kumāry. Tito mudrci sídlí na různých planetách, jež jsou známé jako “jižní hvězdy” a obklopují Polárku. Polárka, zvaná Dhruvaloka, je čepem tohoto vesmíru a všechny planety kolem ní obíhají. Všechny hvězdy, které vidíme, jsou planety v tomto jednom vesmíru. Podle západní teorie jsou všechny hvězdy různá slunce, ale podle védských údajů je v tomto vesmíru Slunce pouze jedno. Všechny takzvané hvězdy nejsou nic jiného než různé planety. Kromě tohoto vesmíru existují milióny jiných vesmírů a v každém z nich je nekonečně mnoho hvězd a planet.

4.29.45

Verš

śabda-brahmaṇi duṣpāre
caranta uru-vistare
mantra-liṅgair vyavacchinnaṁ
bhajanto na viduḥ param

Synonyma

śabda-brahmaṇi — védské literatuře; duṣpāre — neomezené; carantaḥ — věnují se; uru — velice; vistare — rozsáhlé; mantra — védských hymnů; liṅgaiḥ — charakteristickými znaky; vyavacchinnam — částečně mocné (polobohy); bhajantaḥ — uctívají; na viduḥ — neznají; param — Nejvyššího.

Překlad

Rozvoj védského poznání, které je neomezené, a uctívání různých polobohů védskými mantrami prostřednictvím jejich charakteristických znaků nepomohou živé bytosti pochopit svrchovaně mocnou Osobnost Božství.

Význam

V Bhagavad-gītě (7.20) je řečeno:

kāmais tais tair hṛta-jñānāḥ
prapadyante 'nya-devatāḥ
taṁ taṁ niyamam āsthāya
prakṛtyā niyatāḥ svayā

“Ti, kterým hmotné žádosti znetvořily mysl, se odevzdávají polobohům a uctívají je podle pravidel a předpisů, jež odpovídají jejich povahám.” Většina lidí uctívá polobohy proto, aby získali různé výsady. Každý polobůh má určitou moc. Například Indra, král nebeských planet, má moc posílat příděly deště na povrch Země, aby zde byl dostatek vegetace. Vedy popisují Indru slovy vajra-hastaḥ purandaraḥ. Indra řídí déšť s bleskem v ruce, jemuž také vládne. Stejně tak další polobozi — Agni, Varuṇa, Candra, Sūrya — mají každý svoji určitou moc. Všichni tito polobozi jsou uctíváni védskými hymny prostřednictvím jejich symbolických zbraní. Proto je zde řečeno: mantra-liṅgair vyavacchinnam. Díky tomuto uctívání mohou být karmī požehnáni hmotným bohatstvím v podobě zvířat, peněz, krásných manželek, mnoha stoupenců a podobně. Takové hmotné bohatství však nikomu nepomůže pochopit Nejvyšší Osobnost Božství.

4.29.46

Verš

yadā yasyānugṛhṇāti
bhagavān ātma-bhāvitaḥ
sa jahāti matiṁ loke
vede ca pariniṣṭhitām

Synonyma

yadā — když; yasya — jehož; anugṛhṇāti — obdaří bezpříčinnou milostí; bhagavān — Nejvyšší Osobnost Božství; ātma-bhāvitaḥ — realizován oddaným; saḥ — takový oddaný; jahāti — vzdává se; matim — vědomí; loke — v hmotném světě; vede — ve védských obřadech; ca — také; pariniṣṭhitām — upnuté.

Překlad

Toho, kdo se plně zapojí do oddané služby, Pán obdaří Svou bezpříčinnou milostí. Tehdy tento probuzený oddaný zanechá všech hmotných činností a obřadů popsaných ve Vedách.

Význam

V předchozím verši bylo řečeno, že ti, kdo mají pouze poznání, nedokáží ocenit Nejvyšší Osobnost Božství. Tento verš dále sděluje, že Nejvyšší Osobnost Božství nedokáží vidět ani vykonavatelé védských obřadů a plodonosných činností. Karmī i jñānī jsou tedy v těchto dvou verších prohlášeni za neschopné Pána pochopit. Śrīla Rūpa Gosvāmī uvedl, že jedině ten, kdo se zcela zbavil mentální spekulace a plodonosných činností (anyābhilāṣitā-śūnyaṁ jñāna-karmādy-anāvṛtam), je prostý hmotných tužeb a může vykonávat čistou oddanou službu. Významné slovo ātma-bhāvitaḥ naznačuje, že vzpomínka na Pána se probudí v mysli toho, kdo o Něm neustále přemýšlí. Čistý oddaný vždy myslí na lotosové nohy Pána (sa vai manaḥ kṛṣṇa-padāravindayoḥ) a nevydrží ani jediný okamžik nebýt pohroužen do myšlenek na Nejvyšší Osobnost Božství. Toto neustálé myšlení na Pána popisuje Bhagavad-gītā slovy satata-yuktānām, “být neustále zaměstnán službou Pánu”. Bhajatāṁ prīti-pūrvakam — to je láskyplná oddaná služba. Čistý oddaný je uchráněn před všemi hmotnými činnostmi, jelikož mu Nejvyšší Osobnost Božství dává pokyny zevnitř. Dokonce i védské obřady jsou považovány za hmotné činnosti, protože pouze pomáhají dosáhnout jiných planetárních systémů, na kterých sídlí polobozi. Pán Kṛṣṇa říká v Bhagavad-gītě (9.25):

yānti deva-vratā devān
pitṝn yānti pitṛ-vratāḥ
bhūtāni yānti bhūtejyā
yānti mad-yājino 'pi mām

“Ti, kdo uctívají polobohy, se narodí mezi polobohy; k předkům jdou ti, kdo uctívají předky; ti, kdo uctívají duchy, se narodí mezi takovými bytostmi, a ti, kdo uctívají Mě, budou žít se Mnou.”

Slovo ātma-bhāvitaḥ také vyjadřuje, že oddaný neustále káže, aby osvobodil podmíněné duše. O šesti Gosvāmīch je řečeno: nānā-śāstra-vicāraṇaika-nipuṇau sad-dharma-saṁsthāpakau lokānāṁ hita-kāriṇau. Čistý oddaný Nejvyšší Osobnosti Božství neustále myslí na to, jak je možné osvobodit pokleslé, podmíněné duše. Nejvyššího Pána tato snaha milostivých oddaných dojímá, a proto Svou bezpříčinnou milostí dává obyčejným lidem poznání. Oddaný, který dostal požehnání od jiného oddaného, zanechává činností karma-kāṇḍy i jñāna-kāṇḍy. Brahma-saṁhitā to potvrzuje: vedeṣu durlabham — Nejvyšší Osobnost Božství nelze poznat prostřednictvím karma-kāṇḍy ani jñāna-kāṇḍy. Adurlabham ātma-bhaktau—Pána pozná jedině upřímný oddaný.

Tento hmotný svět neboli vesmírný projev stvořil Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, a živé bytosti sem přicházejí s touhou si užívat. Védské pokyny je nabádají jednat podle různých usměrňujících zásad a inteligentní lidé těchto pokynů využívají, aby mohli v klidu vychutnávat hmotný život. To je však ve skutečnosti iluze a překonat ji vlastní snahou je velice obtížné. Obyčejní lidé se věnují hmotným činnostem a ty, kdo jsou o něco pokročilejší, přitahují obřady popsané ve Vedách. Když však člověka vykonávání těchto obřadů zklame, vrátí se znovu k hmotným činnostem. Tímto způsobem jsou vykonavatelé védských obřadů a hmotných činností zapleteni do podmíněného života. Jedině dobrou vůlí gurua a Kṛṣṇy mohou tito lidé obdržet semínko oddané služby. To potvrzuje Caitanya-caritāmṛta: guru-kṛṣṇa-prasāde pāya bhakti-latā-bīja.

Toho, kdo vykonává oddanou službu, již nepřitahují hmotné činnosti. Člověk, který se ztotožňuje s různými označeními, nemůže oddaně sloužit. Aby mohl sloužit Nejvyšší Osobnosti Božství prostřednictvím svých očištěných smyslů, musí zanechat činností, které pramení z vnějších označení (sarvopādhi-vinirmuktam), a stát se čistým. Hṛṣīkeṇa hṛṣīkeśa-sevanaṁ bhaktir ucyate — služba Pánu za použití očištěných smyslů se nazývá bhakti-yoga neboli oddaná služba. Pán Kṛṣṇa potvrzuje v Bhagavad-gītě (10.10), že upřímnému oddanému vždy pomáhá Nadduše, která sídlí v srdci každé živé bytosti:

teṣāṁ satata-yuktānāṁ
bhajatāṁ prīti-pūrvakam
dadāmi buddhi-yogaṁ taṁ
yena mām upayānti te

“Těm, kteří jsou Mi neustále oddáni a s láskou Mě uctívají, dávám poznání, s jehož pomocí ke Mně mohou dospět.”

To je stádium, kdy se oddaný zbavuje znečištění hmotného světa, navazuje přátelství s jinými oddanými a zcela zanechává hmotných činností. Tehdy získá přízeň Pána a ztratí svoji víru v hmotnou civilizaci, která začíná varṇāśrama-dharmou. Śrī Caitanya Mahāprabhu hovoří jasně o osvobození se od varṇāśrama-dharmy, nejvznešenějšího společenského systému lidské civilizace. Tehdy se oddaný cítí jako věčný služebník Pána Kṛṣṇy, což je postavení, které zaujal Śrī Caitanya Mahāprabhu Samotný.

nāhaṁ vipro na ca nara-patir nāpi vaiśyo na śūdro
nāhaṁ varṇī na ca gṛha-patir no vana-stho yatir vā
kintu prodyan nikhila-paramānanda-pūrṇāmṛtābdher
gopī-bhartuḥ pada-kamalayor dāsa-dāsānudāsaḥ

(Padyāvalī 63)

“Nejsem brāhmaṇa, kṣatriya, vaiśya ani śūdra. Nejsem brahmacārī, gṛhastha, vānaprastha ani sannyāsī. Co jsem? Jsem věčný služebník služebníka služebníka Pána Kṛṣṇy.” K tomuto závěru, který znamená dokonalé dosažení transcendentální úrovně, může každý dojít prostřednictvím učednické posloupnosti.

4.29.47

Verš

tasmāt karmasu barhiṣmann
ajñānād artha-kāśiṣu
mārtha-dṛṣṭiṁ kṛthāḥ śrotra-
sparśiṣv aspṛṣṭa-vastuṣu

Synonyma

tasmāt — proto; karmasu — plodonosné činnosti; barhiṣman — ó králi Prācīnabarhiṣate; ajñānāt — z nevědomosti; artha-kāśiṣu — s lákavými výsledky; mā — nikdy; artha-dṛṣṭim — považuj za cíl života; kṛthāḥ — konej; śrotra-sparśiṣu — příjemné sluchu; aspṛṣṭa — které se nedotýkají; vastuṣu — skutečného zájmu.

Překlad

Můj milý králi Barhiṣmāne, nikdy bys neměl z nevědomosti vykonávat védské obřady nebo plodonosné činnosti, které jsou možná příjemné sluchu a zdají se být ve vlastním zájmu každého. Nikdy bys je neměl považovat za konečný cíl života.

Význam

V Bhagavad-gītě (2.42—43) je řečeno:

yām imāṁ puṣpitāṁ vācaṁ
pravadanty avipaścitaḥ
veda-vāda-ratāḥ pārtha
nānyad astīti vādinaḥ

kāmātmānaḥ svarga-parā
janma-karma-phala-pradām
kriyā-viśeṣa-bahulāṁ
bhogaiśvarya-gatiṁ prati

“Lidé s nedostatečným poznáním si libují v květnatých slovech Ved, která doporučují různé plodonosné činnosti vedoucí k dosažení nebeských planet, dobrého zrození, moci a dalších výsad. Jelikož touží po smyslovém požitku a životě v bohatství, říkají, že nic vyššího neexistuje.”

Obyčejné lidi silně přitahují plodonosné činnosti, jejichž doporučenou podobu představují védské obřady. Člověka může velice lákat dosažení nebeských planet prostřednictvím velkých obětí, jaké pořádal král Barhiṣmān. Śrī Nārada Muni však chtěl krále Barhiṣmāna od těchto činností odradit. Nyní mu proto přímo říká: “Nestarej se o takové věci dočasného prospěchu.” V moderní civilizaci si lidé velice libují v drancování přírodních zdrojů vědeckými metodami, a dokonce se to pokládá za pokrok. Ve skutečnosti to však není pokrok, ale jedná se pouze o věci příjemné sluchu. Děláme sice pokrok podle těchto smyšlených metod, ale zapomínáme přitom na svůj skutečný cíl. Bhaktivinoda Ṭhākura proto říká: jaḍa-vidyā yata māyāra vaibhava tomāra bhajane bādhā — “Materialistické výzkumy nejsou nic víc než záře māyi, protože představují překážku na cestě duchovního pokroku.”

Všechny druhy dočasného životního pohodlí na této nebo na jiných planetách je třeba pokládat za iluzorní, protože se netýkají skutečného smyslu života. Skutečným smyslem života je vrátit se domů, zpátky k Bohu. Lidé, kteří to nevědí, vykonávají buď hrubé materialistické činnosti, nebo védské obřady. Nārada zde žádá krále Barhiṣmāna, aby na takových činnostech nelpěl. Ve Vedách je řečeno, že vykonávání oběti představuje skutečný smysl života. Jedna skupina indického obyvatelstva, takzvaní Ārya-samājistové, klade přespříliš velký důraz na část Ved týkající se obětí. Tento verš ovšem naznačuje, že takové oběti je třeba pokládat za iluzorní. Skutečným cílem lidského života má být realizace Boha, vědomí Kṛṣṇy. Védské obřady jsou samozřejmě oslnivé a příjemné na poslech, ale nepomáhají naplnit skutečný smysl života.

4.29.48

Verš

svaṁ lokaṁ na vidus te vai
yatra devo janārdanaḥ
āhur dhūmra-dhiyo vedaṁ
sakarmakam atad-vidaḥ

Synonyma

svam — své; lokam — sídlo; na — ne; viduḥ — znají; te — tito lidé; vai — jistě; yatra — kde; devaḥ — Nejvyšší Osobnost Božství; janārdanaḥ — Kṛṣṇa, Viṣṇu; āhuḥ — hovoří; dhūmra-dhiyaḥ — méně inteligentní lidé; vedam — čtyři Vedy; sa-karmakam — plné předepsaných obřadů; a-tat-vidaḥ — ti, kdo nemají poznání.

Překlad

Méně inteligentní lidé považují védské obřady za všechno na světě. Nevědí, že smyslem Ved je poznat svůj vlastní domov, kde žije Nejvyšší Osobnost Božství. Jelikož se nezajímají o svůj skutečný domov, jsou zmateni iluzí a hledají si jiné domovy.

Význam

Lidé si obvykle nejsou vědomi toho, co je v jejich životním zájmu — vrátit se domů, zpátky k Bohu. Nevědí, že jejich skutečný domov je v duchovním světě. V duchovním světě je mnoho vaikuṇṭhských planet a nejvyšší z nich je Kṛṣṇaloka, Goloka Vṛndāvana. Dnešní civilizace i přes svůj takzvaný rozvoj neví nic o Vaikuṇṭhalokách, duchovních planetách. V současné době se takzvaně pokročilí civilizovaní lidé snaží cestovat na jiné planety, ale nevědí, že i když dospějí na nejvyšší planetární systém, Brahmaloku, budou se muset znovu vrátit zpět na tuto planetu. To potvrzuje Bhagavad-gītā (8.16):

ābrahma-bhuvanāl lokāḥ
punar āvartino 'rjuna
mām upetya tu kaunteya
punar janma na vidyate

“Všechny planety v tomto hmotném světě, od nejvyšší po nejnižší, jsou místa opakovaných zrození a smrtí. Ale ten, kdo dosáhne Mého sídla, ó synu Kuntī, se již nikdy znovu nenarodí.”

I když se někdo dostane na nejvyšší planetární systém v tomto vesmíru, přesto se bude muset vrátit, jakmile vyčerpá výsledky svých zbožných činností. Kosmické lodi sice mohou létat velmi vysoko, ale jakmile jim dojdou pohonné látky, musí se vrátit zpátky na Zem. Všechny tyto činnosti lidé vykonávají pod vlivem iluze. Nyní by měli vynaložit skutečné úsilí o návrat domů, zpátky k Bohu. Postup je popsaný v Bhagavad-gītě: yānti mad-yājino 'pi mām — ti, kdo oddaně slouží Nejvyšší Osobnosti Božství, se vrátí domů, zpátky k Bohu. Lidský život je velmi cenný a neměli bychom ho promarnit zbytečnými výzkumnými cestami na jiné planety. Je třeba být dostatečně inteligentní a vrátit se k Bohu. Měli bychom se zajímat o duchovní vaikuṇṭhské planety, zvláště o Goloku Vṛndāvanu, a naučit se umění, jak se tam dostat pomocí jednoduché metody oddané služby, která začíná nasloucháním (śravaṇaṁ kīrtanaṁ viṣṇoḥ). To rovněž potvrzuje Śrīmad-Bhāgavatam (12.3.51):

kaler doṣa-nidhe rājann
asti hy eko mahān guṇaḥ
kīrtanād eva kṛṣṇasya
mukta-saṅgaḥ paraṁ vrajet

Pouhým zpíváním Hare Kṛṣṇa mantry se můžeme dostat na nejvyšší planetu (paraṁ vrajet). To platí zvláště pro lidi tohoto věku (kaler doṣa-nidhe). Tento věk má zvláštní výhodu — pouhým zpíváním Hare Kṛṣṇa mahā-mantry se lze zbavit všeho hmotného znečištění a vrátit se domů, zpátky k Bohu. O tom není pochyb.

4.29.49

Verš

āstīrya darbhaiḥ prāg-agraiḥ
kārtsnyena kṣiti-maṇḍalam
stabdho bṛhad-vadhān mānī
karma nāvaiṣi yat param
tat karma hari-toṣaṁ yat
sā vidyā tan-matir yayā

Synonyma

āstīrya — pokryl; darbhaiḥ — trávou kuśa; prāk-agraiḥ — s vrcholky směřujícími na východ; kārtsnyena — zcela; kṣiti-maṇḍalam — povrch světa; stabdhaḥ — pyšný nadutec; bṛhat — velkým; vadhāt — zabíjením; mānī — považuješ se za velice důležitého; karma — činnost; na avaiṣi — nevíš; yat — která; param — nejvyšší; tat — ta; karma — činnost; hari-toṣam — která uspokojuje Nejvyššího Pána; yat — která; sā — to; vidyā — vzdělání; tat — Pánovi; matiḥ — vědomí; yayā — kterým.

Překlad

Můj milý králi, celý svět je pokrytý ostrými stébly trávy kuśa. Na základě toho jsi zpyšněl a zabil v obětech mnohá zvířata. Kvůli své hlouposti nevíš, že oddaná služba je jediný způsob, jak potěšit Nejvyšší Osobnost Božství. Je to pro tebe nepochopitelné. Všechny tvé činnosti by měly sloužit k potěšení Osobnosti Božství. Naše vzdělání má být takové, abychom mohli dosáhnout vědomí Kṛṣṇy.

Význam

V tomto verši velký mudrc Nārada Muni krále přímo napadá, že vykonával oběti, při kterých bylo zabito mnoho zvířat. Král si myslel, jak je veliký, když vykonal tolik obětí, ale velký mudrc Nārada mu to vytýká a upozorňuje ho, že následkem zabíjení zvířat pouze podlehl falešné pýše. Všechny činnosti, které nevedou k vědomí Kṛṣṇy, jsou hříšné a každé vzdělání, které nesměřuje k pochopení Kṛṣṇy, je falešné. Pokud nám schází vědomí Kṛṣṇy, vykonáváme pouze falešné činnosti a snažíme se získat falešné vzdělání.

4.29.50

Verš

harir deha-bhṛtām ātmā
svayaṁ prakṛtir īśvaraḥ
tat-pāda-mūlaṁ śaraṇaṁ
yataḥ kṣemo nṛṇām iha

Synonyma

hariḥ — Śrī Hari; deha-bhṛtām — živých bytostí, které přijaly hmotná těla; ātmā — Nadduše; svayam — On Sám; prakṛtiḥ — hmotné přírody; īśvaraḥ — vládce; tat — Jeho; pāda-mūlam — nohy; śaraṇam — útočiště; yataḥ — z něhož; kṣemaḥ — štěstí; nṛṇām — lidí; iha — v tomto světě.

Překlad

Śrī Hari, Nejvyšší Osobnost Božství, je Nadduše a průvodce všech vtělených živých bytostí v tomto světě. Je svrchovaným vládcem veškerých hmotných činností v hmotné přírodě. Je také naším nejlepším přítelem a každý by měl přijmout útočiště u Jeho lotosových nohou. Život toho, kdo tak učiní, bude šťastný.

Význam

V Bhagavad-gītě (18.61) je řečeno: īśvaraḥ sarva-bhūtānāṁ hṛd-deśe 'rjuna tiṣṭhati — “Nejvyšší Pán sídlí v srdci každého, ó Arjuno.” Živá bytost pobývá v těle a Nadduše, Nejvyšší Osobnost Božství, je tam také. Nazývá se antaryāmī a caitya-guru. Pán Kṛṣṇa prohlašuje v Bhagavad-gītě (15.15), že je vládcem všeho.

sarvasya cāhaṁ hṛdi sanniviṣṭo
mataḥ smṛtir jñānam apohanaṁ ca

“Sídlím v srdci každého a ode Mne pocházejí vzpomínky, poznání i zapomnění.”

Nadduše v těle řídí vše, a proto je výhodnější přijmout Její vedení a být šťastný. Aby člověk mohl přijmout pokyny Pána, musí být Jeho oddaným, což také potvrzuje Bhagavad-gītā (10.10):

teṣāṁ satata-yuktānāṁ
bhajatāṁ prīti-pūrvakam
dadāmi buddhi-yogaṁ taṁ
yena mām upayānti te

“Těm, kteří jsou Mi neustále oddáni a s láskou Mě uctívají, dávám poznání, s jehož pomocí ke Mně mohou dospět.”

I když je Nadduše v srdci každého (īśvaraḥ sarva-bhūtānāṁ hṛd-deśe 'rjuna tiṣṭhati), promlouvá pouze k čistým oddaným, kteří Pánovi neustále slouží. V Caitanya-bhāgavatě (Antya 3.45) je řečeno:

tāhāre se bali vidyā, mantra, adhyayana
kṛṣṇa-pāda-padme ye karaye sthira mana

“Věz, že ten, kdo upřel svoji mysl na lotosové nohy Kṛṣṇy, získal to nejlepší vzdělání a prostudoval všechny Vedy.” V Caitanya-bhāgavatě jsou také další verše, které je v této souvislosti vhodné citovat:

sei se vidyāra phala jāniha niścaya
kṛṣṇa-pāda-padme yadi citta-vṛtti raya

“Dokonalým výsledkem vzdělání je upřít svoji mysl na lotosové nohy Kṛṣṇy.” (Ādi 13.178)

’dig-vijaya kariba,'—vidyāra kārya nahe
īśvare bhajile, sei vidyā ’satya' kahe

“Není třeba hmotným vzděláním dobývat svět. Když se člověk začne věnovat oddané službě, jeho vzdělání je dovršené.” (Ādi 13.173)

paḍe kene loka—kṛṣṇa-bhakti jānibāre
se yadi nahila, tabe vidyāya ki kare

“Smyslem vzdělání je pochopit Kṛṣṇu a oddanou službu Jemu. Když to člověk nepochopí, jeho vzdělání je falešné.” (Ādi 12.49)

tāhāre se bali dharma, karma sadācāra
īśvare se prīti janme sammata sabāra

“Být kulturní, vzdělaný, velice činný a zbožný znamená vyvinout přirozenou lásku ke Kṛṣṇovi.” (Antya 3.44) Láska ke Kṛṣṇovi dříme v každém a je třeba ji probudit prostřednictvím kultury a vzdělání. To je záměr tohoto hnutí pro vědomí Kṛṣṇy. Když se jednou Pán Caitanya zeptal Śrī Rāmānandy Rāye, co je nejlepší částí vzdělání, Rāmānanda Rāya Mu odpověděl, že je to pokrok ve vědomí Kṛṣṇy.

4.29.51

Verš

sa vai priyatamaś cātmā
yato na bhayam aṇv api
iti veda sa vai vidvān
yo vidvān sa gurur hariḥ

Synonyma

saḥ — On; vai — jistě; priya-tamaḥ — nejdražší; ca — také; ātmā — Nadduše; yataḥ — z něhož; na — nikdy; bhayam — strach; aṇu — malý; api — ani; iti — takto; veda — (ten, kdo) zná; saḥ — on; vai — jistě; vidvān — vzdělaný; yaḥ — ten, kdo; vidvān — vzdělaný; saḥ — on; guruḥ — duchovní mistr; hariḥ — neliší se od Pána.

Překlad

Ten, kdo se věnuje oddané službě, nemá sebemenší strach z hmotné existence. Důvodem je, že Nejvyšší Osobnost Božství je Nadduše a přítel každého. Ten, kdo zná toto tajemství, je skutečně vzdělaný, a může se proto stát duchovním mistrem celého světa. Pravý duchovní mistr, zástupce Kṛṣṇy, se od Kṛṣṇy neliší.

Význam

Śrīla Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura říká: sākṣād-dharitvena samasta-śāstrair uktas tathā bhāvyata eva sadbhiḥ. Všechna písma popisují duchovního mistra jako zástupce Nejvyšší Osobnosti Božství. Duchovní mistr je přijímán jako totožný s Nejvyšší Osobností Božství, protože je Pánovým nejdůvěrnějším služebníkem (kintu prabhor yaḥ priya eva tasya). Význam je, že Nadduše i individuální duše jsou každému velice drahé. Každý má rád sám sebe, a když je o něco pokročilejší, začne mít rád také Nadduši. Seberealizovaná osoba nedoporučuje uctívat nikoho jiného než Nadduši. Ví, že uctívat Nejvyšší Osobnost Božství je snadnější než pod vlivem chtíče a touhy po hmotném požitku uctívat různé polobohy. Oddaný proto neustále s láskou oddaně slouží Pánu. To je skutečný guru. V Padma Purāṇě je řečeno:

ṣaṭ-karma-nipuṇo vipro
mantra-tantra-viśāradaḥ
avaiṣṇavo gurur na syād
vaiṣṇavaḥ śva-paco guruḥ

“Ani brāhmaṇa, který je velice sečtělý ve védských písmech a zná šest předepsaných povinností brāhmaṇy, se nemůže stát guruem, duchovním mistrem, není-li oddaným Nejvyšší Osobnosti Božství. Na druhou stranu se i ten, kdo se narodil v rodině pojídačů psů, může stát duchovním mistrem, je-li čistým oddaným Pána.” Z toho vyplývá, že pokud není někdo čistým oddaným Pána, nemůže být duchovním mistrem. Toho, kdo je duchovním mistrem podle výše uvedených popisů oddané služby, je třeba chápat jako Osobně přítomného Nejvyššího Pána, Osobnost Božství. Radit se s pravým duchovním mistrem znamená podle slov tohoto verše (gurur hariḥ) radit se přímo s Nejvyšší Osobností Božství. Člověk by měl proto u takového pravého duchovního mistra přijmout útočiště. Úspěch v životě znamená přijmout duchovního mistra, který zná Kṛṣṇu jako jedinou nejvyšší milovanou osobnost. Takového důvěrného oddaného Pána je třeba uctívat.

4.29.52

Verš

nārada uvāca
praśna evaṁ hi sañchinno
bhavataḥ puruṣarṣabha
atra me vadato guhyaṁ
niśāmaya suniścitam

Synonyma

nāradaḥ uvāca — Nārada pravil; praśnaḥ — otázka; evam — takto; hi — jistě; sañchinnaḥ — zodpovězená; bhavataḥ — tvoje; puruṣa-ṛṣabha — ó velká osobnosti; atra — zde; me vadataḥ — jak hovořím; guhyam — důvěrné; niśāmaya — vyslechni; su-niścitam — dokonale uznávané.

Překlad

Velký světec Nārada pokračoval: Ó velká osobnosti, důkladně jsem zodpověděl vše, nač ses mě ptal. Nyní si vyslechni další vyprávění, které uznávají svaté osoby a které je velice důvěrné.

Význam

Śrī Nārada Muni zde vystupuje jako duchovní mistr krále Barhiṣmāna. Jeho záměrem bylo svými pokyny přimět krále, aby okamžitě zanechal všech plodonosných činností a začal rozvíjet oddanou službu. Přestože král všemu porozuměl, nebyl odhodlán vzdát se svých činností. Jak ukáží další verše, uvažoval o tom, že pošle pro své syny, kteří byli pryč z domova a podstupovali askezi. Král jim chtěl ihned po jejich návratu svěřit své království, a pak odejít z domova. Takové je postavení většiny lidí. Přijmou pravého duchovního mistra a naslouchají mu, ale když jim naznačí, že by měli odejít z domova a věnovat se plně oddané službě, váhají. Povinností duchovního mistra je poučovat žáka tak dlouho, dokud nepochopí, že materialistický způsob života, plný plodonosných činností, mu nepřináší vůbec žádný prospěch. Člověk by se měl věnovat oddané službě již od začátku života, jak doporučoval Prahlāda Mahārāja: kaumāra ācaret prājño dharmān bhāgavatān iha (Bhāg. 7.6.1). Ze všech pokynů Ved by nám mělo být jasné, že dokud člověk nezačne rozvíjet vědomí Kṛṣṇy a oddanou službu, pouze marní svůj čas hmotnými plodonosnými činnostmi. Nārada Muni se proto rozhodl vyprávět králi další alegorický příběh, aby ho přiměl vzdát se rodinného života v hmotném světě.

4.29.53

Verš

kṣudraṁ caraṁ sumanasāṁ śaraṇe mithitvā
raktaṁ ṣaḍaṅghri-gaṇa-sāmasu lubdha-karṇam
agre vṛkān asu-tṛpo ’vigaṇayya yāntaṁ
pṛṣṭhe mṛgaṁ mṛgaya lubdhaka-bāṇa-bhinnam

Synonyma

kṣudram — trávu; caram — spásá; sumanasām — krásné květinové zahrady; śaraṇe — pod ochranou; mithitvā — spojený s družkou; raktam — připoutaný; ṣaṭ-aṅghri — čmeláků; gaṇa — hejna; sāmasu — ke zpěvu; lubdha-karṇam — jehož sluch je přitahovaný; agre — vpředu; vṛkān — tygři; asu-tṛpaḥ — kteří žijí na úkor života druhých; avigaṇayya — nevšímá si; yāntam — přechází; pṛṣṭhe — vzadu; mṛgam — jelena; mṛgaya — najdi; lubdhaka — lovce; bāṇa — šípy; bhinnam — snadno zranitelný.

Překlad

Můj milý králi, najdi prosím jelena, který se svou družkou spásá trávu v krásné květinové zahradě. Tento jelen je velice připoutaný k tomu, co dělá, a vychutnává sladký zpěv čmeláků. Pokus se pochopit jeho situaci. Neuvědomuje si, že před ním je tygr, který se živí masem druhých a za ním lovec, který se ho chystá zasáhnout ostrými šípy. Jelenovi tedy bezprostředně hrozí smrt.

Význam

V tomto přirovnání má král najít jelena, který je neustále v nebezpečné situaci. Tento jelen spásá trávu v krásné květinové zahradě, a přestože je ohrožen ze všech stran, není si okolního nebezpečí vědom. Všechny živé bytosti, a zvláště lidé, si myslí, že jsou v rodinném kruhu velice šťastní. Každý se soustředí na svoji manželku, která je okrasou rodiny, jako kdyby žil v květinové zahradě a naslouchal sladkému bzučení čmeláků. Toto bzučení můžeme přirovnat k dětské řeči. Člověk si stejně jako jelen užívá své rodiny a neví, že před ním je faktor času, který zde zastupuje tygr. Plodonosné činnosti jsou jen zdrojem dalšího nebezpečí a nutí živou bytost přijímat různé druhy těl. Jelen častokrát běží pouští za vidinou vody. Kromě toho má také velice rád sex. Je zřejmé, že toho, kdo žije jako jelen, čeká časem krutá smrt. Védská literatura nám proto doporučuje, abychom — dříve než přijde smrt — pochopili své přirozené postavení a začali rozvíjet oddanou službu. Bhāgavatam (11.9.29) praví:

labdhvā sudurlabham idaṁ bahu-sambhavānte
mānuṣyam arthadam anityam apīha dhīraḥ
tūrṇaṁ yateta na pated anumṛtyu yāvan
niḥśreyasāya viṣayaḥ khalu sarvataḥ syāt

Tuto lidskou podobu jsme získali po mnoha zrozeních, a proto bychom se, dříve než přijde smrt, měli zaměstnat transcendentální láskyplnou službou Pánu. To je naplnění lidského života.

4.29.54

Verš

sumanaḥ-sama-dharmaṇāṁ strīṇāṁ śaraṇa āśrame puṣpa-madhu-gandhavat kṣudratamaṁ kāmya-karma-vipākajaṁ kāma-sukha-lavaṁ jaihvyaupasthyādi vicinvantaṁ mithunī-bhūya tad-abhiniveśita-manasaṁ ṣaḍaṅghri-gaṇa-sāma-gītavad atimanohara-vanitādi-janālāpeṣv atitarām atipralobhita-karṇam agre vṛka-yūthavad ātmana āyur harato ’ho-rātrān tān kāla-lava-viśeṣān avigaṇayya gṛheṣu viharantaṁ pṛṣṭhata eva parokṣam anupravṛtto lubdhakaḥ kṛtānto ’ntaḥ śareṇa yam iha parāvidhyati tam imam ātmānam aho rājan bhinna-hṛdayaṁ draṣṭum arhasīti.

Synonyma

sumanaḥ — květiny; sama-dharmaṇām — přesně jako; strīṇām — žen; śaraṇe — pod ochranou; āśrame — rodinný život; puṣpa — v květech; madhu — medu; gandha — vůně; vat — jako; kṣudra-tamam — zcela bezvýznamný; kāmya — vytoužený; karma — činností; vipāka-jam — získaný jako výsledek; kāma-sukha — smyslového požitku; lavam — zlomek; jaihvya — požitek jazyka; aupasthya — sexuální požitek; ādi — počínaje; vicinvantam — neustále myslí na; mithunī-bhūya — sex; tat — na jeho manželku; abhiniveśita — neustále upřená; manasam — jehož mysl; ṣaṭ-aṅghri — čmeláků; gaṇa — rojů; sāma — jemný; gīta — zpěv; vat — jako; ati — velice; manohara — přitažlivý; vanitā-ādi — počínaje manželkou; jana — lidí; ālāpeṣu — k hovorům; atitarām — přehnaně; ati — příliš; pralobhita — přitahovaný; karṇam — jehož sluch; agre — vpředu; vṛka-yūtha — skupina tygrů; vat — jako; ātmanaḥ — jeho; āyuḥ — délka života; harataḥ — ukrajovaná; ahaḥ-rātrān — dny a noci; tān — ty všechny; kāla-lava-viśeṣān — okamžiky; avigaṇayya — bez ohledu na; gṛheṣu — v rodinném životě; viharantam — užívá si; pṛṣṭhataḥ — zezadu; eva — jistě; parokṣam — neviděný; anupravṛttaḥ — jde v patách; lubdhakaḥ — lovec; kṛta-antaḥ — vládce smrti; antaḥ — v srdci; śareṇa — šípem; yam — jehož; iha — v tomto světě; parāvidhyati — zasáhne; tam — ten; imam — toto; ātmānam — ty; aho rājan — ó králi; bhinna-hṛdayam — jehož srdce je probodnuté; draṣṭum — vidět; arhasi — měl bys; iti — takto.

Překlad

Můj milý králi, žena, která je zpočátku velice přitažlivá, ale nakonec působí velké potíže, je stejná jako květina, která nás zpočátku také přitahuje, ale nakonec je nevábná. Živá bytost se se ženou zaplétá do chtivých tužeb a užívá si sexu, stejně jako vychutnáváme vůni květu. Takto člověk tráví svůj rodinný život uspokojováním smyslů, od jazyka až po genitálie, a myslí si, že je velice šťastný. Spojený se svou manželkou, zůstává neustále pohroužen do takových myšlenek. Velice rád poslouchá hovory své ženy a dětí, které jsou jako sladký bzukot čmeláků létajících z květu na květ a sbírajících med. Zapomíná, že před ním je čas, který mu s plynoucími dny a nocemi ukrajuje z délky života. Nevidí, jak se jeho život postupně krátí, a nestará se ani o vládce smrti, který se ho snaží zabít zezadu. Jen se to pokus pochopit. Jsi v povážlivém postavení a nebezpečí ti hrozí ze všech stran.

Význam

Materialistický život znamená, že člověk zapomíná na své přirozené postavení věčného služebníka Kṛṣṇy, a toto zapomenutí je zvláště silné v gṛhastha-āśramu. Mladý muž přijímá mladou manželku, která je zpočátku velice krásná, ale potom porodí mnoho dětí, je čím dál starší a začne od svého manžela vyžadovat mnoho věcí pro udržování celé rodiny. Témuž muži, který ji přijal, když byla mladá, se jeho manželka začne protivit. Gṛhastha-āśram člověka přitahuje pouze ze dvou důvodů—žena vaří chutná jídla pro uspokojení manželova jazyka a v noci mu dává sexuální potěšení. Ten, kdo je připoutaný ke gṛhastha-āśramu, neustále myslí na tyto dvě věci — chutné jídlo a sexuální požitek. Přitahují ho hovory manželky, kterých si užívá jako rodinného osvěžení, a také hovory dětí. Zapomíná tak, že jednoho dne bude muset zemřít a že chce-li dostat vhodné tělo, musí se na příští život připravit.

Jelen v květinové zahradě je přirovnání, kterým velký mudrc Nārada krále upozornil, že je takovým prostředím sveden. Každý je v zajetí svůdného rodinného života. Živá bytost zapomíná, že se musí vrátit domů, zpátky k Bohu, a zaplétá se do rodinných starostí. Prahlāda Mahārāja proto naznačoval: hitvātma-pātaṁ gṛham andha-kūpaṁ vanaṁ gato yad dharim āśrayeta. Rodinný život je považován za zapomenutou studnu (andha-kūpam), do které člověk spadne a zemře v ní, aniž by mu někdo pomohl. Prahlāda Mahārāja doporučuje, že dokud je člověk při smyslech a dostatečně silný, má opustit gṛhastha-āśram, odejít do vṛndāvanského lesa a přijmout útočiště u lotosových nohou Pána. Ve védské civilizaci má muž v určitém věku (v padesáti letech) zanechat rodinného života, přijmout stav vānaprastha a nakonec zůstat sám jako sannyāsī. To je předepsaná metoda védské civilizace, zvaná varṇāśrama-dharma. Když člověk poté, co si užíval rodinného života, přijme sannyās, potěší Nejvyššího Pána Viṣṇua.

Je nutné pochopit své postavení v rodinném či světském životě — tomu se říká inteligence. Člověk by neměl zůstávat neustále v pasti rodinného života, aby ve společnosti manželky uspokojoval svůj jazyk a genitálie, neboť tímto způsobem jen marní svůj život. Ve védské civilizaci je povinností vzdát se v určitém stádiu rodiny — třeba i násilím, je-li to nutné. Takzvaní stoupenci védského života bohužel neopouštějí své rodiny ani na konci života, dokud je k tomu nedonutí smrt. Celý společenský systém by měl být důkladně přeorganizován a společnost by se měla navrátit k védským zásadám, tedy ke čtyřem varṇám a čtyřem āśramům.

4.29.55

Verš

sa tvaṁ vicakṣya mṛga-ceṣṭitam ātmano ’ntaś
cittaṁ niyaccha hṛdi karṇa-dhunīṁ ca citte
jahy aṅganāśramam asattama-yūtha-gāthaṁ
prīṇīhi haṁsa-śaraṇaṁ virama krameṇa

Synonyma

saḥ — právě ta osoba; tvam — ty; vicakṣya — zvaž; mṛga-ceṣṭitam — činnosti jelena; ātmanaḥ — vlastního já; antaḥ — uvnitř; cittam — vědomí; niyaccha — upři; hṛdi — v srdci; karṇa-dhunīm — přijetí sluchem; ca — a; citte — pro vědomí; jahi — vzdej se; aṅganā-āśramam — rodinného života; asat-tama — hrozný; yūtha-gātham — plný příběhů muže a ženy; prīṇīhi — jen přijmi; haṁsa-śaraṇam — útočiště osvobozených duší; virama — odpoutej se; krameṇa — postupně.

Překlad

Můj milý králi, pokus se pochopit alegorické postavení jelena. Buď si plně vědom svého vlastního já a zřekni se požitku z naslouchání o cestě na nebeské planety, dostupné vykonáváním plodonosných činností. Zanech rodinného života, který je plný sexu a příběhů s tím souvisejících, a prostřednictvím milosti osvobozených duší přijmi útočiště u Nejvyšší Osobnosti Božství. Odpoutej se tak, prosím, od hmotné existence.

Význam

Śrīla Narottama dāsa Ṭhākura zpívá v jedné ze svých písní:

karma-kāṇḍa, jñāna-kāṇḍa,

kevala viṣera bhāṇḍa,
amṛta baliyā yebā khāya
nānā yoni sadā phire,

kadarya bhakṣaṇa kare,
tāra janma adhaḥ-pāte yāya

“Plodonosné činnosti a mentální spekulace nejsou nic jiného než číše jedu. Každý, kdo z nich pije, protože je považuje za nektar, musí život za životem zápolit v různých druzích těl. Taková osoba pojídá všechno možné a je zatracena kvůli svému takzvanému smyslovému požitku.”

Lidé jsou obvykle okouzleni plody světských činností a mentální spekulace. Většinou se touží dostat na nebeské planety, splynout s Brahmanem nebo setrvávat v rodinném kruhu a vychutnávat požitky jazyka a genitálií. Velký mudrc Nārada krále Barhiṣmāna jasně nabádá, aby nezůstával po celý život v gṛhastha-āśramu. Být v gṛhastha-āśramu znamená být pod vládou své manželky. Toho všeho se člověk musí vzdát a přejít do āśramu paramahaṁsy, to znamená odevzdat se duchovnímu mistrovi. Paramahaṁsa-āśram je āśram Nejvyšší Osobnosti Božství, Pána, u Něhož přijal útočiště duchovní mistr. Příznaky pravého duchovního mistra jsou uvedeny ve Śrīmad-Bhāgavatamu (11.3.21):

tasmād guruṁ prapadyeta
jijñāsuḥ śreya uttamam
śābde pare ca niṣṇātaṁ
brahmaṇy upaśamāśrayam

“Každý, kdo má vážný zájem dosáhnout skutečného štěstí, musí vyhledat pravého duchovního mistra a přijmout u něho útočiště prostřednictvím zasvěcení. Kvalifikací duchovního mistra je, že na základě úvah a diskusí zrealizoval závěry písem a je schopen o nich přesvědčit ostatní. Takové velké osobnosti, které daly stranou všechny hmotné ohledy a zcela se odevzdaly Bohu, je třeba přijímat jako pravé duchovní mistry.”

Paramahaṁsa je ten, kdo přijal útočiště u Parabrahmanu, Nejvyšší Osobnosti Božství. Člověk, který se odevzdá duchovnímu mistru — paramahaṁsovi, se prostřednictvím jeho pokynů a výchovy postupně odpoutá od světského života a nakonec se vrátí domů, zpátky k Bohu. Zvláštní pozornost si zaslouží výraz aṅganāśramam asattama-yūtha-gātham. Celý svět je v zajetí māyi, protože mu vládne žena. Muže ovládá nejen jeho manželka, ale také rozmanitá literatura o sexu. To je příčina jeho zajetí v hmotném světě. Této hrozné společnosti se nikdo nedokáže vzdát vlastním úsilím, ale pokud se člověk uchýlí pod ochranu pravého duchovního mistra, který je paramahaṁsa, postupně dosáhne úrovně duchovního života.

Příjemná slova Ved, která člověka inspirují k dosažení nebeských planet nebo splynutí s Nejvyšším, jsou určena pro méně inteligentní lidi, jež Bhagavad-gītā označuje výrazem māyayāpahṛta-jñānāḥ (“ti, které iluzorní energie připravila o poznání”). Skutečné poznání znamená uvědomovat si utrpení hmotného života. Měli bychom se odevzdat pravé osvobozené duši, duchovnímu mistrovi, postupně dosáhnout duchovní úrovně, a tak se odpoutat od hmotného světa. Haṁsa-śaraṇam podle Śrīly Viśvanātha Cakravartīho Ṭhākura označuje chýši, ve které žijí světci. Světec obvykle žije na odlehlém místě v lese nebo ve skromné chýši. Musíme však vzít v úvahu, že časy se mění. Pro světce samotného může být výhodné jít do lesa a žít v chýši, ale je-li kazatelem, a zvláště v západních zemích, musí k sobě zvát mnoho různých lidí, kteří jsou zvyklí žít v pohodlných bytech. V tomto věku tedy světec musí vytvářet vhodné podmínky pro přijímání hostů, aby je zaujal poselstvím vědomí Kṛṣṇy. Śrīla Bhaktisiddhānta Sarasvatī Ṭhākura zřejmě jako první zavedl, že světci mohou používat automobily a žít v honosných budovách, aby vzbudili zájem veřejnosti ve velkých městech. Základním pravidlem je nutnost společnosti světce. V tomto věku lidé nechodí hledat světce do lesa, a proto musí mudrci a světci přicházet do velkoměst a zajišťovat podmínky, aby mohli přijímat lidi, kteří jsou zvyklí na moderní vymoženosti hmotného života. Postupně se tito lidé naučí, že honosné budovy a pohodlné byty nejsou zdaleka nezbytné. Skutečnou nezbytností je osvobodit se z hmotného otroctví jakýmkoliv možným způsobem. Podle pokynů Śrīly Rūpy Gosvāmīho:

anāsaktasya viṣayān
yathārham upayuñjataḥ
nirbandhaḥ kṛṣṇa-sambandhe
yuktaṁ vairāgyam ucyate

“Nelpí-li člověk na ničem, ale zároveň přijímá vše ve vztahu ke Kṛṣṇovi, je správně umístěn nad vlastnickými pocity.” (Bhakti-rasāmṛta-sindhu 1.2.255)

Na hmotném bohatství se nemá lpět, ale lze ho použít na podporu šíření hnutí pro vědomí Kṛṣṇy. Jinými slovy, hmotné bohatství je možné přijmout v rámci odříkání. Tomu se říká yukta-vairāgya.

4.29.56

Verš

rājovāca
śrutam anvīkṣitaṁ brahman
bhagavān yad abhāṣata
naitaj jānanty upādhyāyāḥ
kiṁ na brūyur vidur yadi

Synonyma

rājā uvāca — král řekl; śrutam — vyslechl jsem; anvīkṣitam — zvážil jsem; brahman — ó brāhmaṇo; bhagavān — nejmocnější; yat — co; abhāṣata — řekl jsi; na — ne; etat — toto; jānanti — vědí; upādhyāyāḥ — učitelé plodonosných činností; kim — proč; na brūyuḥ — neučili; viduḥ — chápali; yadi — kdyby.

Překlad

Král odpověděl: Drahý brāhmaṇo, vše, co jsi řekl, jsem vyslechl s napjatou pozorností a po zralé úvaze jsem došel k závěru, že ācāryové (učitelé), kteří mě zaměstnali plodonosnými činnostmi, neznali toto důvěrné poznání. Proč by mi ho jinak nevysvětlili?

Význam

Takzvaní učitelé a vůdci materialistické společnosti ve skutečnosti neznají pravý cíl života. Bhagavad-gītā je popisuje slovy māyayāpahṛta-jñānāḥ. Vypadají jako velcí učenci, ale přitom o své poznání přišli vlivem iluzorní energie. Skutečné poznání znamená nalézt Kṛṣṇu. Vedaiś ca sarvair aham eva vedyaḥ. Veškeré védské poznání má člověku pomoci nalézt Kṛṣṇu, protože Kṛṣṇa je původ všeho. Janmādy asya yataḥ. V Bhagavad-gītě (10.2) Kṛṣṇa říká: aham ādir hi devānāṁ — “Jsem zdrojem polobohů.” Kṛṣṇa je tedy původem a počátkem všech polobohů, včetně Pána Brahmy, Pána Śivy a ostatních. Védské obřady mají za cíl uspokojit různé polobohy, a dokud člověk není dostatečně pokročilý, nepochopí, že původní osobností je Śrī Kṛṣṇa. Govindam ādi-puruṣaṁ tam ahaṁ bhajāmi. Král Barhiṣmān po vyslechnutí Nāradových pokynů přišel k rozumu. Skutečným cílem života je dosáhnout oddané služby Nejvyšší Osobnosti Božství. Král se proto rozhodl, že již nebude poslouchat takzvané kněze, kteří své stoupence pouze nabádají k vykonávání různých obřadů, aniž by jim dali praktické poučení o cíli života. Kostely, chrámy a mešity po celém světě v současné době nikoho nepřitahují, protože pošetilí kněží nedokáží své stoupence povznést na úroveň poznání. Jelikož sami neznají skutečný cíl života, udržují své sbory v nevědomosti. Vzdělaní lidé se proto o náboženské obřady přestali zajímat. Zároveň však nemají možnost získat prospěch ze skutečného poznání. Toto hnutí pro vědomí Kṛṣṇy je tedy velice důležité pro osvícení lidí všech kategorií. Každý by měl tohoto hnutí využít a po vzoru Mahārāje Barhiṣmāna skončit se stereotypními obřadními činnostmi, které jsou vykonávány ve jménu mnoha náboženství. Šest Gosvāmīch se již od počátku lišilo od třídy kněží, kteří se věnovali pouze obřadům. Śrīla Sanātana Gosvāmī také pro duchovní vedení vaiṣṇavů sestavil dílo nazvané Hari-bhakti-vilāsa. Vaiṣṇavové se nestarají o bezduché činnosti kněží, ale rozvíjejí plné vědomí Kṛṣṇy a dosahují dokonalosti ještě v tomto životě. To je popsáno v minulém verši jako paramahaṁsa-śaraṇam — přijmout útočiště u paramahaṁsy, osvobozené duše, a dosáhnout úspěchu v současném životě.

4.29.57

Verš

saṁśayo ’tra tu me vipra
sañchinnas tat-kṛto mahān
ṛṣayo ’pi hi muhyanti
yatra nendriya-vṛttayaḥ

Synonyma

saṁśayaḥ — pochybnost; atra — zde; tu — ale; me — má; vipra — ó brāhmaṇo; sañchinnaḥ — vyjasněná; tat-kṛtaḥ — tím učiněno; mahān — veliká; ṛṣayaḥ — velcí mudrci; api — dokonce i; hi — jistě; muhyanti — jsou zmateni; yatra — kde; na — ne; indriya — smyslů; vṛttayaḥ — činnosti.

Překlad

Milý brāhmaṇo, tvé pokyny si protiřečí s pokyny mých duchovních učitelů, kteří mě nabádali k plodonosným činnostem. Nyní jsem porozuměl rozdílu mezi oddanou službou, poznáním a odříkáním. Měl jsem o těchto věcech určité pochyby, ale tys je všechny milostivě rozptýlil. Teď chápu, jak jsou i velcí mudrci zmateni nad otázkou skutečného smyslu života. Samozřejmě, že se nejedná o uspokojování smyslů.

Význam

Král Barhiṣmān vykonával různé oběti pro dosažení nebeských planet. Lidé jsou takovými činnostmi obvykle přitahováni, a jak potvrzuje Śrī Caitanya Mahāprabhu, je velice vzácné, když někoho přitahuje oddaná služba. Oddanou službu začne rozvíjet jedině ten, kdo má velké štěstí. Dokonce i takzvaní znalci Ved jsou oddanou službou zmateni. Většinou je přitahují obřady, které slouží k uspokojování smyslů. V oddané službě ovšem žádné uspokojování smyslů neexistuje; je zde pouze transcendentální láskyplná služba Pánu. Takzvaným kněžím, kteří se věnují smyslovému požitku, se proto oddaná služba příliš nelíbí. Brāhmaṇové, kněží, se stavějí proti tomuto hnutí pro vědomí Kṛṣṇy již od doby, kdy ho Pán Caitanya Mahāprabhu započal. Když Caitanya Mahāprabhu založil toto hnutí, kněží si šli stěžovat Kazimu, správci muslimské vlády, a Caitanya Mahāprabhu musel v odpověď na nátlak takzvaných stoupenců védských zásad vést hnutí občanské neposlušnosti. Tito takzvaní stoupenci Ved se označují jako karma-jaḍa-smārtové neboli kněží, kteří se zabývají vykonáváním obřadů. Zde je řečeno, že tito lidé jsou zmateni (ṛṣayo 'pi hi muhyanti). Abychom se osvobodili z vlivu karma-jaḍa-smārtů, musíme se přísně držet pokynů Nejvyšší Osobnosti Božství.

sarva-dharmān parityajya
mām ekaṁ śaraṇaṁ vraja
ahaṁ tvāṁ sarva-pāpebhyo
mokṣayiṣyāmi mā śucaḥ

“Zanech všech druhů náboženství a jen se Mi odevzdej. Já tě oprostím od všech následků za hříšná jednání. Neboj se.” (Bg. 18.66)

4.29.58

Verš

karmāṇy ārabhate yena
pumān iha vihāya tam
amutrānyena dehena
juṣṭāni sa yad aśnute

Synonyma

karmāṇi — plodonosné činnosti; ārabhate — začíná vykonávat; yena — jimiž; pumān — živá bytost; iha — v tomto životě; vihāya — zanechá; tam — to; amutra — v příštím životě; anyena — dalším; dehena — tělem; juṣṭāni — výsledky; saḥ — ona; yat — toho; aśnute — užívá si.

Překlad

Živá bytost si v příštím životě bude užívat výsledků všeho, co dělá v tomto životě.

Význam

Lidé obvykle nevědí, jak je jedno tělo spojené s dalším tělem. Jak je možné, že výsledky činností, které člověk vykonal v tomto těle, mu přinášejí utrpení nebo požitek ještě v dalším těle v příštím životě? To je otázka, na kterou chce král slyšet od Nārady Muniho odpověď. Jak by mohla živá bytost v tomto životě mít lidské tělo a v příštím životě ho nemít? Ani velcí filozofové a vědci nedovedou objasnit přenos karmy z jednoho těla do druhého. Jak víme ze zkušenosti, každá individuální duše má své individuální tělo, a činnosti a zážitky jedné osoby nebo jednoho těla si nevychutnává a netrpí jimi jiné tělo nebo jiná osoba. Otázkou je, jak dochází k tomu, že živá bytost prožívá utrpení nebo požitek za činnosti jednoho těla v příštím těle.

4.29.59

Verš

iti veda-vidāṁ vādaḥ
śrūyate tatra tatra ha
karma yat kriyate proktaṁ
parokṣaṁ na prakāśate

Synonyma

iti — takto; veda-vidām — těch, kdo znají závěry Ved; vādaḥ — tvrzení; śrūyate — je možné slyšet; tatra tatra — tu a tam; ha — jistě; karma — činnost; yat — která; kriyate — je vykonána; proktam — jak bylo řečeno; parokṣam — neznámá; na prakāśate — není přímo projevená.

Překlad

Zkušení znalci závěrů Ved tvrdí, že živá bytost si užívá nebo trpí za své minulé činnosti. V praxi ale vidíme, že tělo, které v minulém životě vykonávalo danou činnost, již zaniklo. Jak je tedy možné zakoušet příjemné či nepříjemné reakce za tuto činnost v jiném těle?

Význam

Ateisté chtějí důkaz pro výsledky svých minulých činností. Ptají se: “Co dokazuje, že mé utrpení a požitek jsou výsledky mé minulé karmy?” Nemají ani ponětí o tom, jak jemnohmotné tělo přenáší výsledky činů jejich současného těla do dalšího hrubohmotného těla, které získají. Hrubá podoba současného těla může zaniknout, ale jemné tělo nezaniká — přenáší duši do dalšího hrubého těla. Hrubé tělo závisí na jemném těle, a proto příští hrubé tělo prožívá utrpení a požitek podle stavu jemného těla. Jemné tělo přenáší duši až do té doby, dokud se duše neosvobodí z hrubohmotného otroctví.

4.29.60

Verš

nārada uvāca
yenaivārabhate karma
tenaivāmutra tat pumān
bhuṅkte hy avyavadhānena
liṅgena manasā svayam

Synonyma

nāradaḥ uvāca — Nārada pravil; yena — čím; eva — jistě; ārabhate — začíná; karma — plodonosné činnosti; tena — tím tělem; eva — jistě; amutra — v příštím životě; tat — to; pumān — živá bytost; bhuṅkte — užívá si; hi — protože; avyavadhānena — beze změny; liṅgena — jemným tělem; manasā — myslí; svayam — osobně.

Překlad

Velký mudrc Nārada pokračoval: V současném životě jedná živá bytost v hrubém těle, které je přinucené jednat na popud jemného těla, skládajícího se z mysli, inteligence a ega. Poté, co hrubé tělo zanikne, jemné tělo zůstává, aby si i nadále užívalo či trpělo. Nic se tedy nemění.

Význam

Živá bytost má dva druhy těla — jemné a hrubé. Užívá si ve skutečnosti prostřednictvím jemného těla, které se skládá z mysli, inteligence a ega. Hrubé tělo je vnějším obalem, který jedná jako nástroj. Když je hrubé tělo zničeno (neboli když zemře), jeho kořen — mysl, inteligence a ego — zůstává a vytváří další hrubé tělo. I když se hrubá těla zjevně mění, jejich skutečný kořen — jemné tělo z mysli, inteligence a ega — se zachovává. Zbožné či bezbožné činnosti jemného těla vytvářejí pro živou bytost další situaci, aby si užívala či trpěla v příštím hrubém těle. Tímto způsobem jemné tělo zůstává, zatímco hrubá těla se mění jedno za druhým.

Moderní vědci a filozofové jsou příliš velcí materialisté, které iluzorní energie připravila o poznání, a proto nedokáží vysvětlit, jak se hrubé tělo mění. Materialistický filozof Darwin se snažil zkoumat změny hrubého těla, ale nevěděl nic o jemném těle ani o duši, a proto nemohl jasně vysvětlit, jak probíhá evoluce. Živá bytost může měnit hrubé tělo, ale jedná v jemném těle. Lidé nechápou činnosti jemného těla, a tím pádem jsou zmateni, jak může jedno hrubé tělo ovlivňovat druhé. Činnosti jemného těla také řídí Nadduše, jak uvádí Bhagavad-gītā (15.15):

sarvasya cāhaṁ hṛdi sanniviṣṭo
mattaḥ smṛtir jñānam apohanaṁ ca

“Sídlím v srdci každého a ode Mne pocházejí vzpomínky, poznání i zapomnění.”

Díky soustavnému vedení Nejvyšší Osobnosti Božství v podobě Nadduše individuální duše vždy ví, jak má jednat podle reakcí své minulé karmy, neboť jí to Nadduše připomíná. Proto i když dochází k viditelným změnám hrubého těla, jednotlivé životy individuální duše na sebe navazují.

4.29.61

Verš

śayānam imam utsṛjya
śvasantaṁ puruṣo yathā
karmātmany āhitaṁ bhuṅkte
tādṛśenetareṇa vā

Synonyma

śayānam — když leží na posteli; imam — toto tělo; utsṛjya — poté, co zanechá; śvasantam — dýchání; puruṣaḥ — živá bytost; yathā — jako; karma — činnost; ātmani — v mysli; āhitam — vykonaná; bhuṅkte — užívá si; tādṛśena — podobným tělem; itareṇa — jiným tělem; vā — nebo.

Překlad

Během snění opouští živá bytost své žijící tělo a prostřednictvím činností své mysli a inteligence jedná v jiném těle, buď jako bůh, nebo jako pes. Poté, co odejde ze současného hrubého těla, vstoupí do těla zvířete nebo poloboha na této či jiné planetě. Tímto způsobem si užívá výsledků činností ze svého minulého života.

Význam

Přestože příčinou neštěstí a štěstí je mysl, inteligence a ego, hrubé tělo je stále zapotřebí jako nástroj požitku. Hrubé tělo se může měnit, ale jemné tělo jedná neustále. Pokud živá bytost nedostane další hrubé tělo, bude muset žít v jemném těle neboli těle ducha. Duchem se stává ten, kdo jedná pouze v jemném těle bez pomoci hrubého. V tomto verši je řečeno: śayānam imam utsṛjya śvasantam. Hrubé tělo může ulehnout na postel k odpočinku, a přestože jeho orgány fungují, živá bytost ho může opustit, vstoupit do snu a opět se vrátit. Po návratu do těla na svůj sen zapomene. Stejně tak když živá bytost přijme jiné hrubé tělo, zapomene na to, které má v současnosti. Z toho plyne, že jemné tělo — mysl, inteligence a ego — vytváří atmosféru tužeb a cílů, kterých si živá bytost užívá na jemné úrovni. Živá bytost je stále v jemném těle, i když se hrubé tělo navenek mění, a bez ohledu na to, že žije na různých planetách. Všechny činnosti, které vykonává v jemném těle, se označují jako iluzorní, protože nejsou trvalé. Osvobození znamená dostat se ze zajetí jemného těla. Osvobození z hrubého těla znamená pouze převtělení duše z jednoho hrubého těla do druhého. Když je naše mysl vzdělaná ve vědomí Kṛṣṇy, ve vyšším vědomí v kvalitě dobra, dostaneme se buď na vyšší, nebeské planety, nebo do duchovního světa, na vaikuṇṭhské planety. Musíme tedy změnit své vědomí rozvíjením poznání podle védských pokynů, přijatých od Nejvyšší Osobnosti Božství prostřednictvím učednické posloupnosti. Připravíme-li své jemné tělo v tomto životě tím, že budeme neustále myslet na Kṛṣṇu, přemístíme se po opuštění hrubého těla na Kṛṣṇaloku. To potvrzuje Nejvyšší Osobnost Božství.

janma karma ca me divyam
evaṁ yo vetti tattvataḥ
tyaktvā dehaṁ punar janma
naiti mām eti so 'rjuna

“Ten, kdo zná transcendentální povahu Mého zjevení a Mých činností, se po opuštění těla nezrodí znovu v tomto hmotném světě, ale dosáhne Mého věčného sídla, ó Arjuno.” (Bg. 4.9)

Změna hrubého těla tedy není příliš důležitá; důležitá je změna jemného těla. Hnutí pro vědomí Kṛṣṇy vzdělává lidi, aby jejich jemné tělo získalo osvícení. Dokonalým příkladem je v této souvislosti Ambarīṣa Mahārāja, který neustále upíral svoji mysl na lotosové nohy Pána Kṛṣṇy. Sa vai manaḥ kṛṣṇa-padāravindayoḥ. Stejně tak i my bychom měli v tomto životě soustředit svoji mysl na lotosové nohy Kṛṣṇy, který je přítomný ve Své podobě arcā-vigraha, inkarnaci Božstva v chrámu, a měli bychom Ho neustále uctívat. Zaměstnáme-li svoji řeč popisováním činností Pána a své uši nasloucháním o Jeho zábavách a budeme-li dodržovat usměrňující zásady, abychom uchovali svoji mysl čistou pro rozvoj vědomí Kṛṣṇy, jistě dospějeme na duchovní úroveň. V takovém případě již nebudou mysl, inteligence a ego v hodině smrti hmotně znečištěné. Živá bytost je zde a mysl, inteligence a ego jsou také zde. Když jsou mysl, inteligence a ego očištěné, všechny činné smysly živé bytosti se stávají duchovními, a živá bytost tak dosahuje své podoby sac-cid-ānanda. Nejvyšší Pán je vždy ve Své podobě sac-cid-ānanda, ale živá bytost, přestože je nedílnou částí Pána, se hmotně znečistí, když si přeje sestoupit do hmotného světa za hmotným požitkem. Předpis pro návrat domů, zpátky k Bohu, dává Samotný Pán v Bhagavad-gītě (9.34):

man-manā bhava mad-bhakto
mad-yājī māṁ namaskuru
mām evaiṣyasi yuktvaivam
ātmānaṁ mat-parāyaṇaḥ

“Vždy na Mě mysli a staň se Mým oddaným. Uctívej Mě a klaň se Mi. Takto do Mě budeš plně pohroužen a jistě ke Mně dojdeš.”

4.29.62

Verš

mamaite manasā yad yad
asāv aham iti bruvan
gṛhṇīyāt tat pumān rāddhaṁ
karma yena punar bhavaḥ

Synonyma

mama — mysl; ete — to vše; manasā — myslí; yat yat — cokoliv; asau — to; aham — já (jsem); iti — takto; bruvan — přijímá; gṛhṇīyāt — bere s sebou; tat — to; pumān — živá bytost; rāddham — přivedená k dokonalosti; karma — činnost; yena — prostřednictvím které; punaḥ — znovu; bhavaḥ — hmotná existence.

Překlad

Živá bytost jedná v tělesném pojetí a myslí si: “Jsem to či ono. To je má povinnost, a proto to udělám.” To vše jsou jen mentální dojmy a všechny tyto činnosti jsou dočasné, nicméně milostí Nejvyšší Osobností Božství dostává živá bytost možnost všechny své mentální výmysly naplnit. Proto získává další tělo.

Význam

Dokud je člověk pohroužen v tělesném pojetí, jedná na tělesné úrovni. To není tak těžké pochopit. Vidíme, že každý národ na světě se snaží překonat všechny ostatní národy a každý člověk se snaží předčít svého bližního. Všechny tyto činnosti probíhají ve jménu rozvoje civilizace. Každý má mnoho plánů, jak zajistit svému tělu pohodlí, a ty si i po zničení hrubého těla přenáší dál v jemném těle. Není pravda, že po zničení hrubého těla je s živou bytostí konec. Mnoho velkých filozofů a učitelů v tomto světě má dojem, že po zničení těla vše končí, ale tak tomu není. Nārada Muni v tomto verši říká, že po smrti si každý bere své plány s sebou (gṛhṇīyāt), a aby je mohl vykonat, dostává další tělo. Tomu se říká punar bhavaḥ. Po zániku hrubého těla se plánů ujme mysl a živá bytost dostává milostí Pána příležitost uskutečnit je v příštím životě. To je zákon karmy. Dokud je mysl pohroužená v zákonech karmy, živá bytost musí přijmout v dalším životě určité tělo.

Karma je souhrn plodonosných činností vykonávaných za účelem vytvoření příjemné či nepříjemné situace pro toto tělo. Na vlastní oči jsme viděli, jak jeden umírající člověk žádal svého lékaře, aby mu dal ještě čtyři roky života na dokončení jeho plánů. To znamená, že když umíral, myslel na své plány. Po zániku hrubého těla si nepochybně nesl své plány s sebou v jemném těle, složeném z mysli, inteligence a ega. Dostal proto další příležitost milostí Nadduše, Nejvyššího Pána, který je neustále v srdci.

sarvasya cāhaṁ hṛdi sanniviṣṭo
mattaḥ smṛtir jñānam apohanaṁ ca

V příštím zrození dostává živá bytost paměť od Nadduše a začíná uskutečňovat své plány, které si vytvořila v minulém životě. Bhagavad-gītā to vysvětluje ještě v dalším verši:

īśvaraḥ sarva-bhūtānāṁ
hṛd-deśe 'rjuna tiṣṭhati
bhrāmayan sarva-bhūtāni
yantrārūḍhāni māyayā

“Nejvyšší Pán sídlí v srdci každého, ó Arjuno, a řídí putování všech živých bytostí, které jsou usazené jakoby na stroji vytvořeném z hmotné energie.” (Bg. 18.61) Živá bytost sedí na vozidle, které jí dala hmotná příroda, a podle toho, co jí připomíná Nadduše v srdci, namáhavě cestuje po celém vesmíru, aby uskutečnila své plány. Myslí si: “Jsem brāhmaṇa,” “Jsem kṣatriya,” “Jsem Američan,” “Jsem Ind,” a podobně. Všechna tato označení mají stejný základ. Nemá význam chtít se stát brāhmaṇou namísto Američanem nebo Američanem namísto černochem. To vše jsou pouze tělesná pojetí v rámci kvalit hmotné přírody.

4.29.63

Verš

yathānumīyate cittam
ubhayair indriyehitaiḥ
evaṁ prāg-dehajaṁ karma
lakṣyate citta-vṛttibhiḥ

Synonyma

yathā — jako; anumīyate — lze si představit; cittam — vědomí nebo mentální stav; ubhayaiḥ — obou; indriya — smyslů; īhitaiḥ — podle činností; evam — podobně; prāk — minulé; dehajam — vykonávané tělem; karma — činnosti; lakṣyate — lze vidět; citta — vědomí; vṛttibhiḥ — podle zaměstnání.

Překlad

Stav mysli či vědomí živé bytosti můžeme pochopit podle činností dvou druhů smyslů — poznávacích a činných. Stejně tak můžeme podle mentálního stavu či vědomí určité osoby pochopit její postavení v minulém životě.

Význam

Jedno anglické přísloví říká, že obličej je zrcadlem mysli. Pokud se člověk hněvá, hněv se mu okamžitě objeví ve tváři. Podobně se v činnostech hrubého těla odrážejí i další mentální stavy. Činnosti hrubého těla jsou tedy reakcemi mentálního stavu. Činnostmi mysli je myšlení, cítění a chtění. Volní část mysli se projevuje činnostmi těla. Z toho vyplývá, že z činností těla a smyslů můžeme pochopit stav mysli. Ten ovlivňují minulé činnosti v minulém těle. Jakmile se mysl spojí s určitým smyslem, okamžitě se projeví určitým způsobem. Když je mysl plná hněvu, jazyk kleje; když se hněv mysli projeví prostřednictvím ruky, nastává boj, a když se projeví prostřednictvím nohy, člověk kope. Je mnoho způsobů, jak různé smysly vyjadřují jemné činnosti mysli. I mysl oddaného ve vědomí Kṛṣṇy jedná podobným způsobem. Jazyk zpívá Hare Kṛṣṇa mahā-mantru, ruce jsou zdvižené v extázi a nohy tančí ve vědomí Kṛṣṇy. Tyto příznaky se odborně nazývají aṣṭa-sāttvika-vikāra. Sāttvika-vikāra je přeměna mentálního stavu v kvalitě dobra nebo někdy transcendentální extáze.

4.29.64

Verš

nānubhūtaṁ kva cānena
dehenādṛṣṭam aśrutam
kadācid upalabhyeta
yad rūpaṁ yādṛg ātmani

Synonyma

na — nikdy; anubhūtam — prožité; kva — kdykoliv; ca — také; anena dehena — tímto tělem; adṛṣṭam — nikdy neviděné; aśrutam — nikdy neslyšené; kadācit — někdy; upalabhyeta — můžeme zažít; yat — která; rūpam — podoba; yādṛk — jakéhokoliv druhu; ātmani — v mysli.

Překlad

Někdy znenadání prožíváme něco, co jsme nikdy v současném těle nezažili, neviděli ani neslyšeli. Někdy takové věci vidíme zničehonic ve snu.

Význam

Ve snech někdy vidíme věci, které jsme v současném těle nikdy nezažili. Například se nám zdá, že létáme po nebi, přestože létat neumíme. Znamená to, že jsme létali po nebi někdy v minulém životě, ať už jako polobůh nebo kosmonaut. Ten dojem je uložený v zásobárně mysli a náhle se projeví. Je to jako kvašení hluboko pod vodou, které se někdy projeví na hladině v podobě bublin. Někdy se nám v noci zdá, že jsme přišli na neznámé místo, které jsme v tomto životě nikdy nenavštívili, ale to jen dokazuje, že jsme tam byli v minulém životě. Dojem nám zůstal v mysli a občas se projeví ve snu nebo v myšlenkách. Z toho je zřejmé, že mysl je skladištěm různých myšlenek a zážitků z našich minulých životů. Existuje tedy nepřetržitý řetězec jednoho života za druhým, který vede z minulých životů do současného a z tohoto života do budoucích. Dokazuje to i rčení, že člověk je rozený básník, rozený vědec nebo rozený oddaný. Budeme-li v tomto životě neustále myslet na Kṛṣṇu jako Mahārāja Ambarīṣa (sa vai manaḥ kṛṣṇa-padāravindayoḥ), budeme v okamžiku smrti nepochybně přemístěni do království Boha. A i kdyby náš pokus vyvinout vědomí Kṛṣṇy nebyl úspěšně dokončen, naše vědomí Kṛṣṇy bude pokračovat v příštím životě. To potvrzuje Bhagavad-gītā (6.41):

prāpya puṇya-kṛtāṁ lokān
uṣitvā śāśvatīḥ samāḥ
śucīnāṁ śrīmatāṁ gehe
yoga-bhraṣṭo 'bhijāyate

“Neúspěšný yogī se po mnoha letech požitku na planetách zbožných bytostí narodí v rodině počestných či zámožných lidí.”

Budeme-li přísně dodržovat zásady meditace o Kṛṣṇovi, v příštím životě budeme nepochybně přemístěni na Kṛṣṇaloku, Goloku Vṛndāvanu.

4.29.65

Verš

tenāsya tādṛśaṁ rājaḻ
liṅgino deha-sambhavam
śraddhatsvānanubhūto ’rtho
na manaḥ spraṣṭum arhati

Synonyma

tena — proto; asya — živé bytosti; tādṛśam — takový; rājan — ó králi; liṅginaḥ — která má jemný mentální obal; deha-sambhavam — vytvořený v minulém těle; śraddhatsva — přijmi to jako skutečnost; ananubhūtaḥ — neviděná; arthaḥ — věc; na — nikdy; manaḥ — v mysli; spraṣṭum — projevit; arhati — je schopna.

Překlad

Proto, můj milý králi, vyvíjí živá bytost, která má jemný mentální obal, různé druhy myšlenek a představ na základě svého minulého těla. Přijmi to ode mě jako jistou věc. Nic si nemůžeme vymyslet, aniž bychom to byli viděli v minulém těle.

Význam

kṛṣṇa-bahirmukha hañā bhoga-vāñchā kare
nikaṭa-stha māyā tāre jāpaṭiyā dhare

(Prema-vivarta)

Nejvyšší Osobnost Božství, Kṛṣṇa, je skutečný nejvyšší poživatel. Když Ho chce živá bytost napodobovat, dostává příležitost uspokojit svoji falešnou touhu panovat hmotné přírodě. To je počátek jejího poklesu. Dokud je v tomto hmotném světě, má jemné vozidlo v podobě mysli, kde se hromadí všemožné hmotné touhy. Tyto touhy se projevují v různých tělesných podobách. Śrīla Nārada Muni žádá krále, aby od něho tuto skutečnost přijal, protože Nārada je autorita. Závěrem toho je, že mysl je skladiště našich minulých tužeb a toto současné tělo máme jako jejich důsledek. Stejně tak vše, po čem toužíme v tomto těle, se projeví v budoucím těle. Mysl je tedy zdrojem různých druhů těl.

Je-li naše mysl očištěna vědomím Kṛṣṇy, v budoucnosti přirozeně dostaneme tělo, které je duchovní a plné vědomí Kṛṣṇy. Takové tělo je naše původní podoba, jak potvrdil Śrī Caitanya Mahāprabhu: jīvera ’svarūpa' haya — kṛṣṇera ’nitya-dāsa'. “Každá živá bytost je přirozeně věčným služebníkem Kṛṣṇy.” Toho, kdo oddaně slouží Pánu, je třeba považovat za duši, která je osvobozená již v tomto životě. To potvrzuje Śrīla Rūpa Gosvāmī:

īhā yasya harer dāsye
karmaṇā manasā girā
nikhilāsv apy avasthāsu
jīvan-muktaḥ sa ucyate

“Ten, kdo vykonává transcendentální službu Pánu tělem, myslí a slovy, má být považován za osvobozeného ve všech hmotných situacích.” (Bhakti-rasāmṛta-sindhu 1.2.187) Hnutí pro vědomí Kṛṣṇy je založené na tomto principu. Musíme učit lidi, aby byli neustále pohrouženi do služby Pánu, protože to je jejich přirozené postavení. Toho, kdo stále slouží Pánu, je třeba přijímat jako již osvobozeného. To potvrzuje také Bhagavad-gītā (14.26):

māṁ ca yo 'vyabhicāreṇa
bhakti-yogena sevate
sa guṇān samatītyaitān
brahma-bhūyāya kalpate

“Ten, kdo neustále vykonává duchovní činnosti čisté oddané služby, okamžitě překonává kvality hmotné přírody a dostává se na duchovní úroveň.” Oddaný je tedy nad třemi kvalitami hmotné přírody a je transcendentální dokonce i úrovni brāhmaṇy. Brāhmaṇa může být nakažen dvěma nižšími kvalitami — rajo-guṇou a tamo-guṇou. Čistý oddaný, který se zbavil všech hmotných tužeb prožívaných na mentální úrovni a oprostil se také od empirické filozofické spekulace a plodonosných činností, se vždy nachází nad hmotným podmíněním a je vždy osvobozený.

4.29.66

Verš

mana eva manuṣyasya
pūrva-rūpāṇi śaṁsati
bhaviṣyataś ca bhadraṁ te
tathaiva na bhaviṣyataḥ

Synonyma

manaḥ — mysl; eva — jistě; manuṣyasya — člověka; pūrva — minulé; rūpāṇi — podoby; śaṁsati — naznačuje; bhaviṣyataḥ — toho, kdo se narodí; ca — také; bhadram — vše nejlepší; te — tobě; tathā — takto; eva — jistě; na — ne; bhaviṣyataḥ — toho, kdo se narodí.

Překlad

Ó králi, nechť je ti osud příznivý! Mysl je příčinou určitého těla, které živá bytost získá podle toho, jakým způsobem je ve styku s hmotnou přírodou. Podle mentálního stavu živé bytosti můžeme pochopit, čím byla ve svém minulém životě a jaké tělo bude mít v budoucnosti. Mysl takto naznačuje minulá i budoucí těla.

Význam

Mysl je ukazatelem informací o minulém a budoucím životě. Je-li člověk oddaným Pána, rozvíjel ve svém minulém životě oddanou službu. Uvažuje-li naopak jako zločinec, byl ve svém minulém životě zločincem. Stejně tak můžeme podle stavu mysli poznat, co se stane v budoucím životě. V Bhagavad-gītě (14.18) je řečeno:

ūrdhvaṁ gacchanti sattva-sthā
madhye tiṣṭhanti rājasāḥ
jaghanya-guṇa-vṛtti-sthā
adho gacchanti tāmasāḥ

“Ti, kdo se nacházejí v kvalitě dobra, spějí k vyšším planetám; ti, kdo jsou v kvalitě vášně, obývají planety na úrovni Země, a ti, kdo jsou v kvalitě nevědomosti, klesají do pekelných světů.”

Pokud je člověk v kvalitě dobra, jeho mentální činnosti ho povýší na vyšší planetární systém. Má-li naopak nízkou mentalitu, jeho budoucí život bude velice odporný. Mentální stav živé bytosti naznačuje jak její minulé, tak i budoucí životy. Nārada Muni zde dává králi požehnání, aby po ničem netoužil a nevytvářel si plány na dosažení smyslového požitku. Král vykonával plodonosné obřady s nadějí na lepší život v budoucnosti a Nārada Muni chtěl, aby se zřekl všech mentálních výmyslů. Již dříve bylo vysvětleno, že všechna těla na nebeských i pekelných planetách pocházejí z mentálních výmyslů a utrpení i požitky hmotného života se odehrávají pouze na mentální úrovni. Dochází k nim na voze mysli (mano-ratha). Proto je řečeno:

yasyāsti bhaktir bhagavaty akiñcanā
sarvair guṇais tatra samāsate surāḥ
harāv abhaktasya kuto mahad-guṇā
mano-rathenāsati dhāvato bahiḥ

“Ten, kdo je neochvějně oddán Nejvyšší Osobnosti Božství, má všechny dobré vlastnosti polobohů. Neoddaný však má pouze hmotné kvalifikace, jejichž hodnota je velice malá, neboť takový člověk jedná na mentální úrovni a je jisté, že propadne kouzlu oslňující hmotné energie.” (Bhāg. 5.18.12)

Dokud se živá bytost nestane oddaným Pána neboli dokud nevyvine plné vědomí Kṛṣṇy, bude nepochybně jednat na mentální úrovni a procházet různými druhy těl. Všechny vlastnosti, které jsou z hmotného hlediska považovány za dobré, nemají ve skutečnosti žádnou hodnotu, protože nikoho nezachrání z koloběhu zrození a smrti. Z toho plyne, že člověk by neměl mít žádné mentální touhy. Anyābhilāṣitā-śūnyaṁ jñāna-karmādy-anāvṛtam — má být zcela oproštěn od hmotných tužeb, filozofické spekulace a plodonosných činností. Nejlepší, co může udělat, je s příznivým postojem přijmout transcendentální oddanou službu Pánu. To je nejvyšší dokonalost lidského života.

4.29.67

Verš

adṛṣṭam aśrutaṁ cātra
kvacin manasi dṛśyate
yathā tathānumantavyaṁ
deśa-kāla-kriyāśrayam

Synonyma

adṛṣṭam — nikdy neprožité; aśrutam — nikdy neslyšené; ca — a; atra — v tomto životě; kvacit — někdy; manasi — v mysli; dṛśyate — je možné vidět; yathā — jako; tathā — podle; anumantavyam — má být chápáno; deśa — místo; kāla — čas; kriyā — činnost; āśrayam — závisí na.

Překlad

Někdy ve snu vidíme něco, co jsme v tomto životě nikdy neprožili a ani jsme o tom neslyšeli, ale všechny tyto události jsme zažili v různých dobách, na různých místech a za různých okolností.

Význam

V minulém verši bylo vysvětleno, že ve snu vidíme věci, které jsme prožili během dne. Ale proč někdy ve snu vidíme také věci, o kterých jsme v tomto životě nikdy neslyšeli a ani jsme je nikdy neviděli? Zde je řečeno, že i když jsme takové události neprožili v tomto životě, prožili jsme je v minulých životech. Slučují se podle času a okolností, takže ve snech vidíme něco úžasného, co jsme ještě nikdy nezažili. Můžeme například vidět oceán na vrcholku hory. Nebo můžeme vidět, že oceán vyschl. Jsou to pouze výsledky slučování různých zážitků v čase a prostoru. Někdy můžeme vidět zlatou horu — je to proto, že jsme se při různých příležitostech setkali se zlatem i horou. Ve snu pod vlivem iluze tyto oddělené jevy sloučíme, a díky tomu můžeme vidět zlaté hory nebo hvězdy během dne. Vyplývá z toho, že jsou to všechno mentální výmysly, i když s jejich jednotlivými složkami jsme se za různých okolností skutečně setkali. Ve snu se pouze sloučily. Tuto skutečnost dále vysvětluje následující verš.

4.29.68

Verš

sarve kramānurodhena
manasīndriya-gocarāḥ
āyānti bahuśo yānti
sarve samanaso janāḥ

Synonyma

sarve — všechny; krama-anurodhena — v časovém sledu; manasi — v mysli; indriya — smysly; gocarāḥ — prožité; āyānti — přicházejí; bahuśaḥ — mnoha způsoby; yānti — odcházejí; sarve — všechny; sa-manasaḥ — s myslí; janāḥ — živé bytosti.

Překlad

Mysl živé bytosti nepřetržitě existuje v různých hrubých tělech a podle naší touhy po smyslovém požitku zaznamenává různé myšlenky. Ty se potom objevují v různých kombinacích, a proto někdy naše představy vypadají jako něco, co jsme nikdy předtím neviděli a o čem jsme ani neslyšeli.

Význam

Živá bytost může své činnosti v psím těle prožívat v mysli jiného těla, a proto se zdá, že o nich nikdy neslyšela a ani je nikdy neviděla. Přestože se tělo mění, mysl zůstává. I v tomto životě se nám někdy zdá o našem dětství. Ačkoliv nyní tyto události vypadají zvláštní, je třeba chápat, že jsou zaznamenány v naší mysli. Díky tomu je můžeme vidět ve svých snech. Převtělování duše je způsobené jemným tělem, které je skladištěm nejrůznějších hmotných tužeb. Dokud nejsme plně pohrouženi do vědomí Kṛṣṇy, hmotné touhy budou přicházet a odcházet. To je přirozenost mysli — myšlení, cítění a chtění. Dokud mysl nemedituje o lotosových nohách Nejvyšší Osobnosti Božství, Kṛṣṇy, bude toužit po mnoha hmotných požitcích. Smyslové vjemy jsou v mysli zaznamenané v časovém sledu a projevují se jeden po druhém; proto živá bytost musí přijímat jedno tělo za druhým. Mysl plánuje hmotný požitek a hrubé tělo slouží jako nástroj pro uskutečnění těchto tužeb a plánů. Mysl je základna, na níž přicházejí a z níž odcházejí veškeré touhy. Śrīla Narottama dāsa Ṭhākura proto zpívá:

guru-mukha-padma-vākya,

cittete kariyā aikya
āra nā kariha mane āśā

Narottama dāsa Ṭhākura každému radí, aby se držel zásady vykonávat pokyny duchovního mistra. Neměli bychom si přát nic jiného. Budeme-li přísně dodržovat usměrňující zásady podle nařízení duchovního mistra, mysl se postupně naučí netoužit po ničem jiném než po službě Kṛṣṇovi. Taková příprava je dokonalostí života.

4.29.69

Verš

sattvaika-niṣṭhe manasi
bhagavat-pārśva-vartini
tamaś candramasīvedam
uparajyāvabhāsate

Synonyma

sattva-eka-niṣṭhe — v plném vědomí Kṛṣṇy; manasi — v mysli; bhagavat — s Nejvyšší Osobností Božství; pārśva-vartini — neustále se sdružovat; tamaḥ — temná planeta; candramasi — v Měsíci; iva — jako; idam — tento vesmírný projev; uparajya — když je spojen; avabhāsate — projeví se.

Překlad

Vědomí Kṛṣṇy pro oddaného znamená neustále se sdružovat s Nejvyšší Osobností Božství v takovém stavu mysli, že může sledovat vesmírný projev stejně jako Nejvyšší Pán. Takové pozorování není možné vždy, ale projeví se stejným způsobem jako temná planeta Rāhu, kterou lze vidět za úplňku.

Význam

V předchozím verši bylo vysvětleno, že všechny touhy na mentální úrovni se jedna po druhé projeví. Někdy se však milostí Nejvyšší Osobnosti Božství celá zásoba tužeb projeví najednou. V Brahma-saṁhitě (5.54) je řečeno: karmāṇi nirdahati kintu ca bhakti-bhājām. Je-li živá bytost plně pohroužena ve vědomí Kṛṣṇy, zásoba jejích hmotných tužeb se zmenší na minimum a tyto touhy již nepřinesou plody v podobě hrubých těl. Místo toho se milostí Nejvyšší Osobnosti Božství tato zásoba tužeb projeví na mentální úrovni.

Zatmění měsíce v úplňku lze vysvětlit přítomností další planety, zvané Rāhu. Védská astronomie potvrzuje existenci normálně neviditelné planety Rāhu, kterou je někdy možné spatřit během měsíčního úplňku. Tehdy je zřejmé, že Rāhu se nachází někde poblíž oběžné dráhy Měsíce. Neúspěch novodobých výletů na Měsíc může být způsoben touto planetou Rāhu. Jinými slovy ti, o kterých se předpokládalo, že přistanou na Měsíci, ve skutečnosti mohli letět na tuto neviditelnou planetu Rāhu a po jejím dosažení se vrátit zpět. Když tuto otázku ponecháme stranou, jde o to, že živá bytost má nezměrné, neomezené touhy po hmotném požitku, a musí se proto převtělovat z jednoho hrubého těla do druhého, dokud se její touhy nevyčerpají.

Žádná živá bytost se nevysvobodí z cyklu zrození a smrti, dokud nezačne rozvíjet vědomí Kṛṣṇy; proto je v tomto verši jasně řečeno (sattvaika-niṣṭhe), že jsme-li plně pohrouženi ve vědomí Kṛṣṇy, minulé i budoucí mentální touhy okamžitě zmizí. Milostí Nejvyššího Pána se potom v mysli projeví vše zároveň. V této souvislosti cituje Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura příklad matky Yaśody, která v ústech Pána Kṛṣṇy viděla celé vesmírné stvoření. Milostí Pána viděla matka Yaśodā v Kṛṣṇových ústech všechny vesmíry a planety. Stejně tak může Kṛṣṇy si vědomá osoba milostí Nejvyšší Osobnosti Božství, Śrī Kṛṣṇy, vidět všechny své spící touhy najednou a ukončit svá budoucí převtělování. Tato možnost je dána zvláště oddanému, aby se mu uvolnila cesta pro návrat domů, zpátky k Bohu.

Zde je vysvětleno, proč vidíme věci, které jsme v tomto životě nezažili. To, co vidíme, je buď budoucí podoba hrubého těla, nebo je to již uložené v naší mysli. Protože Kṛṣṇy si vědomá osoba nemusí přijmout další hrubé tělo, její zaznamenané touhy se vyplňují ve snech. Proto se někdy ve snu setkáváme s věcmi, které jsme nikdy v našem nynějším životě nezažili.

4.29.70

Verš

nāhaṁ mameti bhāvo ’yaṁ
puruṣe vyavadhīyate
yāvad buddhi-mano-’kṣārtha-
guṇa-vyūho hy anādimān

Synonyma

na — ne; aham — já; mama — moje; iti — takto; bhāvaḥ — vědomí; ayam — toto; puruṣe — v živé bytosti; vyavadhīyate — je oddělené; yāvat — dokud; buddhi — inteligence; manaḥ — mysl; akṣa — smysly; artha — smyslové předměty; guṇa — hmotných kvalit; vyūhaḥ — projev; hi — jistě; anādi-mān — jemné tělo (které existuje od nepaměti).

Překlad

Dokud existuje jemnohmotné tělo, složené z inteligence, mysli, smyslů, smyslových předmětů a reakcí hmotných kvalit, existuje i vědomí falešné totožnosti a jeho relativní předmět, hrubé tělo.

Význam

Touhy jemného těla, složeného z mysli, inteligence a ega, nelze uskutečnit bez hrubého těla, složeného z hmotných prvků země, vody, vzduchu, ohně a éteru. Není-li projevené hrubohmotné tělo, živá bytost nemůže v rámci kvalit hmotné přírody jednat. V tomto verši je jasně vysvětlené, že jemné činnosti mysli a inteligence pokračují kvůli utrpení a požitku jemného těla. Vědomí hmotného pojetí totožnosti (“já” a “moje”) trvá i nadále, protože existuje již od nepaměti. Když však duše pochopí vědomí Kṛṣṇy a přemístí se do duchovního světa, akce a reakce hrubého i jemného těla ji přestanou obtěžovat.

4.29.71

Verš

supti-mūrcchopatāpeṣu
prāṇāyana-vighātataḥ
nehate ’ham iti jñānaṁ
mṛtyu-prajvārayor api

Synonyma

supti — v hlubokém spánku; mūrccha — v mdlobách; upatāpeṣu — nebo při velkém šoku; prāṇa-ayana — pohybu životního vzduchu; vighātataḥ — kvůli zabránění; na — ne; īhate — myslí na; aham — já; iti — takto; jñānam — poznání; mṛtyu — při umírání; prajvārayoḥ — nebo při vysoké horečce; api — také.

Překlad

V hlubokém spánku, v mdlobách, při velkém šoku z nějaké těžké ztráty, v okamžiku smrti nebo při vysoké horečce se zastaví pohyb životního vzduchu. Tehdy živá bytost přestává ztotožňovat své tělo se svým vlastním já.

Význam

Hloupí lidé popírají existenci duše, ale skutečností je, že když spíme, zapomínáme na totožnost hmotného těla, a když jsme vzhůru, zapomínáme na totožnost jemného těla. Jinými slovy, při spánku zapomínáme na činnosti hrubého těla, a když jsme činní v hrubém těle, zapomínáme na činnosti ve spánku. Oba stavy — spánek i bdění — jsou ve skutečnosti výtvory iluzorní energie. Samotná živá bytost nemá nic společného ani s činnostmi spánku, ani s činnostmi takzvaného bdění. Když člověk hluboce spí nebo když omdlí, zapomene na své hrubé tělo. Stejná situace nastává při působení chloroformu nebo jiného uspávacího prostředku, a proto živá bytost při chirurgické operaci necítí bolest ani požitek. Podobně když je člověk náhle šokován nějakou velkou ztrátou, zapomene na své ztotožňování se s hmotným tělem. V okamžiku smrti, kdy teplota těla stoupne na 42 stupňů Celsia, živá bytost upadne do kómatu a nedokáže určit totožnost svého hrubého těla. V těchto případech je životní vzduch, který koluje v těle, zaškrcen a živá bytost zapomíná na své ztotožňování se s hmotným tělem. Kvůli naší neznalosti duchovního těla a jeho činností, která má příčinu v tom, že nemáme v tomto ohledu žádné zkušenosti, v nevědomosti měníme jedno falešné pojetí za druhé. Někdy jednáme ve vztahu k hrubému tělu a někdy ve vztahu k jemnému. Budeme-li Kṛṣṇovou milostí jednat ve svém duchovním těle, budeme moci hrubé i jemné tělo transcendovat. Jinými slovy, postupně se můžeme naučit jednat na úrovni duchovního těla. V Nārada-pañcarātře stojí: hṛṣīkeṇa hṛṣīkeśa-sevanaṁ bhaktir ucyate — oddaná služba znamená zaměstnat duchovní tělo a duchovní smysly ve službě Pánu. Potom akce a reakce hrubého a jemného těla ustanou.

4.29.72

Verš

garbhe bālye ’py apauṣkalyād
ekādaśa-vidhaṁ tadā
liṅgaṁ na dṛśyate yūnaḥ
kuhvāṁ candramaso yathā

Synonyma

garbhe — v lůně; bālye — v dětství; api — také; apauṣkalyāt — kvůli nezralosti; ekādaśa — deset smyslů a mysl; vidham — v podobě; tadā — tehdy; liṅgam — jemné tělo nebo falešné ego; na — ne; dṛśyate — je viditelné; yūnaḥ — mladíka; kuhvām — v bezměsíčné noci; candramasaḥ — měsíc; yathā — jako.

Překlad

Když je člověk mladý, všech deset smyslů a mysl je zcela zjevných. V lůně matky a v době dětství však zůstávají smyslové orgány a mysl zahalené, stejně jako úplněk zahaluje tma bezměsíčné noci.

Význam

Když je živá bytost v lůně, její hrubé tělo, deset smyslových orgánů a mysl nejsou plně vyvinuté, a proto ji nerozptylují smyslové předměty. Mladý muž se ve snu může setkat s mladou ženou, protože jeho smysly jsou v činnosti. Dítě či chlapec však ve snu mladou ženu nevidí, protože jeho smysly nejsou vyvinuté. V mládí jsou smysly činné i během snění. Mohou jednat i přesto, že žádná mladá žena ve skutečnosti není nablízku, a může dojít k výronu semene (poluci). Činnosti jemného a hrubého těla závisejí na tom, jak vyvinuté jsou podmínky. Příklad měsíce je velmi příhodný. Zářivý úplněk je na nebi i za bezměsíčné noci, ale okolnosti vyvolávají dojem, že tam není. Živá bytost má smysly stále, ale činné začínají být teprve tehdy, když se vyvine hrubé a jemné tělo. Dokud se smysly hrubého těla nevyvinou, nebudou na jemné tělo působit. Stejně tak se bez přítomnosti tužeb v jemném těle nemusí hrubé tělo vyvíjet.

4.29.73

Verš

arthe hy avidyamāne ’pi
saṁsṛtir na nivartate
dhyāyato viṣayān asya
svapne ’narthāgamo yathā

Synonyma

arthe — smyslové předměty; hi — jistě; avidyamāne — nepřítomné; api — ačkoliv; saṁsṛtiḥ — hmotná existence; na — nikdy; nivartate — končí; dhyāyataḥ — meditace; viṣayān — o smyslových předmětech; asya — živé bytosti; svapne — ve snu; anartha — nežádoucích věcí; āgamaḥ — výskyt; yathā — jako.

Překlad

Když živá bytost sní, smyslové předměty ve skutečnosti nejsou přítomné, ale přesto se projeví, protože s nimi byla dříve ve styku. Stejně tak živá bytost s nevyvinutými smysly nepřestává po hmotné stránce existovat, i když právě není ve styku se smyslovými předměty.

Význam

Někdy se říká, že dítě je nevinné, a proto je zcela čisté. To však není pravda. Důsledky plodonosných činností uložené v jemném těle se objevují ve třech po sobě jdoucích stádiích. První se nazývá bīja (kořen), druhé kūṭa-stha (touha) a třetí phalonmukha (téměř nesoucí plody). Projevené stádium se nazývá prārabdha (již působící). Činnosti jemného či hrubého těla nemusí být ve vědomém či nevědomém stavu projevené, ale takové stavy nelze nazývat osvobozením. Dítě může být nevinné, ale to neznamená, že je osvobozenou duší. Vše je připravené v zásobě a projeví se časem. Předměty smyslového požitku mohou působit i v nepřítomnosti jistých projevů v jemném těle. Je dán příklad poluce, při které tělesné smysly jednají i v nepřítomnosti smyslových předmětů. Tři kvality hmotné přírody nemusí být v jemném těle projevené, ale znečištění těmito kvalitami zůstává zachováno a projeví se časem. I když nejsou reakce jemného a hrubého těla projevené, neznamená to, že je živá bytost osvobozená z hmotných podmínek. Přirovnávat dítě k osvobozené duši je tedy chyba.

4.29.74

Verš

evaṁ pañca-vidhaṁ liṅgaṁ
tri-vṛt ṣoḍaśa vistṛtam
eṣa cetanayā yukto
jīva ity abhidhīyate

Synonyma

evam — takto; pañca-vidham — pět smyslových předmětů; liṅgam — jemné tělo; tri-vṛt — ovlivněné třemi kvalitami; ṣoḍaśa — šestnáct; vistṛtam — expandované; eṣaḥ — toto; cetanayā — s živou bytostí; yuktaḥ — spojené; jīvaḥ — podmíněná duše; iti — takto; abhidhīyate — je chápána.

Překlad

Pět smyslových předmětů, pět smyslových orgánů, pět poznávacích smyslů a mysl představuje šestnáct hmotných expanzí. Ty se pojí s živou bytostí a jsou ovlivněny třemi kvalitami hmotné přírody. Tak se vykládá existence podmíněné duše.

Význam

Pán Kṛṣṇa říká v Bhagavad-gītě (15.7):

mamaivāṁśo jīva-loke
jīva-bhūtaḥ sanātanaḥ
manaḥ-ṣaṣṭhānīndriyāṇi
prakṛti-sthāni karṣati

“Živé bytosti v tomto podmíněném světě jsou Mé věčné dílčí části. Jelikož žijí podmíněným životem, těžce zápolí se šesti smysly, ke kterým patří i mysl.”

Zde je rovněž vysvětleno, že živá bytost přichází do styku se šestnácti hmotnými prvky a je ovlivněna třemi kvalitami hmotné přírody. Živá bytost a tato kombinace prvků se spojují a vytvářejí to, čemu se říká jīva-bhūta, podmíněná duše, která těžce zápolí v hmotné přírodě. Nejprve je celková hmotná energie vzrušena třemi kvalitami hmotné přírody. To vše vytváří životní podmínky živé bytosti. Tak se vyvíjí jemné a hrubé tělo a jejich složky jsou země, voda, oheň, vzduch, éter atd. Podle Śrī Madhvācāryi je projevení jemného těla živé bytosti (které sestává z mysli, smyslových předmětů, pěti smyslů, které získávají poznání, a pěti smyslů, které jednají v hmotném světě) možné tehdy, když je vědomí, životní síla v srdci, vzrušené třemi kvalitami hmotné přírody.

4.29.75

Verš

anena puruṣo dehān
upādatte vimuñcati
harṣaṁ śokaṁ bhayaṁ duḥkhaṁ
sukhaṁ cānena vindati

Synonyma

anena — tímto způsobem; puruṣaḥ — živá bytost; dehān — hrubá těla; upādatte — získává; vimuñcati — opouští; harṣam — požitek; śokam — nářek; bhayam — strach; duḥkham — neštěstí; sukham — štěstí; ca — také; anena — hrubým tělem; vindati — zakouší.

Překlad

Působením jemného těla živá bytost vytváří a opouští hrubá těla. To se nazývá převtělování duše. Tímto způsobem duše zakouší různé druhy takzvaného požitku, nářku, strachu, štěstí a neštěstí.

Význam

Z tohoto vysvětlení můžeme jasně pochopit, že původně byla živá bytost ve své čisté, duchovní existenci kvalitativně na stejné úrovni jako Nejvyšší Osobnost Božství. Když se však její mysl znečistí touhami po smyslovém požitku v hmotném světě, živá bytost klesá do hmotného prostředí, jak je vysvětleno v tomto verši. Tak začíná svoji hmotnou existenci — převtěluje se z jednoho těla do druhého a čím dál více se zaplétá v hmotném bytí. Metoda vědomí Kṛṣṇy, která učí neustále myslet na Kṛṣṇu, je transcendentální metoda, pomocí které se živá bytost může vrátit do své původní, duchovní existence. Oddaná služba znamená neustále myslet na Kṛṣṇu.

man-manā bhava mad-bhakto
mad-yājī māṁ namaskuru
mām evaiṣyasi satyaṁ te
pratijāne priyo 'si me

“Vždy na Mě mysli a staň se Mým oddaným, uctívej Mě a klaň se Mi. Tak ke Mně nepochybně přijdeš. Slibuji ti to, protože jsi Můj velice drahý přítel.” (Bg. 18.65)

Pánovi bychom měli neustále oddaně sloužit. Arcana-mārga doporučuje uctívat Božstva v chrámu a neustále se klanět duchovnímu mistrovi a Božstvům. To jsou činnosti doporučené tomu, kdo se chce skutečně osvobodit z hmotného zapletení. Moderní psychologové mohou studovat pochody mysli — myšlení, cítění a chtění — ale nedokáží jít hlouběji, neboť jim chybí poznání a nejsou ve styku s osvobozeným ācāryou.

V Bhagavad-gītě (4.2) je řečeno:

evaṁ paramparā-prāptam
imaṁ rājarṣayo viduḥ
sa kāleneha mahatā
yogo naṣṭaḥ parantapa

“Takto byla tato nejvyšší věda předávána posloupností duchovních učitelů a takto ji přijali svatí králové. Během času však byla posloupnost přerušena, a proto se zdá, že původní věda je ztracena.” Lidé moderního věku, vedeni takzvanými psychology a filozofy, neznají činnosti jemného těla, a proto nechápou, co znamená převtělování duše. V těchto otázkách musíme přijmout autorizované výroky Bhagavad-gīty (2.13):

dehino 'smin yathā dehe
kaumāraṁ yauvanaṁ jarā
tathā dehāntara-prāptir
dhīras tatra na muhyati

“Tak jako vtělená duše postupně přechází v tomto těle z dětství do mládí a stáří, přechází také v okamžiku smrti do jiného těla. Seberealizovaná duše se touto změnou nedá zmást.” Dokud celá lidská společnost nepochopí tento důležitý verš Bhagavad-gīty, civilizace bude dělat pokroky v nevědomosti, a nikoliv v poznání.

4.29.76-77

Verš

yathā tṛṇa-jalūkeyaṁ
nāpayāty apayāti ca
na tyajen mriyamāṇo ’pi
prāg-dehābhimatiṁ janaḥ

yāvad anyaṁ na vindeta
vyavadhānena karmaṇām
mana eva manuṣyendra
bhūtānāṁ bhava-bhāvanam

Synonyma

yathā — jako; tṛṇa-jalūkā — housenka; iyam — ta; na apayāti — nejde; apayāti — jde; ca — také; na — ne; tyajet — opouští; mriyamāṇaḥ — v okamžiku smrti; api — ani; prāk — dřívější; deha — s tělem; abhimatim — pocit totožnosti; janaḥ — osoba; yāvat — dokud; anyam — jiné; na — ne; vindeta — získá; vyavadhānena — ukončením; karmaṇām — plodonosných činností; manaḥ — mysl; eva — jistě; manuṣya-indra — ó vládce lidí; bhūtānām — všech živých bytostí; bhava — hmotné existence; bhāvanam — příčina.

Překlad

Housenka se přesouvá z jednoho listu na druhý tak, že uchopí ten druhý ještě předtím, než opustí první. Stejně tak živá bytost musí nejprve získat podle svých dřívějších činností další tělo, než opustí to současné. Je tomu tak proto, že mysl je zdrojem nejrůznějších tužeb.

Význam

Živá bytost, která je příliš pohroužená do hmotných činností, je velmi připoutaná k hmotnému tělu. Dokonce i v okamžiku smrti myslí na své současné tělo a na příbuzné, kteří jsou s ním spojeni. Tím způsobem zůstává plně pohroužená do tělesného pojetí života, až do té míry, že i v okamžiku smrti se děsí opuštění svého současného těla. Někdy vidíme, že člověk na prahu smrti zůstává předtím, než opustí tělo, po mnoho dní v kómatu. To je běžné u takzvaných vůdců a politiků, kteří si myslí, že bez nich skončí celá země a společnost v chaosu. Tomu se říká māyā. Političtí vůdci nechtějí opustit svá postavení a buď je musí zastřelit nepřítel, nebo je k odchodu musí donutit přirozená smrt. Vyšším řízením se živé bytosti nabízí další, nové tělo, ale jelikož je připoutaná k současnému tělu, nechce se do něho přemístit. Proto ji k tomu donutí zákony přírody.

prakṛteḥ kriyamāṇāni
guṇaiḥ karmāṇi sarvaśaḥ
ahaṅkāra-vimūḍhātmā
kartāham iti manyate

“Duše zmatená falešným egem se považuje za konatele činů, které jsou ve skutečnosti konány třemi kvalitami hmotné přírody.” (Bg. 3.27)

Hmotná příroda je velice silná a hmotné kvality každého nutí přijmout další tělo. Působení této síly se názorně projevuje při převtělování živé bytosti z vyššího těla do nižšího. Ten, kdo se v tomto životě chová jako pes nebo prase, bude donucen přijmout tělo psa nebo prasete v životě příštím. Může si užívat v těle ministerského předsedy nebo prezidenta, ale když se dozví, že bude muset přijmout tělo psa nebo prasete, nechce své současné tělo opustit. Proto před smrtí leží po mnoho dní v kómatu. To se stává mnoha umírajícím politikům. Z toho vyplývá, že příští tělo je předem určené vyšší mocí. Živá bytost ihned opustí své současné tělo a vstoupí do dalšího. Někdy v současném těle cítí, že se mnoho jejích tužeb a představ nesplnilo. Ti, kdo jsou ke své životní situaci příliš připoutaní, jsou donuceni zůstat v těle ducha a není jim dovoleno přijmout další hrubé tělo. A dokonce i v těle ducha jsou pak zdrojem neklidu pro své sousedy a příbuzné. Prvotní příčinou takové situace je mysl. Podle stavu mysli jsou vytvářeny různé druhy těl a živá bytost je nucena je přijmout. Bhagavad-gītā (8.6) to potvrzuje:

yaṁ yaṁ vāpi smaran bhāvaṁ
tyajaty ante kalevaram
taṁ tam evaiti kaunteya
sadā tad-bhāva-bhāvitaḥ

“Každý nepochybně dospěje do toho stavu bytí, na který myslí, když opouští své tělo.” Živá bytost může ve svém těle uvažovat jako pes nebo jako bůh, a podle toho bude vypadat její příští život. To vysvětluje Bhagavad-gītā (13.22):

puruṣaḥ prakṛti-stho hi
bhuṅkte prakṛtijān guṇān
kāraṇaṁ guṇa-saṅgo ’sya
sad-asad-yoni-janmasu

“Živá bytost pobývá v hmotné přírodě a užívá si jejích tří kvalit. Příčinou toho jsou její styky s touto přírodou. Setkává se tak s dobrem a zlem v různých životních druzích.” Podle toho, s jakými kvalitami hmotné přírody je ve styku, se živá bytost může převtělit do vyššího nebo do nižšího těla. Je-li ve styku s kvalitou nevědomosti, dostane tělo zvířete nebo nižšího člověka, a je-li ve styku s kvalitou dobra nebo vášně, dostane tělo podle toho. To rovněž potvrzuje Bhagavad-gītā (14.18):

ūrdhvaṁ gacchanti sattva-sthā
madhye tiṣṭhanti rājasāḥ
jaghanya-guṇa-vṛtti-sthā
adho gacchanti tāmasāḥ

“Ti, kdo se nacházejí v kvalitě dobra, spějí k vyšším planetám; ti, kdo jsou v kvalitě vášně, obývají planety na úrovni Země, a ti, kdo jsou v kvalitě nevědomosti, klesají do pekelných světů.”

Původní příčinou toho, s čím je člověk ve styku, je mysl. Toto jedinečné hnutí pro vědomí Kṛṣṇy je největším dobrodiním lidské společnosti, protože každého učí neustále myslet na Kṛṣṇu prostřednictvím oddané služby. Tak se může živá bytost na konci života přemístit do Kṛṣṇovy společnosti. To se odborně nazývá nitya-līlā-praviṣṭa, vstup na planetu Goloku Vṛndāvanu. Bhagavad-gītā (18.55) vysvětluje:

bhaktyā mām abhijānāti
yāvān yaś cāsmi tattvataḥ
tato māṁ tattvato jñātvā
viśate tad anantaram

“Pouze oddanou službou je možné pochopit Nejvyššího Pána takového, jaký je. A ten, kdo si je na základě takové oddanosti plně vědom Nejvyšší Osobnosti Božství, může vstoupit do království Boha.” Poté, co je mysl plně pohroužená do vědomí Kṛṣṇy, může živá bytost vstoupit na planetu zvanou Goloka Vṛndāvana. Abychom mohli vstoupit do společnosti Kṛṣṇy, Nejvyšší Osobnosti Božství, musíme Jej pochopit. A metodou pro pochopení Kṛṣṇy je oddaná služba. Ten, kdo pochopil Kṛṣṇu takového, jaký je, je způsobilý vstoupit na Kṛṣṇaloku a stýkat se s Ním. Příčinou tohoto vznešeného postavení je mysl. Mysl nám ale může také dát tělo, jaké mají psi a prasata. Trvale pohroužit mysl do vědomí Kṛṣṇy je tedy nejvyšší dokonalostí lidského života.

4.29.78

Verš

yadākṣaiś caritān dhyāyan
karmāṇy ācinute ’sakṛt
sati karmaṇy avidyāyāṁ
bandhaḥ karmaṇy anātmanaḥ

Synonyma

yadā — když; akṣaiḥ — smysly; caritān — vychutnávané požitky; dhyāyan — myslí na; karmāṇi — činnosti; ācinute — vykonává; asakṛt — vždy; sati karmaṇi — když pokračuje hmotné jednání; avidyāyām — pod vlivem iluze; bandhaḥ — spoutanost; karmaṇi — v činnostech; anātmanaḥ — hmotného těla.

Překlad

Dokud toužíme po smyslovém požitku, vytváříme hmotné činnosti. Když živá bytost jedná v hmotném prostředí, užívá si smyslů, a když si užívá smyslů, vytváří další řetězec hmotných činností. Takto je chycena do pasti a stává se podmíněnou duší.

Význam

V jemném těle si vytváříme mnoho plánů na smyslový požitek, které se zaznamenávají v naší mysli jako bīja, kořen plodonosných činností. Podmíněná živá bytost vytváří jedno tělo za druhým, což se nazývá karma-bandhana. V Bhagavad-gītě (3.9) je to vysvětleno: yajñārthāt karmaṇo 'nyatra loko 'yaṁ karma-bandhanaḥ — jednáme-li pouze pro uspokojení Viṣṇua, nejsme poutáni hmotnými činnostmi, ale jednáme-li jinak, poutá nás jedna hmotná činnost za druhou. Za těchto okolností se rozumí, že si myšlením, cítěním a chtěním vytváříme řadu budoucích hmotných těl. Slovy Bhaktivinoda Ṭhākura: anādi karama-phale, paḍi' bhavārṇava-jale. Pád živé bytosti do oceánu karma-bandhany je výsledkem jejích minulých hmotných činností. Místo toho, abychom se vrhli do oceánu hmotných činností, bychom měli hmotné činnosti používat pouze pro udržení těla a duše pohromadě a zbytek času věnovat transcendentální láskyplné službě Pánu. Tak se můžeme zbavit reakcí za hmotné činnosti.

4.29.79

Verš

atas tad apavādārthaṁ
bhaja sarvātmanā harim
paśyaṁs tad-ātmakaṁ viśvaṁ
sthity-utpatty-apyayā yataḥ

Synonyma

ataḥ — proto; tat — to; apavāda-artham — abys působil proti; bhaja — oddaně sloužit; sarva-ātmanā — se všemi svými smysly; harim — Nejvyšší Osobnosti Božství; paśyan — uvidíš; tat — Pána; ātmakam — pod vládou; viśvam — vesmírný projev; sthiti — udržování; utpatti — stvoření; apyayāḥ — a zničení; yataḥ — z Něhož.

Překlad

Měl bys vědět, že vesmírný projev je stvořen, udržován a zničen vůlí Nejvyšší Osobnosti Božství, a proto je v něm vše pod Pánovou vládou. Aby člověk získal toto dokonalé poznání, měl by neustále vykonávat oddanou službu Pánu.

Význam

Seberealizace — pochopit, že jsme Brahman neboli duše — je v hmotných podmínkách velice obtížná. Pokud však přijmeme oddanou službu, Pán se nám postupně vyjeví, a tímto způsobem můžeme krok za krokem realizovat své duchovní postavení. V temnotě noci nevidíme nic, dokonce ani sebe samotné, ale na slunečním světle vidíme nejen slunce, ale i vše kolem nás. Pán Kṛṣṇa vysvětluje v Bhagavad-gītě (7.1):

mayy āsakta-manāḥ pārtha
yogaṁ yuñjan mad-āśrayaḥ
asaṁśayaṁ samagraṁ māṁ
yathā jñāsyasi tac chṛṇu

“Nyní slyš, ó synu Pṛthy (Arjuno), jak Mě můžeš plně poznat bez jakékoliv pochybnosti, budeš-li vykonávat yogu plně si Mě vědom a s myslí upřenou na Mě.”

Když se zapojíme do oddané služby Pánu, abychom vyvinuli vědomí Kṛṣṇy, pochopíme nejen Kṛṣṇu, ale i vše, co s Ním souvisí. Prostřednictvím vědomí Kṛṣṇy tedy můžeme pochopit nejen Kṛṣṇu a vesmírný projev, ale i své přirozené postavení. Když máme vědomí Kṛṣṇy, můžeme chápat, že celé hmotné stvoření vytváří, udržuje, ničí a pohlcuje Nejvyšší Pán, Osobnost Božství. I my jsme nedílné části Pána. Vše je pod Jeho vládou, a naší jedinou povinností je tedy odevzdat se Mu a prokazovat Mu transcendentální láskyplnou službu.

4.29.80

Verš

maitreya uvāca
bhāgavata-mukhyo bhagavān
nārado haṁsayor gatim
pradarśya hy amum āmantrya
siddha-lokaṁ tato ’gamat

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — Maitreya pravil; bhāgavata — oddaných; mukhyaḥ — vůdce; bhagavān — velice mocný; nāradaḥ — Nārada Muni; haṁsayoḥ — živé bytosti a Pána; gatim — přirozené postavení; pradarśya — když ukázal; hi — jistě; amum — jemu (králi); āmantrya — poté, co ho pozval; siddha-lokam — na Siddhaloku; tataḥ — poté; agamat — odcestoval.

Překlad

Velký mudrc Maitreya pokračoval: Tímto způsobem nejlepší z oddaných, velký světec Nārada, vysvětlil králi Prācīnabarhimu věčné postavení Nejvyšší Osobnosti Božství a živé bytosti. Poté dal králi pozvání a odcestoval zpět na Siddhaloku.

Význam

Siddhaloka a Brahmaloka se nacházejí ve stejném planetárním systému. Brahmaloka je známá jako nejvyšší planeta v tomto vesmíru a Siddhaloka je považována za jednu z jejích družic. Obyvatelé Siddhaloky mají všechny mystické jógové schopnosti. Přestože velký mudrc Nārada cestuje po všech planetárních systémech, z tohoto verše vyplývá, že je obyvatelem Siddhaloky. Všichni obyvatelé Siddhaloky jsou astronauti a dokáží cestovat prostorem bez pomoci mechanických prostředků. Díky své jógové dokonalosti mohou individuálně cestovat z jedné planety na druhou. Nārada Muni předal velkému králi Prācīnabarhimu své pokyny, a než se vzdálil, pozval ho na Siddhaloku.

4.29.81

Verš

prācīnabarhī rājarṣiḥ
prajā-sargābhirakṣaṇe
ādiśya putrān agamat
tapase kapilāśramam

Synonyma

prācīnabarhiḥ — král Prācīnabarhi; rāja-ṛṣiḥ — svatý král; prajā-sarga — veškeré obyvatelstvo; abhirakṣaṇe — chránit; ādiśya — poté, co nařídil; putrān — svým synům; agamat — odešel; tapase — aby podstoupil askezi; kapila-āśramam — na posvátné místo zvané Kapilāśrama.

Překlad

Svatý král Prācīnabarhi zanechal v přítomnosti ministrů příkazy svým synům, aby chránili obyvatelstvo. Poté odešel z domova podstoupit askezi na posvátném místě zvaném Kapilāśrama.

Význam

Slovo prajā-sarga je v tomto verši velice důležité. Když svatý král Prācīnabarhi dostal pobídku od velkého mudrce Nārady, aby odešel z domova a věnoval se oddané službě Pánu, jeho synové stále ještě podstupovali askezi pod vodou. On však nečekal na jejich návrat, ale pouze jim zanechal vzkaz, že mají chránit veškeré obyvatelstvo. Podle Vīrarāghavy Ācāryi tato ochrana znamená rozdělit obyvatele do čtyř vareṇ a čtyř āśramů. Povinností královského řádu bylo dohlížet na to, aby obyvatelé dodržovali usměrňující zásady čtyř vareṇ (brāhmaṇa, kṣatriya, vaiśya a śūdra) a āśramů (brahmacarya, gṛhastha, vānaprastha a sannyāsa). Panovat obyvatelům království bez zavedení této varṇāśrama-dharmy je velice obtížné. Vládnout občanům státu a starat se o jejich pokrok není možné pouze tím, že zákonodárné shromáždění vydá každý rok nové zákony. Pro dobrou vládu je varṇāśrama-dharma nezbytná. Jedna třída lidí (brāhmaṇové) musí být inteligentní a mít bráhmanské kvalifikace, druhá musí být vychovaná pro řídící činnosti (kṣatriyové), třetí pro obchodování (vaiśyové) a čtvrtá pro práci (śūdrové). Tyto čtyři třídy již přirozeně existují, ale povinností vlády je dohlédnout, aby každá z nich dodržovala zásady své varṇy. Tomu se říká abhirakṣaṇa neboli ochrana.

Významné je, že když Mahārāja Prācīnabarhi díky pokynům Nārady Muniho nabyl přesvědčení o skutečném smyslu života, nečekal ani okamžik na návrat svých synů, ale ihned odešel. Po návratu synů bylo třeba vykonat mnoho věcí, ale on jim zanechal pouze vzkaz. Věděl, co je jeho prvořadou povinností. Zanechal svým synům pouze pokyny a odešel, aby udělal duchovní pokrok. To je systém védské civilizace.

Śrīdhara Svāmī nás informuje, že Kapilāśrama se nachází u ústí Gangy do Bengálského zálivu, na místě, které se nyní nazývá Gaṅgā-sāgara. Toto místo je dodnes proslulým cílem poutníků a každý rok se tam v den Makara-saṅkrānti přichází vykoupat mnoho miliónů lidí. Nazývá se Kapilāśrama, protože tam žije a podstupuje askezi Pán Kapila, učitel sāṅkhyového filozofického systému.

4.29.82

Verš

tatraikāgra-manā dhīro
govinda-caraṇāmbujam
vimukta-saṅgo ’nubhajan
bhaktyā tat-sāmyatām agāt

Synonyma

tatra — tam; eka-agra-manāḥ — s plnou pozorností; dhīraḥ — rozvážný; govinda — Kṛṣṇy; caraṇa-ambujam — na lotosové nohy; vimukta — osvobozený od; saṅgaḥ — hmotné společnosti; anubhajan — neustále zaměstnaný oddanou službou; bhaktyā — čistou oddaností; tat — s Pánem; sāmyatām — kvalitativní rovnosti; agāt — dosáhl.

Překlad

Poté, co král Prācīnabarhi podstoupil askezi v Kapilāśramu, zcela se osvobodil od všech hmotných označení. Neustále se zaměstnával transcendentální láskyplnou službou Pánu a dosáhl duchovního postavení, které bylo kvalitativně totožné s postavením Nejvyšší Osobnosti Božství.

Význam

Slova tat-sāmyatām agāt mají zvláštní význam. Král získal stejné postavení nebo stejnou podobu jako Pán. To jednoznačně dokazuje, že Nejvyšší Osobnost Božství je vždy osobou. Ve Svém neosobním rysu se projevuje jako paprsky Svého transcendentálního těla. Když živá bytost dosáhne duchovní dokonalosti, rovněž získá takové tělo, které se nazývá sac-cid-ānanda-vigraha. Toto duchovní tělo se nikdy nesměšuje s hmotnými prvky. I když je živá bytost v hmotném životě obklopena hmotnými prvky (zemí, vodou, ohněm, vzduchem, éterem, myslí, inteligencí a egem), zůstává vždy mimo ně. Může tedy být osvobozena z hmotného podmínění v kterémkoliv okamžiku, pokud si to ovšem přeje. Hmotné prostředí se nazývá māyā. Kṛṣṇa říká:

daivī hy eṣā guṇamayī
mama māyā duratyayā
mām eva ye prapadyante
māyām etāṁ taranti te

“Tuto Mou božskou energii, složenou ze tří kvalit hmotné přírody, je těžké překonat, ale ti, kdo se Mi odevzdají, ji snadno překročí.” (Bg. 7.14)

Jakmile se živá bytost zapojí do transcendentální láskyplné služby Pánu, ihned se osvobodí od veškerého hmotného podmínění (sa guṇān samatītyaitān brahma-bhūyāya kalpate). V hmotném stavu je živá bytost na úrovni jīva-bhūta, ale když s oddaností slouží Pánu, dostává se na úroveň brahma-bhūta. Na úrovni brahma-bhūta je osvobozená z hmotného otroctví a oddaně slouží Pánu. Slovo dhīra v tomto verši se někdy nahrazuje slovem vīra. Není v tom však příliš velký rozdíl. Dhīra znamená “rozumný” a vīra znamená “hrdina”. Ten, kdo bojuje proti māyi, je hrdina a ten, kdo je natolik rozumný, že chápe své postavení, je dhīra. Bez rozumu a hrdinství nelze dosáhnout duchovního osvobození.

4.29.83

Verš

etad adhyātma-pārokṣyaṁ
gītaṁ devarṣiṇānagha
yaḥ śrāvayed yaḥ śṛṇuyāt
sa liṅgena vimucyate

Synonyma

etat — tento; adhyātma — duchovní; pārokṣyam — autorizovaný popis; gītam — vyprávěný; deva-ṛṣiṇā — velkým mudrcem Nāradou; anagha — ó neposkvrněný Viduro; yaḥ — každý, kdo; śrāvayet — popisuje; yaḥ — každý, kdo; śṛṇuyāt — vyslechne; saḥ — on; liṅgena — od tělesného pojetí života; vimucyate — je osvobozen.

Překlad

Můj milý Viduro, ten, kdo vyslechne toto vyprávění o pochopení duchovní existence živé bytosti, jak ho podal velký mudrc Nārada, nebo kdo ho předá druhým, bude osvobozen od tělesného pojetí života.

Význam

Toto hmotné stvoření je snem duše. Veškerá existence v hmotném světě je ve skutečnosti snem Mahā-Viṣṇua, jak popisuje Brahma-saṁhitā:

yaḥ kāraṇārṇava-jale bhajati sma yoga-
nidrām ananta-jagad-aṇḍa-saroma-kūpaḥ

Tento hmotný svět je vytvořen sněním Mahā-Viṣṇua. Skutečnost představuje duchovní svět, ale když chce duše napodobovat Nejvyšší Osobnost Božství, je poslána do tohoto světa snů, do hmotného stvoření. Jakmile přijde do styku s hmotnými kvalitami přírody, vyvine jemné a hrubé tělo. Když bude mít to štěstí, že se setká se Śrī Nāradou Mahāmunim nebo jeho služebníky, bude osvobozena z tohoto světa snů, hmotného stvoření, a s tím i od tělesného pojetí života.

4.29.84

Verš

etan mukunda-yaśasā bhuvanaṁ punānaṁ
devarṣi-varya-mukha-niḥsṛtam ātma-śaucam
yaḥ kīrtyamānam adhigacchati pārameṣṭhyaṁ
nāsmin bhave bhramati mukta-samasta-bandhaḥ

Synonyma

etat — toto vyprávění; mukunda-yaśasā — se slávou Pána Kṛṣṇy; bhuvanam — tento hmotný svět; punānam — posvěcuje; deva-ṛṣi — velkých mudrců; varya — vůdce; mukha — z úst; niḥsṛtam — pronesené; ātma-śaucam — očišťuje srdce; yaḥ — každý, kdo; kīrtyamānam — přednáší; adhigacchati — jde zpátky; pārameṣṭhyam — do duchovního světa; na — nikdy; asmin — v tomto; bhave — hmotném světě; bhramati — putuje; mukta — osvobozený; samasta — z veškerého; bandhaḥ — otroctví.

Překlad

Toto vyprávění velkého mudrce Nārady je plné transcendentální slávy Nejvyšší Osobnosti Božství, a jeho přednášení proto nepochybně posvěcuje celý hmotný svět. Očišťuje srdce živé bytosti a pomáhá jí dosáhnout své duchovní totožnosti. Ten, kdo toto transcendentální vyprávění předává dále, bude osvobozen z veškerých hmotných pout a již nikdy nebude muset putovat hmotným světem.

Význam

Jak vyjadřuje sloka 79, Nārada Muni radil králi Prācīnabarhimu, aby neztrácel čas náboženskými obřady a plodonosnými činnostmi a raději začal rozvíjet oddanou službu. Názorné popisy jemných a hrubých těl v této kapitole jsou vysoce vědecké a také autoritativní, neboť je podává velký mudrc Nārada. Jelikož jsou tato vyprávění plná slávy Nejvyšší Osobnosti Božství, představují nejúčinnější metodu pro očištění mysli. Śrī Caitanya Mahāprabhu to potvrdil: ceto-darpaṇa-mārjanam. Čím více mluvíme o Kṛṣṇovi, myslíme na Kṛṣṇu a kážeme pro Kṛṣṇu, tím více se očišťujeme. To znamená, že již nebudeme muset přijmout halucinační jemné a hrubé tělo, ale namísto toho získáme svoji duchovní totožnost. Ten, kdo se snaží pochopit toto poučné duchovní poznání, je osvobozen z hmotného oceánu nevědomosti. Slovo pārameṣṭhyam je v této souvislosti velice důležité. Pārameṣṭhyam se také nazývá Brahmaloka, což je planeta, na které žije Pán Brahmā. Obyvatelé Brahmaloky neustále probírají takováto vyprávění, aby po zničení hmotného světa mohli odejít přímo do duchovního světa. Ten, kdo je přemístěn do duchovního světa, již nemusí cestovat nahoru a dolů po tomto hmotném světě. Slovo pārameṣṭhyam někdy také označuje duchovní činnosti.

4.29.85

Verš

adhyātma-pārokṣyam idaṁ
mayādhigatam adbhutam
evaṁ striyāśramaḥ puṁsaś
chinno ’mutra ca saṁśayaḥ

Synonyma

adhyātma — duchovní; pārokṣyam — popsané autoritou; idam — toto; mayā — mnou; adhigatam — vyslechnuté; adbhutam — úžasné; evam — takto; striyā — s manželkou; āśramaḥ — útočiště; puṁsaḥ — živé bytosti; chinnaḥ — ukončené; amutra — o životě po smrti; ca — také; saṁśayaḥ — pochyby.

Překlad

Alegorický příběh o králi Purañjanovi jsem vyslechl od svého duchovního mistra a vylíčil ve shodě s autoritami. Je plný duchovního poznání. Kdo pochopí jeho smysl, se jistě zbaví tělesného pojetí a jasně porozumí životu po smrti. Ten, kdo nechápe, co vlastně znamená převtělování duše, to může plně pochopit, bude-li studovat toto vyprávění.

Význam

Významné je slovo striyā, které znamená “společně s manželkou”. Muž a žena žijící spolu představují podstatu hmotné existence. Vzájemná přitažlivost mezi pohlavími je v tomto hmotném světě velice silná a ve všech životních druzích je základním principem existence. Tentýž princip vzájemného prolínání se projevuje i v lidské společnosti, ale v usměrněné podobě. Hmotná existence znamená žít spolu jako muž a žena a být přitahováni jeden k druhému. Jakmile však člověk plně pochopí duchovní život, opačné pohlaví ho naprosto přestane přitahovat. Pokud je někdo takto přitahován, vyvíjí přehnanou připoutanost k hmotnému světu. Je to pevný uzel v jeho srdci.

puṁsaḥ striyā mithunī-bhāvam etaṁ
tayor mitho hṛdaya-granthim āhuḥ
ato gṛha-kṣetra-sutāpta-vittair
janasya moho 'yam ahaṁ mameti

(Bhāg. 5.5.8)

Každý přichází do tohoto hmotného světa proto, že ho přitahuje smyslový požitek, a pevným uzlem smyslového požitku je vzájemná přitažlivost mezi mužem a ženou. Jejím vlivem začne být člověk příliš připoutaný k hmotnému světu co se týče domova, půdy, dětí, přátel, peněz atd. (gṛha-kṣetra-suta-āpta-vitta) Takto se zaplétá do tělesného pojetí “já” a “moje”. Pokud však pochopí příběh krále Purañjany a to, jak se Purañjana stal kvůli sexuální připoutanosti ve svém příštím životě ženou, pochopí také proces převtělování.

ZVLÁŠTNÍ POZNÁMKA: Podle Vijayadhvaji Tīrthy, který patří do Madhvācārya-sampradāyi, se první dvě z následujících slok objevují za slokou 45 této kapitoly a zbývající dvě za slokou 79.

4.29..1-2

Verš

sarveṣām eva jantūnāṁ
satataṁ deha-poṣaṇe
asti prajñā samāyattā
ko viśeṣas tadā nṛṇām

labdhvehānte manuṣyatvaṁ
hitvā dehādy-asad-graham
ātma-sṛtyā vihāyedaṁ
jīvātmā sa viśiṣyate

Synonyma

sarveṣām — všech; eva — jistě; jantūnām — zvířat; satatam — vždy; deha-poṣaṇe — udržovat tělo; asti — je; prajñā — inteligence; samāyattā — spočívá na; kaḥ — jaký; viśeṣaḥ — rozdíl; tadā — potom; nṛṇām — lidských bytostí; labdhvā — po dosažení; iha — zde; ante — na konci mnoha životů; manuṣyatvam — lidský život; hitvā — po opuštění; deha-ādi — v hrubém a jemném těle; asat-graham — nesprávného pojetí života; ātma — duchovního poznání; sṛtyā — cestou; vihāya — když se vzdá; idam — toto tělo; jīva-ātmā — individuální duše; saḥ — ta; viśiṣyate — bude vynikat.

Překlad

Touhu udržovat tělo, manželku a děti můžeme vidět i ve zvířecí společnosti. Zvířata mají dostatečnou inteligenci, aby se mohla takto zaopatřit. Je-li člověk pokročilý pouze v tomto ohledu, čím se pak liší od zvířete? Měli bychom velice dbát na to, abychom chápali, že tento lidský život jsme získali po mnoha zrozeních v evolučním cyklu. Učený člověk, který se vzdá hrubého i jemného tělesného pojetí života, začne na základě duchovního poznání vynikat jako individuální duše, jakou je i Nejvyšší Pán.

Význam

Říká se, že člověk je rozumné zvíře, ale z tohoto verše vidíme, že rozumové uvažování existuje i ve zvířecím životě. Kdyby zvíře neumělo rozumově uvažovat, jak by mohlo tak usilovně pracovat pro udržování svého těla? Není pravda, že zvířata jsou nerozumná; je ovšem pravda, že jejich rozum není příliš vyvinutý. Každopádně jim ho však nemůžeme upírat. Jde o to, že svůj rozum bychom měli používat k pochopení Nejvyšší Osobnosti Božství, neboť to je dokonalost lidského života.

4.29..1

Verš

bhaktiḥ kṛṣṇe dayā jīveṣv
akuṇṭha-jñānam ātmani
yadi syād ātmano bhūyād
apavargas tu saṁsṛteḥ

Synonyma

bhaktiḥ — oddaná služba; kṛṣṇe — Kṛṣṇovi; dayā — milost; jīveṣu — k jiným živým bytostem; akuṇṭha-jñānam — dokonalé poznání; ātmani — vlastního já; yadi — když; syāt — stane se; ātmanaḥ — vlastního já; bhūyāt — musí přijít; apavargaḥ — osvobození; tu — tehdy; saṁsṛteḥ — z pout hmotného života.

Překlad

Když je živá bytost pokročilá ve vědomí Kṛṣṇy a milostivá ke druhým a když je její duchovní poznání o seberealizaci dokonalé, okamžitě získá osvobození z pout hmotné existence.

Význam

Slova dayā jīveṣu, “milost k jiným živým bytostem”, v tomto verši znamenají, že chce-li někdo dělat pokrok v seberealizaci, musí být milostivý ke druhým. To znamená, že když sám dosáhne dokonalosti a pochopí své postavení věčného služebníka Kṛṣṇy, musí toto poznání kázat ostatním. Tak bude živým bytostem prokazovat skutečnou milost. Jiné druhy dobročinnosti mohou být dočasně prospěšné pro tělo, ale živá bytost, duše, je duchovní povahy, a proto jí z konečného hlediska můžeme prokázat skutečnou milost jedině tím, že jí předáme poznání o její duchovní existenci. Caitanya Mahāprabhu říká: jīvera ’svarūpa' haya—kṛṣṇera ’nitya-dāsa'. “Každá živá bytost je ve svém přirozeném postavení služebníkem Kṛṣṇy.” Tuto skutečnost bychom měli dobře vědět a kázat o ní všem lidem. Realizace toho, kdo pochopí, že je věčný služebník Kṛṣṇy, ale nekáže toto poznání, není dokonalá. Śrīla Bhaktisiddhānta Sarasvatī Ṭhākura proto zpívá: duṣṭa mana, tumi kisera vaiṣṇava? pratiṣṭhāra tare, nirjanera ghare, tava hari-nāma kevala kaitava — “Má drahá mysli, co ty jsi za vaiṣṇavu? Zpíváš Hare Kṛṣṇa mantru na odlehlém místě jen pro falešnou prestiž a hmotné uznání.” Takto kritizuje lidi, kteří nekáží. Ve Vṛndāvanu je mnoho vaiṣṇavů, kteří nechtějí kázat a většinou se snaží napodobovat Haridāse Ṭhākura. Skutečný výsledek jejich takzvaného zpívání svatého jména v ústraní ovšem je, že spí a myslí na ženy a na peníze. Stejně tak ten, kdo se pouze věnuje chrámovému uctívání, ale nevšímá si zájmů všech lidí a neprojevuje uznání oddaným, se nazývá kaniṣṭha-adhikārī:

arcāyām eva haraye
pūjāṁ yaḥ śraddhayehate
na tad-bhakteṣu cānyeṣu
sa bhaktaḥ prākṛtaḥ smṛtaḥ

(Bhāg. 11.2.47)

4.29..2

Verš

adṛṣṭaṁ dṛṣṭavan naṅkṣed
bhūtaṁ svapnavad anyathā
bhūtaṁ bhavad bhaviṣyac ca
suptaṁ sarva-raho-rahaḥ

Synonyma

adṛṣṭam — budoucí štěstí; dṛṣṭa-vat — jako přímý zážitek; naṅkṣet — je překonáno; bhūtam — hmotná existence; svapnavat — jako sen; anyathā — jinak; bhūtam — co se stalo v minulosti; bhavat — současné; bhaviṣyat — budoucí; ca — také; suptam — sen; sarva — všeho; rahaḥ-rahaḥ — skrytý závěr.

Překlad

Vše, co se děje v čase, který sestává z minulosti, současnosti a budoucnosti, je pouhý sen. To je skrytý význam veškeré védské literatury.

Význam

Celá hmotná existence je ve skutečnosti pouze sen. Nemá tedy smysl mluvit o minulosti, současnosti a budoucnosti. Lidé, které přitahuje karma-kāṇḍa-vicāra, “práce pro budoucí štěstí prostřednictvím plodonosných činností”, rovněž sní. Minulé a současné štěstí jsou také pouhé sny. Skutečná realita je Kṛṣṇa a služba Kṛṣṇovi, která nás může zachránit ze spárů māyi, neboť Pán říká v Bhagavad-gītě (7.14): mām eva ye prapadyante māyām etāṁ taranti te — “Ti, kdo se Mi odevzdají, mohou snadno překonat Moji iluzorní energii.”

Takto končí Bhaktivedantovy výklady k dvacáté deváté kapitole čtvrtého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Nārada hovoří s králem Prācīnabarhim”.

KAPITOLA TŘICÁTÁ

Činnosti Pracetů

4.30.1

Verš

vidura uvāca
ye tvayābhihitā brahman
sutāḥ prācīnabarhiṣaḥ
te rudra-gītena hariṁ
siddhim āpuḥ pratoṣya kām

Synonyma

viduraḥ uvāca — Vidura pravil; ye — ti, kteří; tvayā — tebou; abhihitāḥ — zmínění; brahman — ó brāhmaṇo; sutāḥ — synové; prācīnabarhiṣaḥ — krále Prācīnabarhiho; te — ti všichni; rudra-gītena — pomocí písně, kterou složil Pán Śiva; harim — Pána; siddhim — úspěchu; āpuḥ — dosáhli; pratoṣya — když uspokojili; kām — jakého.

Překlad

Vidura se otázal Maitreyi: Ó brāhmaṇo, předtím jsi mluvil o synech Prācīnabarhiho a řekl jsi mi, že uspokojili Nejvyšší Osobnost Božství zpěvem písně Pána Śivy. Čeho tím dosáhli?

Význam

Na počátku vyprávěl Maitreya Ṛṣi o činnostech Prācīnabarhiho synů. Tito synové šli kolem velkého jezera, které bylo jako oceán, a měli to štěstí, že se setkali s Pánem Śivou, od něhož se naučili, jak uspokojit Nejvyšší Osobnost Božství zpěvem písně, kterou Pán Śiva složil. Jejich otec byl připoutaný k plodonosným činnostem a Nārada, jenž to neschvaloval, nyní Prācīnabarhiho milostivě poučil tím, že mu vyložil alegorický příběh o Purañjanovi. V tuto chvíli chtěl Vidura opět slyšet o Prācīnabarhiṣatových synech a zvláště ho zajímalo, čeho dosáhli, když uspokojili Nejvyšší Osobnost Božství. Slova siddhim āpuḥ, “dosáhli dokonalosti”, jsou velice důležitá. Pán Kṛṣṇa říká v Bhagavad-gītě (7.3): manuṣyāṇāṁ sahasreṣu kaścid yatati siddhaye — z mnoha a mnoha miliónů lidí se možná jeden chce učit, jak dosáhnout duchovního úspěchu. Co je největším úspěchem, uvádí také Bhagavad-gītā (8.15):

mām upetya punar janma
duḥkhālayam aśāśvatam
nāpnuvanti mahātmānaḥ
saṁsiddhiṁ paramāṁ gatāḥ

“Velké duše, oddaní yogīni, kteří dospěli ke Mně, se nikdy nevrátí do tohoto dočasného světa plného utrpení, neboť dosáhli nejvyšší dokonalosti.” A co je tou nejvyšší dokonalostí? To rovněž vysvětluje tento verš. Nejvyšší dokonalostí je jít zpátky domů, zpátky k Bohu, aby se živá bytost již nemusela vracet do hmotného světa a ve snu hmotné existence transmigrovat z jednoho těla do druhého. Milostí Pána Śivy Pracetové skutečně dosáhli dokonalosti a poté, co si do nejvyšší míry užili hmotných vymožeností, se vrátili domů, zpátky k Bohu. O tom bude nyní Maitreya Vidurovi vyprávět.

4.30.2

Verš

kiṁ bārhaspatyeha paratra vātha
kaivalya-nātha-priya-pārśva-vartinaḥ
āsādya devaṁ giriśaṁ yadṛcchayā
prāpuḥ paraṁ nūnam atha pracetasaḥ

Synonyma

kim — co; bārhaspatya — ó žáku Bṛhaspatiho; iha — zde; paratra — na různých planetách; vā — nebo; atha — takto; kaivalya-nātha — dárci osvobození; priya — drahý; pārśva-vartinaḥ — s nímž přišli do styku; āsādya — poté, co potkali; devam — velkého poloboha; giri-śam — pána hory Kailās; yadṛcchayā — řízením prozřetelnosti; prāpuḥ — získali; param — Nejvyššího; nūnam — jistě; atha — proto; pracetasaḥ — Barhiṣatovi synové.

Překlad

Můj milý Bārhaspatyo, co získali synové krále Barhiṣata, známí jako Pracetové, po setkání s Pánem Śivou, který je velice drahý Nejvyššímu Pánu, dárci osvobození? Jistě dospěli do duchovního světa, ale co kromě toho získali zde v hmotném světě, v tomto či v příštích životech?

Význam

V tomto či příštím životě, na této či jiné planetě je možné získat veškeré hmotné štěstí. Živá bytost bloudí po hmotném vesmíru v mnoha životních druzích a po mnoha planetárních soustavách. Neštěstí a štěstí obdržené v tomto životě se nazývá iha, zatímco neštěstí a štěstí obdržené v příštím životě se nazývá paratra.

Pán Mahādeva (Śiva) je jedním z mocných polobohů hmotného světa. Jeho požehnání, která dává obyčejným lidem, obvykle přinášejí hmotné blaho. Podléhá mu Durgā, vládnoucí božstvo tohoto hmotného světa, a Pán Mahādeva, Giriśa, tedy může kohokoliv obdarovat jakýmkoliv hmotným štěstím. Lidé se obvykle rádi stávají oddanými Pána Giriśi, aby získali hmotné štěstí, ale Pracetové se s Pánem Mahādevou setkali řízením prozřetelnosti. Pán Mahādeva jim dal pokyn, aby uctívali Nejvyšší Osobnost Božství, a sám přednesl modlitbu. Jak je uvedeno v minulém verši (rudra-gītena), pouhým zpěvem modlitby, kterou přednesl Pán Śiva Viṣṇuovi, se Pracetové přemístili do duchovního světa. Oddaní si někdy přejí také okusit hmotného štěstí, a proto před tím, než vstoupí do duchovního světa, dostávají řízením Nejvyšší Osobnosti Božství příležitost užívat si v hmotném světě. Někdy jsou přemístěni na nebeské planety—Janaloku, Maharloku, Tapoloku, Siddhaloku a podobně. Čistý oddaný však nikdy o žádné hmotné štěstí neusiluje, a proto je přemístěn přímo na Vaikuṇṭhaloku, která je zde označena slovem param. V tomto verši se Vidura ptá Maitreyi, žáka Bṛhaspatiho, co všechno Pracetové získali.

4.30.3

Verš

maitreya uvāca
pracetaso ’ntar udadhau
pitur ādeśa-kāriṇaḥ
japa-yajñena tapasā
purañjanam atoṣayan

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — Maitreya pravil; pracetasaḥ — Pracetové; antaḥ — v; udadhau — moři; pituḥ — svého otce; ādeśa-kāriṇaḥ — vykonavatelé příkazu; japa-yajñena — zpěvem manter; tapasā — při podrobení se tvrdé askezi; puram-janam — Nejvyšší Osobnost Božství; atoṣayan — uspokojili.

Překlad

Velký mudrc Maitreya pravil: Synové krále Prācīnabarhiho zvaní Pracetové se podrobili tvrdé askezi v moři, aby vyplnili pokyn svého otce. Zpěvem a opakováním manter, které jim dal Pán Śiva, dokázali uspokojit Pána Viṣṇua, Nejvyšší Osobnost Božství.

Význam

Modlitby Nejvyšší Osobnosti Božství lze skládat i přímo, ale když opakujeme modlitby velkých oddaných, jako je Pán Śiva a Pán Brahmā — když kráčíme ve stopách velkých osobností — můžeme Pána velice snadno potěšit. Někdy například zpíváme tuto mantru z Brahma-saṁhity (5.29):

cintāmaṇi-prakara-sadmasu kalpa-vṛkṣa-
lakṣāvṛteṣu surabhīr abhipālayantam
lakṣmī-sahasra-śata-sambhrama-sevyamānaṁ
govindam ādi-puruṣaṁ tam ahaṁ bhajāmi

“Uctívám Govindu, prvotního Pána a prvního praotce, který pase krávy plnící všechny touhy v sídle postaveném z duchovních drahokamů a obklopeném milióny stromů přání. S velkou úctou a láskou Mu neustále slouží statisíce lakṣmī neboli gopī.” Protože tuto modlitbu složil Pán Brahmā, jejím přednesem následujeme jeho příkladu. To je nejsnadnější způsob, jak uspokojit Nejvyšší Osobnost Božství. Čistý oddaný se nikdy nepokouší dospět k Pánovi přímo. Nejdůležitějším způsobem uctívání Pána je postupovat přes učednickou posloupnost oddaných. Pracetové tedy opakovali modlitby, které Nejvyšší Osobnosti Božství přednesl Pán Śiva, a díky tomu se jim podařilo Nejvyššího Pána potěšit.

Nejvyšší Pán je zde označen slovem purañjana. Podle Madhvācāryi se živá bytost nazývá purañjana proto, že se stala obyvatelem tohoto hmotného světa a je nucena v něm žít pod vlivem tří kvalit hmotné přírody. Nejvyšší Osobnost Božství tvoří tento hmotný svět (pura) a také do něho vstupuje. Aṇḍāntara-stha-paramāṇu-cayāntara-stham. Pán vstupuje do srdce živé bytosti i do atomu, a proto se živá bytost i Pán nazývají purañjana. Jeden purañjana, živá bytost, je podřízený svrchovanému purañjanovi, a povinností podřízeného purañjany je tedy uspokojovat svrchovaného purañjanu. To je oddaná služba. Pán Rudra neboli Pán Śiva je původní ācārya vaiṣṇavské sampradāyi zvané Rudra-sampradāya. Rudra-gītena naznačuje, že Pracetové dosáhli duchovního úspěchu v učednické posloupnosti Pána Rudry.

4.30.4

Verš

daśa-varṣa-sahasrānte
puruṣas tu sanātanaḥ
teṣām āvirabhūt kṛcchraṁ
śāntena śamayan rucā

Synonyma

daśa-varṣa — deset let; sahasra-ante — na konci tisíce; puruṣaḥ — Nejvyšší Pán; tu — tehdy; sanātanaḥ — věčný; teṣām — Pracetů; āvirabhūt — zjevil se; kṛcchram — tvrdá askeze; śāntena — přinášející uspokojení; śamayan — zmírňující; rucā — Svou krásou.

Překlad

Po deseti tisíci letech tvrdé askeze se Pracetům odměnou za jejich snahu zjevil Nejvyšší Pán ve Své velmi půvabné podobě. To na ně udělalo velký dojem a vynahradilo jim jejich úsilí.

Význam

Podrobovat se deset tisíc let tvrdé askezi nevypadá jako nic příjemného. Oddaní, kteří jsou vážnými studenty duchovního života, však přesto takovou snahu vynakládají, aby získali přízeň Nejvyšší Osobnosti Božství. V té době, kdy byl lidský život velice dlouhý, se lidé mohli podrobit tvrdé askezi trvající tisíce let. Je řečeno, že Vālmīki, autor Rāmāyaṇy, provozoval meditaci po dobu šedesáti tisíc let. Nejvyšší Pán ocenil askezi Pracetů a nakonec se jim zjevil ve Své velmi půvabné podobě. To je všechny uspokojilo tak, že zapomněli na své úsilí. Když v hmotném světě někdo dosáhne těžkou prací úspěchu, velice ho to potěší. Stejně tak oddaný, jakmile přijde do styku s Nejvyšší Osobností Božství, zapomene na všechnu námahu. Přestože byl Dhruva Mahārāja pouze pětiletý chlapec, podrobil se přísné askezi, při které jedl pouze suché listy, pil jen vodu a nepřijímal žádnou jinou potravu. Takto se mu po šesti měsících podařilo spatřit Nejvyšší Osobnost Božství tváří v tvář. Jakmile Pána uviděl, zapomněl na všechno své úsilí a řekl: svāmin kṛtārtho 'smi — “Můj milý Pane, jsem velice spokojen.”

Takovou askezi samozřejmě oddaní podstupovali v Satya-yuze, Dvāpara-yuze a Tretā-yuze, ale nikoliv v současném věku Kali. V Kali-yuze lze téhož výsledku dosáhnout pouhým zpíváním Hare Kṛṣṇa mahā-mantry. Jelikož jsou lidé tohoto věku pokleslí, Pán je tak laskavý, že jim dává tu nejsnadnější metodu. Pouhým zpíváním Hare Kṛṣṇa mantry může člověk dosáhnout stejného výsledku. My jsme ale takoví nešťastníci — jak říká Pán Caitanya Mahāprabhu — že ani zpívání mahā-mantry Hare Kṛṣṇa, Hare Kṛṣṇa, Kṛṣṇa Kṛṣṇa, Hare Hare / Hare Rāma, Hare Rāma, Rāma Rāma, Hare Hare nás nepřitahuje.

4.30.5

Verš

suparṇa-skandham ārūḍho
meru-śṛṅgam ivāmbudaḥ
pīta-vāsā maṇi-grīvaḥ
kurvan vitimirā diśaḥ

Synonyma

suparṇa — Garuḍy, jenž nosí Pána Viṣṇua; skandham — záda; ārūḍhaḥ — seděl na; meru — hory jménem Meru; śṛṅgam — na vrcholku; iva — jako; ambudaḥ — mrak; pīta-vāsāḥ — ve žlutých šatech; maṇi-grīvaḥ — Jeho krk ozdobený šperkem Kaustubha; kurvan — činil; vitimirāḥ — zbavené temnoty; diśaḥ — všechny strany.

Překlad

Nejvyšší Pán, Jenž se zjevil sedící na zádech Garuḍy, vypadal jako mrak, který spočívá na vrcholku hory Meru. Jeho transcendentální tělo zahalovaly přitažlivé žluté šaty a Jeho krk zdobil šperk zvaný Kaustubha-maṇi. Tělesná záře Osobnosti Božství rozptýlila temnotu celého vesmíru.

Význam

Caitanya-caritāmṛta (Madhya 22.31) říká:

kṛṣṇa—sūrya-sama; māyā haya andhakāra
yāhāṅ kṛṣṇa, tāhāṅ nāhi māyāra adhikāra

Pán je jako zářící slunce. Kdekoliv je tedy Nejvyšší Osobnost Božství, tam nemůže být temnota či nevědomost. Tento temný vesmír sice osvětluje slunce, ale slunce i měsíc pouze odrážejí tělesnou záři Nejvyššího Pána. V Bhagavad-gītě (7.8) Pán praví: prabhāsmi śaśi-sūryayoḥ — “Jsem světlo slunce i měsíce.” Z toho plyne, že původem všeho života je tělesná záře Nejvyšší Osobnosti Božství. To rovněž potvrzuje Brahma-saṁhitā: yasya prabhā prabhavato jagad-aṇḍa-koṭi. Tělesná záře Nejvyšší Osobnosti Božství odstraňuje veškerou temnotu.

4.30.6

Verš

kāśiṣṇunā kanaka-varṇa-vibhūṣaṇena
bhrājat-kapola-vadano vilasat-kirīṭaḥ
aṣṭāyudhair anucarair munibhiḥ surendrair
āsevito garuḍa-kinnara-gīta-kīrtiḥ

Synonyma

kāśiṣṇunā — zářící; kanaka — zlaté; varṇa — zbarvené; vibhūṣaṇena — s ozdobami; bhrājat — svítící; kapola — čelo; vadanaḥ — Jeho obličej; vilasat — třpytící se; kirīṭaḥ — Jeho helmice; aṣṭa — osm; āyudhaiḥ — se zbraněmi; anucaraiḥ — následovníky; munibhiḥ — velkými mudrci; sura-indraiḥ — polobohy; āsevitaḥ — obsluhovaný; garuḍa — Garuḍou; kinnara — obyvatel planety Kinnarů; gīta — opěvovaná; kīrtiḥ — Jeho sláva.

Překlad

Pán měl nádherný obličej a byl ozdoben zářící helmicí a zlatými šperky. Helmice se třpytila a krásně spočívala na Jeho hlavě. V každé ze Svých osmi paží držel určitou zbraň. Doprovázeli Ho polobozi, velcí mudrci a další společníci, a všichni Mu sloužili. Garuḍa, jenž nosí Pána, Ho oslavoval védskými hymny, které rozezníval máváním svých křídel. Vypadal přitom jako obyvatelé planety zvané Kinnaraloka.

Význam

Viṣṇu se obvykle projevuje v podobě se čtyřma rukama, které drží čtyři předměty (lasturu, disk, kyj a lotosový květ). Tento verš ovšem popisuje Pána Viṣṇua s osmi pažemi a osmi druhy zbraní. Podle Vīrarāghavy Ācāryi lze lasturu a lotosový květ považovat také za zbraně. Jelikož je Pán nejvyšším vládcem, může být vše, co drží v ruce, přijímáno za zbraň. Čtyři ruce drží čtyři známé zbraně a další čtyři ruce drží šíp, luk, trojzubec a hada. Śrī Vīrarāghava Ācārya označuje osm zbraní slovy śaṅkha, cakra, gadā, padma, śārṅga, śara a tak dále.

Krále vždy doprovázejí jeho ministři, sekretáři a velitelé, a také Pána Viṣṇua doprovázejí Jeho následovníci — polobozi, velcí mudrci, světci a tak dále. Pán není nikdy sám, a proto nepřipadá v úvahu, že by byl neosobní. Je vždy Sám Sebou, Nejvyšší Osobností Božství, a Jeho společníci jsou také osoby. Podle popisu v tomto verši pochází Garuḍa z planety Kinnarů, jejíž obyvatelé mají právě takové tělesné rysy jako on. Jejich těla se podobají lidským, ale navíc mají křídla. Slovo gīta-kīrtiḥ vyjadřuje, že obyvatelé Kinnaraloky jsou velkými odborníky v opěvování slávy Pána. V Brahma-saṁhitě je řečeno: jagad-aṇḍa-koṭi-koṭiṣv aśeṣa-vasudhādi-vibhūti-bhinnam. V každém vesmíru existují různé planety a každá z nich se něčím liší od ostatních. Na základě tohoto verše můžeme usuzovat, že obyvatelé Kinnaraloky létají s pomocí křídel. Existuje také planeta zvaná Siddhaloka, jejíž obyvatelé mohou létat i bez křídel. Každá planeta má tedy své určité zvláštnosti. Taková je krása rozmanitého stvoření Nejvyšší Osobnosti Božství.

4.30.7

Verš

pīnāyatāṣṭa-bhuja-maṇḍala-madhya-lakṣmyā
spardhac-chriyā parivṛto vana-mālayādyaḥ
barhiṣmataḥ puruṣa āha sutān prapannān
parjanya-nāda-rutayā saghṛṇāvalokaḥ

Synonyma

pīna — silné; āyata — a dlouhé; aṣṭa — osm; bhuja — paže; maṇḍala — kruh; madhya — uprostřed; lakṣmyā — s bohyní štěstí; spardhat — soupeřící; śriyā — Jehož krása; parivṛtaḥ — ověnčený; vana-mālayā — květinovou girlandou; ādyaḥ — původní Osobnost Božství; barhiṣmataḥ — krále Prācīnabarhiho; puruṣaḥ — Nejvyšší Pán; āha — oslovil; sutān — syny; prapannān — odevzdané; parjanya — jako mrak; nāda — jehož zvuk; rutayā — hlasem; sa-ghṛṇa — s milostí; avalokaḥ — Jeho pohled.

Překlad

Kolem Pánova krku visela květinová girlanda, která Mu sahala až ke kolenům. Tato girlanda soupeřila s krásou bohyně štěstí a zdobila Jeho osm silných a dlouhých paží. S milostivým pohledem a hlasem jako hrom Pán oslovil syny krále Prācīnabarhiṣata, kteří Mu byli zcela odevzdaní.

Význam

Slovo ādyaḥ je velice významné. Nejvyšší Osobnost Božství je původem dokonce i Paramātmy a Brahmanu. To potvrzuje Bhagavad-gītā (14.27): brahmaṇo hi pratiṣṭhāham — počátkem Absolutní Pravdy není neosobní Brahman, ale původní Osobnost Božství, Kṛṣṇa. Když Arjuna realizoval Kṛṣṇovu velikost, oslovil Ho takto:

paraṁ brahma paraṁ dhāma
pavitraṁ paramaṁ bhavān
puruṣaṁ śāśvataṁ divyam
ādi-devam ajaṁ vibhum

“Jsi Nejvyšší Brahman, konečné, svrchované sídlo a původce očištění, Absolutní Pravda a věčná božská osoba. Jsi prvotní Bůh, transcendentální a původní, jsi nezrozená, všeprostupující krása.” (Bg. 10.12)

Brahma-saṁhitā také říká: anādir ādir govindaḥ sarva-kāraṇa-kāraṇam — “Nejvyšší Pán nemá žádnou příčinu (anādi), ale je Sám příčinou všech příčin.” Vedānta-sūtra říká: janmādy asya yataḥ — “Absolutní Pravda je to, z čeho vše pochází.” Absolutní Pravda je označena jako ādi-puruṣa; je tedy osobou a není neosobní.

4.30.8

Verš

śrī-bhagavān uvāca
varaṁ vṛṇīdhvaṁ bhadraṁ vo
yūyaṁ me nṛpa-nandanāḥ
sauhārdenāpṛthag-dharmās
tuṣṭo ’haṁ sauhṛdena vaḥ

Synonyma

śrī-bhagavān uvāca — Nejvyšší Pán řekl; varam — požehnání; vṛṇīdhvam — žádejte; bhadram — štěstí; vaḥ — vaše; yūyam — vy; me — ode Mě; nṛpa-nandanāḥ — ó synové krále; sauhārdena — díky přátelství; apṛthak — nelišící se; dharmāḥ — zaměstnání; tuṣṭaḥ — spokojen; aham — Já; sauhṛdena — přátelstvím; vaḥ — vás.

Překlad

Nejvyšší Pán řekl: Moji milí královští synové, jsem velice spokojen s vašimi přátelskými vztahy. Všichni máte jedno zaměstnání — oddanou službu. Vaše vzájemné přátelství Mě tolik těší, že vám přeji vše nejlepší. Nyní Mě můžete požádat o jakékoliv požehnání.

Význam

Jelikož byli všichni synové krále Prācīnabarhiṣata jednotní ve vědomí Kṛṣṇy, Pán s nimi byl velice spokojen. Každý z nich byl individuální duší, ale byli jednotní v transcendentální službě Pánu. Když se individuální duše spojí ve snaze uspokojit Nejvyššího Pána nebo Mu sloužit, představuje to skutečnou jednotou. V hmotném světě taková jednota není možná. I když se lidé mohou oficiálně sjednocovat, každý má jiné zájmy. V Organizaci spojených národů mají například všechny národy své určité národní cíle, a proto nemohou být skutečně spojené. Nejednotnost mezi individuálními dušemi v tomto hmotném světě je tak silná, že i ve Společnosti pro vědomí Kṛṣṇy to někdy vypadá, že její členové jsou nejednotní, jelikož mají různé názory a hmotné sklony. Ve vědomí Kṛṣṇy ve skutečnosti nemohou být dva názory. Je zde jen jeden cíl: co nejlépe sloužit Kṛṣṇovi. Vyskytnou-li se někdy neshody ohledně služby, je třeba je považovat za duchovní. Ti, kdo skutečně slouží Nejvyšší Osobnosti Božství, nemohou být za žádných okolností rozděleni. Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, je tím velice šťastný a chce dát Svým oddaným veškerá požehnání, jak uvádí tento verš. Vidíme, že Pán byl připraven okamžitě udělit synům krále Prācīnabarhiṣata jakékoliv požehnání.

4.30.9

Verš

yo ’nusmarati sandhyāyāṁ
yuṣmān anudinaṁ naraḥ
tasya bhrātṛṣv ātma-sāmyaṁ
tathā bhūteṣu sauhṛdam

Synonyma

yaḥ — ten, kdo; anusmarati — vždy vzpomíná; sandhyāyām — večer; yuṣmān — na vás; anudinam — každý den; naraḥ — člověk; tasya bhrātṛṣu — se svými bratry; ātma-sāmyam — osobní rovnost; tathā — jako také; bhūteṣu — se všemi živými bytostmi; sauhṛdam — přátelství.

Překlad

Pán pokračoval: Ti, kdo na vás budou každý den v podvečer vzpomínat, se spřátelí se svými bratry a všemi ostatními živými bytostmi.

4.30.10

Verš

ye tu māṁ rudra-gītena
sāyaṁ prātaḥ samāhitāḥ
stuvanty ahaṁ kāma-varān
dāsye prajñāṁ ca śobhanām

Synonyma

ye — ti, kdo; tu — ale; mām — ke Mně; rudra-gītena — písní Pána Śivy; sāyam — večer; prātaḥ — ráno; samāhitāḥ — pozorně; stuvanti — modlí se; aham — Já; kāma-varān — všechna požehnání ke splnění tužeb; dāsye — udělím; prajñām — inteligenci; ca — také; śobhanām — transcendentální.

Překlad

Těm, kdo se ke Mně budou ráno i večer modlit písní Pána Śivy, dám Svá požehnání — splním jejich touhy a navíc je obdařím náležitou inteligencí.

Význam

Náležitá inteligence znamená vrátit se domů, zpátky k Bohu. To potvrzuje Bhagavad-gītā (10.10):

teṣāṁ satata-yuktānāṁ
bhajatāṁ prīti-pūrvakam
dadāmi buddhi-yogaṁ taṁ
yena mām upayānti te

“Těm, kteří jsou Mi neustále oddáni a s láskou Mě uctívají, dávám poznání, s jehož pomocí ke Mně mohou dospět.”

Ten, kdo se modlí k Pánu o vyplnění svých různých tužeb, musí vědět, že jejich nejdokonalejším vyplněním je vrátit se domů, zpátky k Bohu. Zde je uvedeno, že ti, kdo vzpomínají na činnosti Pracetů, synů krále Prācīnabarhiṣata, budou osvobozeni a obdrží požehnání. Co potom říci o samotných synech krále Prācīnabarhiṣata, kteří jsou přímo spojeni s Nejvyšší Osobností Božství? Takto funguje paramparā. Jdeme-li ve stopách ācāryů, získáme stejný prospěch jako naši předchůdci. Pokud se někdo řídí rozhodnutím Arjuny, je to stejné, jako kdyby vyslechl Bhagavad-gītu přímo od Nejvyšší Osobnosti Božství. Vyslechnout Bhagavad-gītu přímo od Nejvyššího Pána se neliší od následování osobností, jako je Arjuna, který ji od Pána vyslechl dříve. Hloupí lidé někdy namítají, že Kṛṣṇa zde v současné době není, a proto od Něho nelze přijímat přímé pokyny. Nevědí, že pokud člověk přijímá Bhagavad-gītu takovou, jaká je — jak ji Pán vyslovil — není mezi jejím přímým vyslechnutím a jejím čtením rozdíl. Chce-li však někdo pochopit Bhagavad-gītu pomocí svých nedokonalých interpretací, pak nikdy nepronikne do jejího tajemství, i když může být ze světského hlediska velkým učencem.

4.30.11

Verš

yad yūyaṁ pitur ādeśam
agrahīṣṭa mudānvitāḥ
atho va uśatī kīrtir
lokān anu bhaviṣyati

Synonyma

yat — protože; yūyam — vy; pituḥ — svého otce; ādeśam — nařízení; agrahīṣṭa — přijali jste; mudā-anvitāḥ — s velkou radostí; atho — proto; vaḥ — vaše; uśatī — přitažlivá; kīrtiḥ — sláva; lokān anu — po celém vesmíru; bhaviṣyati — bude možná.

Překlad

Jelikož jste s velkou radostí přijali otcovy pokyny ve svých srdcích a věrně je vykonávali, budou vaše přitažlivé vlastnosti oslavovány po celém světě.

Význam

Jelikož je každá živá bytost nedílnou částí Nejvyšší Osobnosti Božství, má svou malou nezávislost. Někdy se neinteligentní lidé ptají, proč se člověk dostává do nepříjemných situací, přestože je vše pod vládou Nejvyšší Osobnosti Božství. Díky své nepatrné nezávislosti může živá bytost buď uposlechnout, nebo neuposlechnout pokynů Nejvyššího Pána. Pokud jich uposlechne, bude šťastná, a pokud ne, bude nešťastná. Živá bytost si tedy sama vytváří své štěstí či neštěstí — Nejvyšší Pán je nikomu nevnucuje. Pán chválil Pracety za to, že věrně plnili příkazy svého otce. Požehnal tedy synům krále Prācīnabarhiṣata za jejich poslušnost otcovým pokynům.

4.30.12

Verš

bhavitā viśrutaḥ putro
’navamo brahmaṇo guṇaiḥ
ya etām ātma-vīryeṇa
tri-lokīṁ pūrayiṣyati

Synonyma

bhavitā — bude; viśrutaḥ — velice slavný; putraḥ — syn; anavamaḥ — o nic horší; brahmaṇaḥ — než Pán Brahmā; guṇaiḥ — svými vlastnostmi; yaḥ — který; etām — to vše; ātma-vīryeṇa — svým potomstvem; tri-lokīm — tři světy; pūrayiṣyati — zaplní.

Překlad

Budete mít pěkného syna, který nebude v ničem zaostávat za Pánem Brahmou. Bude proto slavný po celém vesmíru a jeho synové a vnuci osídlí všechny tři světy.

Význam

Jak vysvětlí další verš, Pracetové se ožení s dcerou velkého mudrce Kaṇḍua. Je uvedeno, že jejich syn se bude jmenovat Viśruta a proslaví otce i matku svými dobrými vlastnostmi. Svým významem předčí dokonce i Pána Brahmu. Velký politik Cāṇakya řekl, že je-li na zahradě nebo v lese jeden dobrý strom, jeho květy naplní celý les svou vůní; stejně tak dobrý syn proslaví celou svou rodinu ve všech koutech světa. Kṛṣṇa se narodil v rodu Yaduovců, a proto je yaduovská dynastie proslulá po celém světě.

4.30.13

Verš

kaṇḍoḥ pramlocayā labdhā
kanyā kamala-locanā
tāṁ cāpaviddhāṁ jagṛhur
bhūruhā nṛpa-nandanāḥ

Synonyma

kaṇḍoḥ — mudrce Kaṇḍua; pramlocayā — od nebeské kurtizány jménem Pramlocā; labdhā — získaná; kanyā — dcera; kamala-locanā — s lotosovýma očima; tām — ji; ca — také; apaviddhām — odloženou; jagṛhuḥ — přijaly; bhūruhāḥ — stromy; nṛpa-nandanāḥ — ó synové krále Prācīnabarhiṣata.

Překlad

Ó synové krále Prācīnabarhiṣata, nebeská kurtizána jménem Pramlocā ponechala Kaṇḍuovu dceru, jejíž oči se podobaly lotosům, v péči lesních stromů a vrátila se na nebeské planety. Tato dcera se narodila ze spojení Apsary Pramloci s mudrcem Kaṇḍuem.

Význam

Vždy, když nějaký velký mudrc podstupuje tvrdou askezi, aby získal hmotnou moc, krále nebes Indru naplní zášť. Všichni polobozi zastávají důležitá místa při řízení vesmírného dění a mají na svém kontě mnoho zbožných činností. Jsou to sice obyčejné živé bytosti, ale kvalifikovaly se pro zodpovědná místa, jako je postavení Pána Brahmy, Indry, Candry a Varuṇy. Jakmile se tedy nějaký velký mudrc podrobuje tvrdé askezi, král nebes Indra začne být plný zášti, jak je v tomto hmotném světě přirozené. Celý hmotný svět je tak naplněný záští, že se každý bojí i svých sousedů. Každý obchodník se bojí svých společníků, protože tento hmotný svět představuje pole činností pro lidi plné závisti a zášti, kteří sem přišli soupeřit se vznešeností Nejvyšší Osobnosti Božství. Indra se tedy velice bál tvrdé askeze velkého mudrce Kaṇḍua a poslal Pramlocu, aby jeho sliby a úsilí zmařila. Podobně tomu bylo také v případě Viśvāmitry. I z dalších událostí v śāstrách je patrné, že Indra je vždy plný zášti. Když král Pṛthu slavnostně vykonával různé oběti, jimiž Indru předčil, Indru naplnila závist a narušil jejich průběh. To bylo již popsáno v dřívějších kapitolách. Král Indra úspěšně překazil Kaṇḍuův slib, neboť mudrc podlehl kráse nebeské kurtizány Pramloci a zplodil s ní dceru. Zde se uvádí, že toto dítě mělo oči podobné lotosům a bylo velice krásné. Poté, co Pramlocā úspěšně splnila své poslání, vrátila se na nebeské planety a novorozeně ponechala v péči stromů. Stromy se naštěstí děvčátka ujaly a dohodly se, že ho vychovají.

4.30.14

Verš

kṣut-kṣāmāyā mukhe rājā
somaḥ pīyūṣa-varṣiṇīm
deśinīṁ rodamānāyā
nidadhe sa dayānvitaḥ

Synonyma

kṣut — hladem; kṣāmāyāḥ — když byla soužená; mukhe — do úst; rājā — král; somaḥ — Měsíc; pīyūṣa — nektar; varṣiṇīm — z něhož vytékal; deśinīm — ukazováček; rodamānāyāḥ — když plakala; nidadhe — vsunul; saḥ — on; dayā-anvitaḥ — soucitný.

Překlad

Dítě, které bylo ponecháno v péči stromů, poté začalo plakat hlady. Král lesa — král planety Měsíce — se nad ním tehdy slitoval a vsunul mu do úst svůj prst, z něhož vytékal nektar. Tak dítě vyrůstalo milostí krále Měsíce.

Význam

Apsarā sice ponechala své dítě v péči stromů, ale stromy se o ně nedovedly náležitě postarat. Předaly ho proto králi Měsíce, Candrovi, který vsunul do úst dítěte svůj prst, aby utišil jeho hlad.

4.30.15

Verš

prajā-visarga ādiṣṭāḥ
pitrā mām anuvartatā
tatra kanyāṁ varārohāṁ
tām udvahata mā ciram

Synonyma

prajā-visarge — plodit potomstvo; ādiṣṭāḥ — bylo vám nařízeno; pitrā — vaším otcem; mām — Mé pokyny; anuvartatā — následujete; tatra — tam; kanyām — dcera; vara-ārohām — vysoce kvalifikovaná a nesmírně krásná; tām — s ní; udvahata — ožeňte se; mā — ne; ciram — ztrácejte čas.

Překlad

Jelikož jste všichni poslušní Mých pokynů, žádám vás, abyste se okamžitě oženili s touto dívkou, která oplývá krásou a dobrými vlastnostmi. Ploďte s ní potomstvo, jak vám nařídil váš otec.

Význam

Pracetové byli nejen velkými oddanými Nejvyšší Osobnosti Božství, ale také byli poslušní příkazů svého otce. Pán je proto vyzval, aby přijali dceru Pramloci za manželku.

4.30.16

Verš

apṛthag-dharma-śīlānāṁ
sarveṣāṁ vaḥ sumadhyamā
apṛthag-dharma-śīleyaṁ
bhūyāt patny arpitāśayā

Synonyma

apṛthak — bez rozdílů; dharma — zaměstnání; śīlānām — jejichž charakter; sarveṣām — všech; vaḥ — vás; su-madhyamā — dívka s útlým pasem; apṛthak — bez rozdílů; dharma — zaměstnání; śīlā — s dobrým chováním; iyam — tato; bhūyāt — nechť se stane; patnī — manželka; arpita-āśayā — plně odevzdaná.

Překlad

Jelikož jste všichni oddaní a poslušní synové svého otce, máte stejnou povahu. Tutéž povahu má i tato dívka, která je vám všem odevzdaná. Dívka i vy, Prācīnabarhiṣatovi synové, jste na stejné úrovni a shodujete se na stejných principech.

Význam

Podle védských zásad nemůže mít žena více manželů, ačkoliv muž může mít mnoho manželek. Ve zvláštních případech má ovšem i žena více než jednoho manžela. Draupadī byla například provdána za všech pět bratří Pāṇḍuovců. Také v tomto případě nařídil Nejvyšší Pán Prācīnabarhiṣatovým synům, aby se všichni oženili s jednou dívkou, kterou zplodili velký mudrc Kaṇḍu a Pramlocā. Dívka se výjimečně může provdat za více než jednoho muže, je-li schopna se ke všem svým manželům chovat stejně. To žádná obyčejná žena nedokáže. Vzít si více než jednoho manžela může být dovoleno jen zvlášť kvalifikované ženě. V současném věku Kali je však velice těžké takovou nestrannou ženu najít. Proto v písmech stojí: kalau pañca vivarjayet. V tomto věku se žádná žena nesmí provdat za bratra svého manžela. Tento druh sňatku se dodnes udržuje v některých hornatých částech Indie. Pán říká: apṛthag-dharma-śīleyaṁ bhūyāt patny arpitāśayā. S požehnáním Nejvyšší Osobnosti Božství je možné cokoliv. Pán dívce zvláště požehnal, aby se odevzdala všem bratrům bez rozdílu. Učení apṛthag-dharmy, “zaměstnání bez rozdílných cílů,” podává Bhagavad-gītā, která se dělí na tři základní části — pojednání o karma-yoze, jñāna-yoze a bhakti-yoze. Slovo yoga znamená “jednání v zájmu Nejvyšší Osobnosti Božství”. Bhagavad-gītā (3.9) potvrzuje:

yajñārthāt karmaṇo 'nyatra
loko 'yaṁ karma-bandhanaḥ
tad-arthaṁ karma kaunteya
mukta-saṅgaḥ samācara

“Každou činnost je třeba konat jako oběť Viṣṇuovi, neboť jinak člověka poutá k hmotnému světu. Proto, ó synu Kuntī, vykonávej své předepsané povinnosti pro Jeho uspokojení. Tímto způsobem zůstaneš vždy nespoutaný a na ničem nebudeš lpět.”

Člověk má vykonávat své předepsané povinnosti s jediným cílem—uspokojit yajña-puruṣu, Nejvyšší Osobnost Božství. To se nazývá apṛthag-dharma. Různé části těla mohou jednat různě, ale konečným cílem všech je udržovat celé tělo. Budeme-li jednat pro uspokojení Nejvyšší Osobnosti Božství, zjistíme, že tím uspokojujeme vše. Měli bychom kráčet ve stopách Pracetů, jejichž jediným cílem bylo uspokoit Nejvyššího Pána. To je apṛthag-dharma. V Bhagavad-gītě (18.66) stojí: sarva-dharmān parityajya mām ekaṁ śaraṇaṁ vraja — “Zanech všech druhů náboženství a jen se Mi odevzdej.” Taková je rada Pána Kṛṣṇy. Naším jediným cílem má být jednat ve vědomí Kṛṣṇy pro Pánovo uspokojení. To je skutečná jednota, apṛthag-dharma.

4.30.17

Verš

divya-varṣa-sahasrāṇāṁ
sahasram ahataujasaḥ
bhaumān bhokṣyatha bhogān vai
divyāṁś cānugrahān mama

Synonyma

divya — nebeských planet; varṣa — let; sahasrāṇām — tisíců; sahasram — tisíc; ahata — nepřemožená; ojasaḥ — vaše síla; bhaumān — tohoto světa; bhokṣyatha — budete si užívat; bhogān — požitků; vai — jistě; divyān — nebeského světa; ca — také; anugrahāt — milostí; mama — Mou.

Překlad

Pán potom požehnal všem Pracetům slovy: Moji milí princové, Mou milostí si budete moci bez překážek a v plné síle užívat všech vymožeností tohoto i nebeského světa po milión nebeských let.

Význam

Délka života, kterou Pracetům vymezil Nejvyšší Pán, je počítána podle běhu času na vyšších planetárních soustavách. Je řečeno, že šest pozemských měsíců se rovná tamním dvanácti hodinám. Třicet dní tvoří jeden měsíc a dvanáct měsíců tvoří jeden rok — milión let podle tohoto počítání si tedy Pracetové mohli užívat všeho hmotného pohodlí. Přestože žili tak dlouho, byli milostí Pána obdařeni plnou tělesnou silou. Když chce někdo žít v hmotném světě mnoho let, musí snášet těžkosti v podobě stáří, invalidity a mnoha jiných strastí. Pracetové ovšem obdrželi plnou tělesnou sílu, aby si mohli užívat hmotných vymožeností. Tato zvláštní výsada jim byla dána, aby mohli i nadále vykonávat dokonalou oddanou službu. To vysvětlí následující verš.

4.30.18

Verš

atha mayy anapāyinyā
bhaktyā pakva-guṇāśayāḥ
upayāsyatha mad-dhāma
nirvidya nirayād ataḥ

Synonyma

atha — proto; mayi — Mně; anapāyinyā — bez odchýlení; bhaktyā — oddanou službou; pakva-guṇa — bez hmotného znečištění; āśayāḥ — vaše mysl; upayāsyatha — dosáhnete; mat-dhāma — Mého sídla; nirvidya — zcela odpoutaní; nirayāt — od hmotné existence; ataḥ — takto.

Překlad

Poté dosáhnete Mé čisté oddané služby a zbavíte se všeho hmotného znečištění. Tehdy již budete zcela odpoutaní od hmotného požitku na takzvaných nebeských i pekelných planetách a vrátíte se domů, zpátky k Bohu.

Význam

Milostí Pána dostali Pracetové zvláštní výsady. I když budou moci žít milión let a užívat si hmotného pohodlí, přesto se neodchýlí od transcendentální láskyplné služby Pánu. Takto plně zaměstnáni oddanou službou se zcela zbaví veškeré hmotné připoutanosti. Hmotná připoutanost je velice silná. Materialista během svého života získává půdu, peníze, přátele, společnost, přátelství, lásku atd., a po zániku svého těla si chce užívat na nebeských planetách. Kdo se však zapojí do oddané služby, ten se odpoutá od všeho hmotného požitku i utrpení. V hmotném světě lze dosáhnout vyšších planetárních systémů a užívat si všeho hmotného pohodlí, nebo poklesnout na nižší planetární systémy a žít v pekelných podmínkách. Bhagavad-gītā (14.26) popisuje postavení oddaného takto:

māṁ ca yo 'vyabhicāreṇa
bhakti-yogena sevate
sa guṇān samatītyaitān
brahma-bhūyāya kalpate

“Kdo Mi slouží s úplnou oddaností a za žádných okolností se neodchýlí, ten ihned transcenduje kvality hmotné přírody a dostává se na úroveň Brahmanu.”

Oddaný je vždy na úrovni Brahmanu; nemá nic společného s hmotným štěstím či neštěstím. Kdo je pevný v oddané službě a prostý veškeré hmotné připoutanosti, neznečištěn hmotnými kvalitami přírody, ten je způsobilý vrátit se domů, zpátky k Bohu. I když si Pracetové budou moci díky zvláštnímu požehnání po milióny let užívat hmotného pohodlí, nebudou k němu připoutaní. Na konci svého hmotného požitku tedy dospějí do duchovního světa a vrátí se k Bohu.

Slovo pakva-guṇāśayāḥ je zvláště významné, neboť znamená, že oddanou službou se člověk dokáže zbavit vlivu tří kvalit hmotné přírody. Nikdo se nemůže vrátit k Bohu, dokud je pod jejich vlivem. Je jasně řečeno, že žádná planeta v hmotném světě — od Brahmaloky až po pekelné planety — se nehodí pro pobyt oddaného. Padaṁ padaṁ yad vipadāṁ na teṣām. Místo, kde číhá nebezpečí na každém kroku, jistě není příliš příjemné. Pán proto říká v Bhagavad-gītě (8.16):

ābrahma-bhuvanāl lokāḥ
punar āvartino 'rjuna
mām upetya tu kaunteya
punar janma na vidyate

“Všechny planety v hmotném světě, od nejvyšší až po nejnižší, jsou místy utrpení, kde dochází k opakovanému zrození a smrti. Kdo však dosáhne Mého sídla, ó synu Kuntī, se již nikdy znovu nerodí.”

Ani povýšení na nejvyšší planetu hmotného vesmíru, Brahmaloku, tedy nic nepřináší. Pokud se nám však nějakým způsobem podaří dospět do sídla Pána, již se nikdy nevrátíme do hmotného světa.

4.30.19

Verš

gṛheṣv āviśatāṁ cāpi
puṁsāṁ kuśala-karmaṇām
mad-vārtā-yāta-yāmānāṁ
na bandhāya gṛhā matāḥ

Synonyma

gṛheṣu — do rodinného života; āviśatām — kdo vstoupil; ca — také; api — i; puṁsām — osob; kuśala-karmaṇām — zaměstnaných příznivými činnostmi; mat-vārtā — náměty o Mně; yāta — je strávený; yāmānām — jejichž každý okamžik; na — ne; bandhāya — za pouto; gṛhāḥ — život hospodáře; matāḥ — je považovaný.

Překlad

Ti, kdo se věnují příznivým činnostem oddané služby, jistě chápou, že konečným poživatelem všech činností je Nejvyšší Osobnost Božství. Oddaný tedy nabízí výsledky svého jednání Nejvyšší Osobnosti Božství a tráví život neustále pohroužen do námětů o Pánovi. Může žít i rodinným životem, ale výsledky jeho jednání ho neovlivňují.

Význam

Člověk žijící s rodinou obvykle příliš přilne k plodonosnému jednání a chce si užívat výsledků svých činností. Oddaný však ví, že nejvyšší poživatel a nejvyšší vlastník je Kṛṣṇa (bhoktāraṁ yajña-tapasāṁ sarva-loka-maheśvaram), a proto se nikdy nepovažuje za vlastníka žádného zaměstnání. Vždy myslí na to, že vlastníkem je Nejvyšší Osobnost Božství, a nabízí tedy výsledky svého jednání Nejvyššímu Pánu. Toho, kdo takto žije v hmotném světě s rodinou a dětmi, nikdy neovlivní hmotné znečištění. To potvrzuje Bhagavad-gītā (3.9):

yajñārthāt karmaṇo 'nyatra
loko 'yaṁ karma-bandhanaḥ
tad-arthaṁ karma kaunteya
mukta-saṅgaḥ samācara

Ten, kdo si chce užívat výsledků svých činností, je těmito výsledky spoután, ale ten, kdo je nabízí Nejvyšší Osobnosti Božství, se do nich nezaplétá. V tom spočívá tajemství úspěchu. Lidé obvykle přijímají sannyās, aby se zbavili reakcí za plodonosné jednání. Kdo nepřijímá výsledky svého jednání a místo toho je nabízí Nejvyšší Osobnosti Božství, je bezpochyby v osvobozeném postavení. To potvrzuje Śrī Rūpa Gosvāmī v Bhakti-rasāmṛta-sindhu:

īhā yasya harer dāsye
karmaṇā manasā girā
nikhilāsv apy avasthāsu
jīvan-muktaḥ sa ucyate

Pokud někdo zapojuje do služby Pánu svůj život, bohatství, slova, inteligenci a vše, co vlastní, pak je vždy a za všech okolností osvobozený. Taková osoba se nazývá jīvan-mukta — “osvobozená ještě v tomto životě”. Ti, kdo postrádají vědomí Kṛṣṇy a zaměstnávají se hmotnými činnostmi, se pouze více a více zaplétají do hmotných pout a musí si vytrpět nebo vychutnat akce a reakce všeho svého jednání. Toto hnutí pro vědomí Kṛṣṇy je tedy největším darem lidstvu, neboť člověka neustále zaměstnává ve službě Kṛṣṇovi. Oddaní myslí na Kṛṣṇu, jednají pro Kṛṣṇu, jedí pro Kṛṣṇu, spí pro Kṛṣṇu a pracují pro Kṛṣṇu — vše zapojují do služby Kṛṣṇovi. Život prožitý ve vědomí Kṛṣṇy zachrání člověka před hmotným znečištěním. Bhaktisiddhānta Sarasvatī Gosvāmī Mahārāja říkal:

kṛṣṇa-bhajane yāhā haya anukūla
viṣaya baliyā tyāge tāhā haya bhūla

Bylo by velkou chybou zříci se hmotného světa, je-li člověk takový odborník, že dokáže vše zapojit do služby Pánu. Je třeba se naučit používat vše ve službě Pánu, neboť vše je s Kṛṣṇou spojené. To je skutečný smysl života a tajemství úspěchu. Jak později znovu zdůrazňuje třetí kapitola Bhagavad-gīty (3.19):

tasmād asaktaḥ satataṁ
kāryaṁ karma samācara
asakto hy ācaran karma
param āpnoti pūruṣaḥ

“Člověk by tedy měl jednat z povinnosti a nelpět na plodech svých činů, neboť jednáním bez připoutanosti dosáhne Nejvyššího.”

Třetí kapitola Bhagavad-gīty se zvláště zaobírá hmotnými činnostmi pro smyslový požitek a hmotnými činnostmi pro uspokojení Nejvyššího Pána, a vede k závěru, že se nejedná o jedno a to samé. Hmotné činnosti pro smyslový požitek jsou příčinou hmotné spoutanosti, zatímco tytéž činnosti určené k uspokojení Kṛṣṇy přinášejí osvobození. Jak může být stejná činnost příčinou spoutanosti i osvobození, lze vysvětlit takto: Člověka, který jí příliš mnoho mléčných pokrmů (kondenzované mléko, sladkou rýži atd.) může postihnout porucha trávení. Ale i když dostane průjem, jiný mléčný pokrm — jogurt smíchaný s černým pepřem a solí — tyto choroby okamžitě vyléčí. Jeden mléčný pokrm tedy může vyvolat špatné trávení a průjem a druhý je může vyléčit.

Získá-li člověk zvláštní milostí Nejvyšší Osobnosti Božství velké hmotné bohatství, neměl by ho považovat za příčinu spoutanosti. Když je oddaný, který dosáhl zralosti, požehnán hmotným bohatstvím, necítí k němu odpor, neboť ho dokáže využít ve službě Pánu. V dějinách světa je mnoho takových příkladů — králové jako Pṛthu Mahārāja, Prahlāda Mahārāja, Janaka, Dhruva, Vaivasvata Manu a Mahārāja Ikṣvāku. Ti všichni byli velkými králi a byli obdařeni zvláštní přízní Nejvyšší Osobnosti Božství. Není-li oddaný duchovně vyspělý, Nejvyšší Pán mu všechno bohatství odebere. To prohlásil Pán Samotný: yasyāham anugṛhṇāmi hariṣye tad-dhanaṁ śanaiḥ — “Můj první projev milosti vůči oddanému je ten, že mu odeberu veškeré hmotné bohatství.” Hmotné bohatství, které je překážkou v oddané službě, Pán odebírá, ale tomu, kdo již v oddané službě dosáhl zralosti, dává Nejvyšší Osobnost Božství veškeré hmotné prostředky.

4.30.20

Verš

navyavad dhṛdaye yaj jño
brahmaitad brahma-vādibhiḥ
na muhyanti na śocanti
na hṛṣyanti yato gatāḥ

Synonyma

navya-vat — oplývající čím dál větší svěžestí; hṛdaye — v srdci; yat — jako; jñaḥ — nejvyšší znalec, Paramātmā; brahma — Brahman; etat — toto; brahma-vādibhiḥ — zastánci Absolutní Pravdy; na — nikdy; muhyanti — jsou zmateni; na — nikdy; śocanti — naříkají; na — nikdy; hṛṣyanti — radují se; yataḥ — když; gatāḥ — dosáhli.

Překlad

Oddaní, kteří se neustále zaměstnávají oddanou službou, se při všech svých činnostech vždy cítí čím dál více svěží. Znalec všeho, Nadduše v srdci oddaného, dodává všemu na věčně rostoucí svěžesti. Zastánci Absolutní Pravdy to označují jako postavení na úrovni Brahmanu. V tomto osvobozeném stádiu (brahma-bhūta) není oddaný nikdy zmaten, nenaříká, ani se zbytečně neraduje. To vše je výsledkem dosažení stavu brahma-bhūta.

Význam

Nadduše v srdci inspiruje oddaného k pokroku v oddané službě různými způsoby. Oddaný necítí, že by jeho život byl nudný či jednotvárný, ani mu nepřipadá, že ustrnul v jednom bodě. Když člověk v hmotném světě zpívá nějaké hmotné jméno, po jeho několikerém zopakování se unaví. Hare Kṛṣṇa mahā-mantru však můžeme zpívat ve dne v noci, a přesto se nebudeme cítit unaveni — čím více ji zpíváme, tím je novější a svěžejší. Śrīla Rūpa Gosvāmī řekl, že kdyby se mu nějak podařilo získat milióny uší a jazyků, mohl by vychutnávat duchovní blaženost zpívání Hare Kṛṣṇa mahā-mantry. Pro vysoce pokročilého oddaného neexistuje skutečně nic, co by ho neinspirovalo. Pán říká v Bhagavad-gītě, že sídlí v srdci každého a pomáhá živé bytosti vzpomínat a zapomínat. Pánovou milostí dostává oddaný inspiraci.

teṣāṁ satata-yuktānāṁ
bhajatāṁ prīti-pūrvakam
dadāmi buddhi-yogaṁ taṁ
yena mām upayānti te

“Těm, kteří jsou Mi neustále oddáni a s láskou Mě uctívají, dávám pochopení, s jehož pomocí ke Mně mohou dospět.” (Bg. 10.10)

Je řečeno, že ty, kdo se věnují příznivým činnostem oddané služby (kuśala-karmaṇām), vede Nadduše, která je zde označena jako jña—znalec všeho: minulosti, přítomnosti i budoucnosti. Nadduše dává upřímnému, čistému oddanému pokyny, jak může prohlubovat svůj vztah s Nejvyšší Osobnosti Božství. Śrīla Jīva Gosvāmī v této souvislosti říká, že Nadduše jakožto úplná expanze Osobnosti Božství sídlí v srdci každého, ale v srdci oddaného se projevuje jako čím dál novější. Takto inspirovaný oddaný prožívá při vykonávání své oddané služby stále rostoucí transcendentální blaženost.

4.30.21

Verš

maitreya uvāca
evaṁ bruvāṇaṁ puruṣārtha-bhājanaṁ
janārdanaṁ prāñjalayaḥ pracetasaḥ
tad-darśana-dhvasta-tamo-rajo-malā
girāgṛṇan gadgadayā suhṛttamam

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — Maitreya pravil; evam — takto; bruvāṇam — hovořící; puruṣa-artha — konečného cíle života; bhājanam — dárce; jana-ardanam — který odstraňuje všechny těžkosti oddaného; prāñjalayaḥ — se sepjatýma rukama; pracetasaḥ — bratři Pracetové; tat — Jeho; darśana — tím, že viděli; dhvasta — rozptýlené; tamaḥ — temnoty; rajaḥ — vášně; malāḥ — jejichž nečistoty; girā — hlasem; agṛṇan — pronášeli modlitby; gadgadayā — chvějícím se; suhṛt-tamam — k nejlepšímu příteli.

Překlad

Velký mudrc Maitreya pravil: Poté, co Nejvyšší Pán takto promluvil, se k Němu Pracetové začali modlit. Pán je dárcem všeho úspěchu v životě a nejvyšším dobrodincem. Je také nejlepším přítelem, který odstraňuje všechny těžkosti, jež oddaný prožívá. Hlasem chvějícím se extází začali Pracetové pronášet své modlitby. Byli očištěni přítomností Pána, který před nimi stál tváří v tvář.

Význam

Pán je zde označen jako puruṣārtha-bhājanam (dárce konečného cíle života). Veškerý úspěch, o který nám v životě jde, můžeme získat milostí Pána. Pracetové již Pánovu milost získali, a proto nepodléhali znečištění kvalitami hmotné přírody. Hmotné kvality je opustily, stejně jako se ihned po východu slunce vytratí noční tma. Jelikož se před nimi objevil Pán, veškeré znečištění guṇami rajas a tamas přirozeně zmizelo. Když čistý oddaný zpívá Hare Kṛṣṇa mahā-mantru, je také prostý všeho hmotného znečištění, protože Pánovo jméno a Pán se od Sebe neliší. Śrīmad-Bhāgavatam (1.2.17) uvádí:

śṛṇvatāṁ sva-kathāḥ kṛṣṇaḥ
puṇya-śravaṇa-kīrtanaḥ
hṛdy antaḥ-stho hy abhadrāṇi
vidhunoti suhṛt satām

“Osobnost Božství Śrī Kṛṣṇa, který dlí jako Paramātmā (Nadduše) v srdci každého a je dobrodincem pravdomluvných oddaných, zprošťuje srdce oddaného dychtícího naslouchat Jeho poselstvím touhy po hmotném požitku. Jsou-li Pánova poselství správně vyslechnuta a přednesena, jsou sama o sobě příznivá.”

Svaté jméno Pána je Pán Samotný a jeho zpíváním a nasloucháním jemu se člověk očistí. Všechno hmotné znečištění postupně zmizí. Pracetové již byli očištěni tím, že Pán stál před nimi, a mohli proto se sepjatýma rukama pronášet náležité modlitby. Jinými slovy, jakmile oddaní vykonávají oddanou službu, jsou okamžitě transcendentální všemu hmotnému znečištění, jak potvrzuje Bhagavad-gītā (sa guṇān samatītyaitān brahma-bhūyāya kalpate). Někdy jsou oddaní nespokojení kvůli tomu, že nevidí Nejvyšší Osobnost Božství Osobně. Když Pracetové viděli Nejvyššího Pána přímo před sebou, jejich neštěstí skončilo.

4.30.22

Verš

pracetasa ūcuḥ
namo namaḥ kleśa-vināśanāya
nirūpitodāra-guṇāhvayāya
mano-vaco-vega-puro-javāya
sarvākṣa-mārgair agatādhvane namaḥ

Synonyma

pracetasaḥ ūcuḥ — Pracetové řekli; namaḥ — poklony; namaḥ — poklony; kleśa — hmotné utrpení; vināśanāya — tomu, kdo ničí; nirūpita — ustanovené; udāra — velkodušné; guṇa — vlastnosti; āhvayāya — Jehož jméno; manaḥ — mysli; vacaḥ — řeči; vega — rychlost; puraḥ — předčí; javāya — Jehož rychlost; sarva-akṣa — všech hmotných smyslů; mārgaiḥ — cestami; agata — Jehož nelze vnímat; adhvane — Jehož cesta; namaḥ — skládáme poklony.

Překlad

Pracetové pravili: Drahý Pane, zbavuješ všeho hmotného utrpení. Tvé vznešené transcendentální vlastnosti a svaté jméno jsou dokonale příznivé — to je již ustanovený závěr. Dokážeš se pohybovat rychleji než mysl a slova, a není možné Tě vnímat hmotnými smysly. Proto se Ti znovu a znovu klaníme.

Význam

Velmi významné je slovo nirūpita, “ustanovené”. Nikdo nemusí provádět žádné výzkumy, aby nalezl Boha nebo udělal pokrok v duchovním poznání. Vše je již s konečnou platností ustanovené ve Vedách. Pán proto říká v Bhagavad-gītě (15.15): vedaiś ca sarvair aham eva vedyaḥ — pochopení Nejvyšší Osobnosti Božství prostřednictvím Ved je dokonalé a konečné. Vedy říkají: ataḥ śrī-kṛṣṇa-nāmādi na bhaved grāhyam indriyaiḥ — transcendentální jména, podoby, vlastnosti, příslušenství a zábavy Pána nemůžeme pochopit našimi tupými hmotnými smysly. Sevonmukhe hi jihvādau svayam eva sphuraty adaḥ. Zaměstná-li oddaný své smysly správně — oddanou službou — Pán se mu ze Své bezpříčinné milosti zjeví. To je védský postup vedoucí ke konečnému závěru. Vedy také uvádějí, že pouhým zpíváním svatých jmen Pána lze nepochybně dosáhnout duchovního pokroku. K Nejvyššímu Pánu se nemůžeme přiblížit rychlostí mysli či slov, ale budeme-li se držet oddané služby, můžeme s Ním snadno a rychle navázat spojení. Nejvyšší Pán je přitahován oddanou službou a může se k nám přiblížit rychleji než my k Němu svou mentální spekulací. Pán prohlásil, že je mimo dosah mentální spekulace a rychlosti mysli, ale přesto je možné se s Ním snadno spojit díky Jeho bezpříčinné milosti. Lze Ho tedy dosáhnout jedině Jeho bezpříčinnou milostí; jiné metody nám nepomohou.

4.30.23

Verš

śuddhāya śāntāya namaḥ sva-niṣṭhayā
manasy apārthaṁ vilasad-dvayāya
namo jagat-sthāna-layodayeṣu
gṛhīta-māyā-guṇa-vigrahāya

Synonyma

śuddhāya — neznečištěnému; śāntāya — nejklidnějšímu; namaḥ — klaníme se; sva-niṣṭhayā — ve svém postavení; manasi — v mysli; apārtham — beze smyslu; vilasat — jeví se; dvayāya — v Němž svět duality; namaḥ — poklony; jagat — vesmírného projevu; sthāna — udržování; laya — zničení; udayeṣu — a pro stvoření; gṛhīta — přijal; māyā — hmotné; guṇa — kvalit přírody; vigrahāya — podoby.

Překlad

Drahý Pane, pokorně se Ti klaníme. Tomu, jehož mysl je upřena na Tebe, se svět duality jeví jako nesmyslný, přestože je místem hmotného požitku. Tvá transcendentální podoba je plná transcendentální blaženosti, a proto Ti vzdáváme uctivé poklony. Zjevuješ se jako Pán Brahmā, Pán Viṣṇu a Pán Śiva, abys tvořil, udržoval a ničil tento vesmírný projev.

Význam

Čistý oddaný, jehož mysl je neustále zaměstnaná službou Pánu, si je jistě vědom pomíjivosti tohoto hmotného světa. I když vykonává hmotné činnosti, jeho stav se nazývá anāsakti. Śrīla Rūpa Gosvāmī to popsal slovy anāsaktasya viṣayān yathārham upayuñjataḥ. Oddaný je vždy odpoutaný od hmotných činností, neboť v osvobozeném stavu je jeho mysl vždy upřená na lotosové nohy Pána.

Tento hmotný svět se nazývá dvaita, svět duality. Oddaný dobře ví, že vše, co se v něm nachází, je pouze projevem energie Nejvyššího Pána. Pro udržování tří kvalit hmotné přírody na Sebe Pán bere podoby Brahmy, Viṣṇua a Śivy — nedotčen hmotnými kvalitami přijímá různé podoby, aby tvořil, udržoval a ničil vesmírný projev. Závěr je takový, že i když čistý oddaný ve službě Pánu zdánlivě vykonává hmotné činnosti, dobře ví, že hmotný smyslový požitek nemá vůbec žádný význam.

4.30.24

Verš

namo viśuddha-sattvāya
haraye hari-medhase
vāsudevāya kṛṣṇāya
prabhave sarva-sātvatām

Synonyma

namaḥ — poklony; viśuddha-sattvāya — Tobě, který jsi prostý všech hmotných vlivů; haraye — který odstraňuješ všechny těžkosti oddaných; hari-medhase — Jehož mozek pracuje pouze pro osvobození podmíněné duše; vāsudevāya — všeprostupující Nejvyšší Osobnosti Božství; kṛṣṇāya — Kṛṣṇovi; prabhave — který zvětšuješ vliv; sarva-sātvatām — všech oddaných.

Překlad

Drahý Pane, s úctou se Ti klaníme, protože jsi naprosto nezávislý na jakýchkoliv hmotných vlivech. Vždy odstraňuješ těžkosti oddaných, neboť Tvůj mozek plánuje, jak to učinit. Žiješ všude jako Paramātmā, a proto jsi známý jako Vāsudeva. Přijímáš také Vasudeva za Svého otce a jsi oslavovaný pod jménem Kṛṣṇa. Jsi tak laskavý, že neustále zvětšuješ vliv všech oddaných.

Význam

V minulém verši je řečeno (gṛhīta-māyā-guṇa-vigrahāya), že Pán přijímá tři druhy těl — Viṣṇua, Brahmy a Śivy — za účelem tvoření, udržování a ničení vesmírného projevu. Tato tři vládnoucí božstva hmotného vesmíru se nazývají guṇa-avatārové. Existuje mnoho druhů inkarnací Nejvyšší Osobnosti Božství, a prvními inkarnacemi v hmotném světě jsou Brahmā, Viṣṇu a Maheśvara (Śiva). Z těchto tří přijímají Pán Brahmā a Pán Śiva hmotná těla, ale Pán Viṣṇu nikoliv; proto se nazývá viśuddha-sattva. Je zcela prostý znečištění kvalitami hmotné přírody, a neměli bychom Ho tedy řadit do stejné kategorie s Pánem Brahmou a Śivou. Śāstry takový způsob uvažování zakazují.

yas tu nārāyaṇaṁ devaṁ
brahma-rudrādi-daivataiḥ
samatvenaiva vīkṣeta
sa pāṣaṇḍī bhaved dhruvam

Ten, kdo si myslí, že Pán Viṣṇu patří do kategorie devů, jako je Pán Brahmā nebo Pán Śiva, nebo že se Brahmā a Śiva vyrovnají Pánu Viṣṇuovi, je označován jako pāṣaṇḍī (nevěřící ateista). Proto je v tomto verši vyjádřena výjimečnost Pána Viṣṇua slovy namo viśuddha-sattvāya. Pán Brahmā je živá bytost jako my, ale je vznešený díky svým zbožným činnostem; z toho důvodu dostal vysoké postavení Brahmy. Pán Śiva není obyčejná živá bytost, ale není také Nejvyšší Osobnost Božství. Jeho postavení je někde mezi Viṣṇuem, Nejvyšší Osobností Božství, a Brahmou, živou bytostí. Brahma-saṁhitā (5.45) ho proto popisuje takto:

kṣīraṁ yathā dadhi vikāra-viśeṣa-yogāt
sañjāyate na hi tataḥ pṛthag asti hetoḥ
yaḥ śambhutām api tathā samupaiti kāryād
govindam ādi-puruṣaṁ tam ahaṁ bhajāmi

Pán Śiva je přirovnán k jogurtu (dadhi). Jogurt není nic jiného než přeměněné mléko, ale přesto ho nelze za mléko považovat. Pán Śiva má téměř všechny schopnosti Pána Viṣṇua a svými vlastnostmi překonává také obyčejné živé bytosti, ale zároveň se Viṣṇuovi nevyrovná plně, tak jako se jogurt plně nevyrovná mléku, přestože vznikl jeho přeměnou.

Nejvyšší Osobnost Božství zde také popisuje oslovení vāsudevāya kṛṣṇāya. Kṛṣṇa je původní Nejvyšší Osobnost Božství a všechny expanze Viṣṇua jsou buď Jeho úplné části, nebo části Jeho úplných částí (zvané svāṁśa a kalā). Svāṁśa, přímá expanze, se také nazývá aṁśa. Všechny viṣṇu-tattvy jsou svāṁśa, přímé nedílné části Nejvyšší Osobnosti Božství, Kṛṣṇy. Kṛṣṇa je známý jako Vāsudeva, protože se v tomto hmotném světě zjevil jako syn Vasudeva. Dále je známý jako Devakī-nandana, Yaśodā-nandana, Nanda-nandana a podobně.

Pán si vždy velice přeje zvětšovat vliv Svých oddaných; proto je zde osloven prabhave sarva-sātvatām. Společnost sātvatů je společností vaiṣṇavů, čistých oddaných Pána. Nejvyšší Pán má neomezené síly a chce, aby jimi byli obdařeni i Jeho oddaní. Oddaný Pána se proto od všech ostatních živých bytostí za všech okolností liší.

Slovo hari znamená “ten, kdo odstraňuje všechny těžkosti” a hari-medhase znamená, že Pán neustále plánuje, jak vysvobodit podmíněnou duši ze zajetí māyi. Je tak laskavý, že za tímto účelem Osobně inkarnuje, a pokaždé má Svůj plán.

paritrāṇāya sādhūnāṁ
vināśāya ca duṣkṛtām
dharma-saṁsthāpanārthāya
sambhavāmi yuge yuge

“Abych osvobodil zbožné a vyhladil ničemné a abych znovu ustanovil náboženské zásady, přicházím věk za věkem.” (Bg. 4.8)

Pán se nazývá hari-medhas, jelikož osvobozuje všechny podmíněné duše ze zajetí māyi. V seznamu inkarnací je Kṛṣṇa označen jako nejvyšší a původní Osobnost Božství.

ete cāṁśa-kalāḥ puṁsaḥ
kṛṣṇas tu bhagavān svayam
indrāri-vyākulaṁ lokaṁ
mṛḍayanti yuge yuge

(Bhāg. 1.3.28)

Kṛṣṇa, původní Osobnost Božství, se zjevuje v tomto hmotném světě, když polobohy, kteří jsou Jeho oddanými, znepokojují démoni.

4.30.25

Verš

namaḥ kamala-nābhāya
namaḥ kamala-māline
namaḥ kamala-pādāya
namas te kamalekṣaṇa

Synonyma

namaḥ — uctivě se klaníme; kamala-nābhāya — Nejvyššímu Pánu, z Jehož pupku vyrostl původní lotosový květ; namaḥ — poklony; kamala-māline — Jehož stále zdobí girlanda z lotosových květů; namaḥ — poklony; kamala-pādāya — Jehož nohy krásou a vůní připomínají lotosový květ; namaḥ te — poklony Tobě; kamala-īkṣaṇa — Jehož oči jsou jako okvětní lístky lotosu.

Překlad

Drahý Pane, uctivě se Ti klaníme, neboť z Tvého pupku vyrůstá lotos, který je původem všech živých bytostí. Vždy Tě zdobí lotosová girlanda a Tvé nohy připomínají lotosový květ i s jeho vůní. Také Tvé oči jsou jako okvětní lístky lotosu, a proto se Ti neustále s úctou klaníme.

Význam

Slovo kamala-nābhāya vyjadřuje, že Pán Viṣṇu je původem hmotného stvoření. Z pupku Garbhodakaśāyī Viṣṇua vyrůstá lotosový květ, z něhož se rodí první tvor ve vesmíru, Pán Brahmā, který potom tvoří celý vesmír. Původem veškerého stvoření je tedy Pán Viṣṇu a původem všech viṣṇu-tattev je Pán Kṛṣṇa. Kṛṣṇa je tedy původem všeho. To potvrzuje rovněž Bhagavad-gītā (10.8):

ahaṁ sarvasya prabhavo
mattaḥ sarvaṁ pravartate
iti matvā bhajante māṁ
budhā bhāva-samanvitāḥ

“Jsem zdrojem všech duchovních i hmotných světů. Vše pochází ze Mě. Moudří, kteří to dobře vědí, Mi oddaně slouží a uctívají Mě celým svým srdcem.” Pán Kṛṣṇa říká: “Jsem původem všeho.” Vše, co vidíme, tedy pochází z Něho. To potvrzuje také Vedānta-sūtra. Janmādy asya yataḥ—“Absolutní Pravda je ten, z Něhož vše pochází.”

4.30.26

Verš

namaḥ kamala-kiñjalka-
piśaṅgāmala-vāsase
sarva-bhūta-nivāsāya
namo ’yuṅkṣmahi sākṣiṇe

Synonyma

namaḥ — poklony; kamala-kiñjalka — jako šafrán v lotosovém květu; piśaṅga — žlutavý; amala — neposkvrněný; vāsase — Jemu, Jehož oděv; sarva-bhūta — všech živých bytostí; nivāsāya — útočiště; namaḥ — poklony; ayuṅkṣmahi — vzdejme; sākṣiṇe — svrchovanému svědku.

Překlad

Drahý Pane, oděv, který sis oblékl, je žlutavý jako šafrán z lotosového květu, ale není zhotoven z ničeho hmotného. Jelikož žiješ v srdci každého, jsi přímým svědkem veškerých činností všech živých bytostí. Znovu a znovu se Ti uctivě klaníme.

Význam

Tento verš popisuje oděv Nejvyššího Pána a Jeho všeprostupující povahu. Šaty, které si obléká Nejvyšší Osobnost Božství, jsou žluté, ale nikdy je nelze pokládat za hmotné. Pánův oděv je také Pán; neliší se od Něho, neboť je duchovní.

Výraz sarva-bhūta-nivāsāya dále vyjasňuje, jak Pán Viṣṇu pobývá v srdci každého a jedná jako přímý svědek všech činností podmíněné duše. Duše podmíněná v tomto hmotném světě má své touhy a jedná podle nich, a Nejvyšší Osobnost Božství všechny její činy pozoruje. To rovněž potvrzuje Bhagavad-gītā (15.15):

sarvasya cāhaṁ hṛdi sanniviṣṭo
mattaḥ smṛtir jñānam apohanaṁ ca

“Sídlím v srdci každého a ode Mě pocházejí vzpomínky, poznání i zapomnění.” Pán je přítomný v srdci každého a dává živé bytosti inteligenci — podle jejích tužeb ji nechává buď si vzpomenout, nebo zapomenout. Je-li živá bytost démonská a chce na Nejvyšší Osobnost Božství zapomenout, Pán jí dá inteligenci, aby na Něho zapomněla navždy. A chce-li oddaný Nejvyššímu Pánu sloužit, Pán jakožto Paramātmā mu dá inteligenci, jak pokročit v oddané službě. Pán je přímým svědkem našich činností, vnímá naše touhy a dává nám vše potřebné, abychom mohli jednat tak, jak si přejeme.

4.30.27

Verš

rūpaṁ bhagavatā tv etad
aśeṣa-kleśa-saṅkṣayam
āviṣkṛtaṁ naḥ kliṣṭānāṁ
kim anyad anukampitam

Synonyma

rūpam — podoba; bhagavatā — Tebou, Pane; tu — ale; etat — tato; aśeṣa — neomezená; kleśa — utrpení; saṅkṣayam — která rozptyluje; āviṣkṛtam — zjevená; naḥ — nás; kliṣṭānām — kteří trpíme hmotným podmíněním; kim anyat — co říci o; anukampitam — těch, jimž jsi vždy příznivě nakloněn.

Překlad

Drahý Pane, jakožto podmíněné duše jsme neustále zahaleni nevědomostí v podobě tělesného pojetí života, a proto dáváme přednost strastiplným podmínkám hmotné existence. Sestoupil jsi ve Své transcendentální podobě, abys nás z tohoto nešťastného podmínění vysvobodil. To je důkaz Tvé neomezené bezpříčinné milosti k těm, kdo takto trpí. Co potom říci o oddaných, jimž jsi vždy tak příznivě nakloněn?

Význam

Když se Nejvyšší Pán zjevuje ve Své původní podobě, jedná tak, aby osvobodil zbožné a vyhladil ničemné (Bg. 4.8). Démony Pán ničí, ale přesto jim přináší prospěch. Je řečeno, že všechny živé bytosti, které zemřely na Kuruovském bitevním poli, dosáhly svého původního, přirozeného postavení (svarūpy), protože mohly vidět Kṛṣṇu tváří v tvář, jak jede na Arjunově voze. Na Kurukṣetře se na první pohled děly dvě věci—démoni byli zabíjeni a oddaný, Arjuna, byl ochraňován. Výsledky ovšem byly pro všechny stejné. Proto je řečeno, že zjevení Pána přináší úlevu od veškerého strastiplného podmínění, způsobeného hmotnou existencí.

Zde je jasně řečeno (aśeṣa-kleśa-saṅkṣayam), že tato podoba přichází, aby přinesla úlevu od strastiplného podmínění, které zakoušejí nejen oddaní, ale i všichni ostatní. Āviṣkṛtaṁ naḥ kliṣṭānām. Pracetové se stavěli do pozice obyčejných lidí. Kim anyad anukampitam. K oddaným se Pán chová vždy příznivě. Projevuje všechnu Svou milost nejen podmíněným duším, ale i oddaným, kteří jsou díky své oddané službě již osvobození.

Podoba Pána uctívaná v chrámech se nazývá arcā-vigraha nebo arcāvatāra, inkarnace Božstva přijímající uctívání. Pán dává tuto možnost začínajícím oddaným, aby mohli vidět tváří v tvář Jeho skutečnou podobu a formou uctívání (arcā) Mu mohli vzdávat hluboké poklony a nabízet oběti. Tak mohou začátečníci postupně probudit své původní vědomí Kṛṣṇy. Uctívání Božstva v chrámu je tím nejcennějším požehnáním, které Pán začátečníkům dává. Všichni začínající oddaní se tedy musí doma nebo v chrámu věnovat uctívání Pána v podobě arcā-vigrahy (arcāvatāra).

4.30.28

Verš

etāvat tvaṁ hi vibhubhir
bhāvyaṁ dīneṣu vatsalaiḥ
yad anusmaryate kāle
sva-buddhyābhadra-randhana

Synonyma

etāvat — takto; tvam — Ty, Pane; hi — jistě; vibhubhiḥ — expanzemi; bhāvyam — pro pochopení; dīneṣu — k pokorným oddaným; vatsalaiḥ — soucitný; yat — který; anusmaryate — vždy vzpomínaný; kāle — časem; sva-buddhyā — svou oddanou službou; abhadra-randhana — ó Ty, který ničíš vše nepříznivé.

Překlad

Drahý Pane, jsi tím, kdo ničí vše nepříznivé. Expandováním Své arcā-vigrahy projevuješ soucit Svým nebohým oddaným. Považuj nás prosím za Své věčné služebníky.

Význam

Pánova podoba zvaná arcā-vigraha je expanzí Jeho neomezených energií. Oddaného, který Ho postupně uspokojí svou službou, Pán časem přijme za jednoho ze Svých mnoha čistých služebníků. Pán je přirozeně velice soucitný, a proto přijímá službu začínajících oddaných. To potvrzuje Bhagavad-gītā (9.26):

patraṁ puṣpaṁ phalaṁ toyaṁ
yo me bhaktyā prayacchati
tad ahaṁ bhakty-upahṛtam
aśnāmi prayatātmanaḥ

“Jestliže Mi někdo s láskou a oddaností obětuje lístek, květinu, ovoce či vodu, přijmu to.” Oddaný nabízí arcā-vigraze potravu v podobě zeleniny, ovoce, listů a vody. Pán, který je bhakta-vatsala, “soucitný ke Svým oddaným”, tyto oběti přijímá. Ateisté si mohou myslet, že oddaní uctívají modlu, ale skutečnost je jiná. Janārdana, Nejvyšší Pán, přijímá bhāvu, postoj služby. Začínající oddaný, který se věnuje uctívání Pána, možná nechápe hodnotu tohoto uctívání, ale Nejvyšší Pán, bhakta-vatsala, Svého oddaného přijímá a časem ho přivede domů.

V této souvislosti existuje příběh o jednom brāhmaṇovi, který v mysli obětoval Pánu sladkou rýži. Tento brāhmaṇa neměl peníze ani prostředky na uctívání Božstva, ale velice pěkně vše zařídil ve své mysli. Měl zlaté nádoby, do kterých z posvátných řek přinášel vodu na mytí Božstva, a nabízel Božstvu bohaté pokrmy, ke kterým patřila i sladká rýže. Jednou se mu před obětováním sladké rýže zdálo, že je příliš horká, a řekl si: “Raději to vyzkouším. Ta je ale horká!” Když do ní na zkoušku ponořil prst, popálil se a jeho meditace se přerušila. Pán přijímal obětovanou potravu, přestože Mu ji brāhmaṇa nabízel pouze v mysli, a poslal z Vaikuṇṭhy okamžitě kočár, který brāhmaṇu dovezl zpátky domů, zpátky k Bohu. Povinností každého upřímného oddaného je tedy přijmout Pánovu arcā-vigrahu a uctívat ji doma nebo v chrámu podle doporučení autorizovaných písem a pokynů duchovního mistra.

4.30.29

Verš

yenopaśāntir bhūtānāṁ
kṣullakānām apīhatām
antarhito ’ntar-hṛdaye
kasmān no veda nāśiṣaḥ

Synonyma

yena — čímž; upaśāntiḥ — uspokojení všech tužeb; bhūtānām — živých bytostí; kṣullakānām — velice pokleslých; api — ačkoliv; īhatām — které touží po mnoha věcech; antarhitaḥ — skrytý; antaḥ-hṛdaye — v hloubi srdce; kasmāt — proč; naḥ — naše; veda — zná; na — ne; āśiṣaḥ — touhy.

Překlad

Stačí, když Pán ze Svého přirozeného soucitu na Svého oddaného jen myslí, a již tím se splní všechny touhy, které začínající oddaný má. Pán je v srdci každé živé bytosti — i té nejbezvýznamnější — a zná ji dokonale, včetně všech jejích přání. Proč by neměl znát naše touhy, přestože jsme tak bezvýznamní?

Význam

Velice pokročilý oddaný se nepovažuje za pokročilého; je vždy velmi pokorný. Nejvyšší Osobnost Božství sídlí ve Své úplné expanzi jako Paramātmā, Nadduše, v srdci každého a chápe postoje a touhy Svých oddaných. I neoddaným dává příležitost ke splnění jejich tužeb, jak potvrzuje Bhagavad-gītā (mattaḥ smṛtir jñānam apohanaṁ ca).

Pán zaznamenává vše, po čem byť i sebeméně důležitá živá bytost touží, a umožňuje jí tyto touhy naplnit. Když se splňují touhy neoddaných, proč by se neměly splnit touhy oddaného? Čistý oddaný chce pouze sloužit Pánu bez hmotných tužeb, a pokud si to přeje v hloubi svého srdce, kde sídlí Pán, a nemá žádný postranní motiv, proč by tomu Pán neměl rozumět? Slouží-li upřímný oddaný Pánu nebo Pánově podobě arcā-vigraha, všechny jeho činnosti budou úspěšné, neboť Pán sídlí v jeho srdci a zná jeho upřímnost. Když tedy oddaný s plnou důvěrou pokračuje ve vykonávání předepsaných povinností oddané služby, dosáhne nakonec úspěchu.

4.30.30

Verš

asāv eva varo ’smākam
īpsito jagataḥ pate
prasanno bhagavān yeṣām
apavarga-gurur gatiḥ

Synonyma

asau — to; eva — jistě; varaḥ — požehnání; asmākam — naše; īpsitaḥ — vytoužené; jagataḥ — vesmíru; pate — ó Pane; prasannaḥ — spokojen; bhagavān — Nejvyšší Osobnost Božství; yeṣām — s kým; apavarga — transcendentální láskyplné služby; guruḥ — učitel; gatiḥ — konečný cíl života.

Překlad

Ó Pane vesmíru, jsi skutečným učitelem vědy o oddané službě. Jsme šťastni tím, že jsi konečným cílem našich životů, a modlíme se, abys byl s námi spokojen. To je naše požehnání. Nepřejeme si nic jiného než Tvou plnou spokojenost.

Význam

V tomto verši jsou velice důležitá slova apavarga-gurur gatiḥ. Podle Śrīmad-Bhāgavatamu (1.2.11) je Nejvyšší Pán konečnou podobou Absolutní Pravdy. Brahmeti paramātmeti bhagavān iti śabdyate. Absolutní Pravda je realizována ve třech aspektech, jimiž jsou neosobní Brahman, lokalizovaná Paramātmā a nakonec Nejvyšší Osobnost Božství, Bhagavān. Slovo apavarga znamená “osvobození” a pavarga je “hmotná existence”. V hmotné existenci každý neustále těžce pracuje, ale všechny jeho plány nakonec selžou. Poté zemře a musí přijmout další tělo, aby začal znovu těžce pracovat. To je koloběh hmotné existence. Apavarga znamená pravý opak. Místo aby živá bytost těžce pracovala jako kočky a psi, vrátí se domů, zpátky k Bohu. Osvobození začíná splynutím s Pánovou září Brahmanu. Toto pojetí zastává jñāni-sampradāya, škola filozofických spekulantů, ale realizace Nejvyšší Osobnosti Božství stojí výše. Když oddaný chápe, že Pán je s ním spokojen, osvobození neboli splynutí se září Pána není příliš obtížné. K Nejvyšší Osobnosti Božství je nutné přijít skrze neosobní záři Brahmanu, stejně jako při cestě na Slunce je nutné projít slunečním svitem. Pro toho, kdo uspokojil Nejvyšší Osobnost Božství, není splynutí s neosobní září Pána, Brahmanem, nic nesnadného.

4.30.31

Verš

varaṁ vṛṇīmahe ’thāpi
nātha tvat parataḥ parāt
na hy antas tvad-vibhūtīnāṁ
so ’nanta iti gīyase

Synonyma

varam — požehnání; vṛṇīmahe — budeme se modlit o; atha api — proto; nātha — ó Pane; tvat — od Tebe; parataḥ parāt — přesahující transcendenci; na — ne; hi — jistě; antaḥ — konec; tvat — Tvého; vibhūtīnām — bohatství; saḥ — Ty; anantaḥ — neomezený; iti — takto; gīyase — jsi oslavovaný.

Překlad

Drahý Pane, budeme se proto modlit o Tvé požehnání, jelikož jsi Nejvyšší, přesahuješ veškerou transcendenci a Tvé bohatství nemá konce. Z toho důvodu jsi oslavovaný pod jménem Ananta.

Význam

Pracetové nepotřebovali žádat Pána o žádné požehnání, protože oddaným stačí ke spokojenosti samotná přítomnost Nejvyšší Osobnosti Božství. Dhruva Mahārāja podstoupil tvrdou askezi, aby spatřil Nejvyššího Pána a získal Jeho požehnání. Chtěl usednout na trůn svého otce — a dokonce dosáhnout ještě lepšího postavení — ale když se skutečně ocitl v přítomnosti Nejvyššího Pána, na všechno zapomněl. Řekl: “Můj milý Pane, nechci Tě žádat o žádné požehnání.” To je pravý postoj oddaného. Oddaný chce pouze být v přítomnosti Nejvyššího Pána — ať už v tomto či dalším světě — a sloužit Mu. To je pro něho nejvyšším cílem a požehnáním.

Pán vyzval Pracety, aby se modlili o nějaké požehnání, a oni odpověděli: “O jaké požehnání bychom se měli modlit? Pán je neomezený a existují neomezená požehnání.” Tím je řečeno, že má-li člověk žádat o nějaké požehnání, má to být to, které je neomezené. Velice významná jsou slova tvat parataḥ. Nejvyšší Osobnost Božství je parataḥ parāt. Slovo para znamená “transcendentální, mimo tento hmotný svět”. Neosobní záře Brahmanu je za hranicemi hmotného světa a nazývá se paraṁ padam. Āruhya kṛcchreṇa paraṁ padam (Bhāg. 10.2.32). Splynutí s neosobní září Pána je paraṁ padam, ale existuje ještě vyšší transcendentální postavení, ve společnosti Nejvyšší Osobnosti Božství. Brahmeti paramātmeti bhagavān iti śabdyate (Bhāg. 1.2.11). Absolutní Pravdu lze realizovat nejprve jako neosobní Brahman, potom jako Paramātmu a nakonec jako Bhagavāna, Osobnost Božství. Bhagavān je tedy parataḥ parāt — přesahuje realizaci Brahmanu a Paramātmy. V této souvislosti Śrīla Jīva Gosvāmī poznamenává, že parataḥ parāt znamená “lepší než nejlepší”. Nejlepší je duchovní svět, Brahman. Nejvyšší Osobnost Božství je však Parabrahman. Parataḥ parāt tedy znamená “lepší než realizace Brahmanu”.

Další verše vysvětlí, že Pracetové chtěli Pána požádat o něco, co nemá meze. Pánovy zábavy, vlastnosti, podoby a jména — to vše je neomezené. Pro Jeho jméno, podoby, zábavy, stvoření a příslušenství meze neexistují. Živá bytost si nedokáže představit neomezenost neomezeného. Když však naslouchá o neomezených energiích Nejvyššího Pána, je s neomezeným skutečně přímo spojena. Toto chápání neomezeného se prostřednictvím naslouchání a opěvování stává neomezeným.

4.30.32

Verš

pārijāte ’ñjasā labdhe
sāraṅgo ’nyan na sevate
tvad-aṅghri-mūlam āsādya
sākṣāt kiṁ kiṁ vṛṇīmahi

Synonyma

pārijāte — nebeský strom zvaný pārijāta; añjasā — zcela; labdhe — když doletěla; sāraṅgaḥ — včela; anyat — jiný; na sevate — nevyhledává; tvat-aṅghri — Tvé lotosové nohy; mūlam — kořen všeho; āsādya — když jsme dosáhli; sākṣāt — přímo; kim — co; kim — co; vṛṇīmahi — můžeme žádat.

Překlad

Drahý Pane, když včela přiletí na nebeský strom pārijāta, jistě ho již neopustí, neboť k tomu nemá jediný důvod. O jaké další požehnání bychom Tě měli žádat, když jsme již dosáhli Tvých lotosových nohou a přijali u nich útočiště?

Význam

Jakmile oddaný skutečně slouží lotosovým nohám Pána, jeho zaměstnání je samo o sobě tak dokonalé, že nemá jediný důvod žádat o další požehnání. Když včela přiletí na strom pārijāta, získá neomezenou zásobu medu a nemusí již létat na jiný strom. Ten, kdo neochvějně slouží lotosovým nohám Pána, prožívá neomezenou transcendentální blaženost, a proto nemusí žádat o další požehnání. Strom pārijāta v tomto hmotném světě běžně nenajdeme. Nazývá se také kalpa-vṛkṣa, strom plnící všechna přání. Z takového stromu můžeme získat vše, co si přejeme. V hmotném světě získáme z pomerančovníku pomeranče a z mangovníku manga, ale nikoliv z mangovníku pomeranče nebo naopak. Ze stromu pārijāta ovšem můžeme získat cokoliv — pomeranče, manga, banány a tak dále. Tento strom se nachází v duchovním světě. Cintāmaṇi-prakara-sadmasu kalpa-vṛkṣa-lakṣāvṛteṣu. Duchovní svět, cintāmaṇi-dhām, je plný stromů kalpa-vṛkṣa (pārijāta), ale je možné je spatřit i v království Indry, na Indrově nebeské planetě. Strom pārijāta přinesl Kṛṣṇa pro potěšení Satyabhāmy, jedné ze Svých královen, a byl zasazen v palácích, jež byly postaveny pro královny ve Dvārace. Lotosové nohy Pána jsou jako stromy pārijāta, stromy přání, a oddaní jsou jako čmeláci — Pánovy lotosové nohy je neustále přitahují.

4.30.33

Verš

yāvat te māyayā spṛṣṭā
bhramāma iha karmabhiḥ
tāvad bhavat-prasaṅgānāṁ
saṅgaḥ syān no bhave bhave

Synonyma

yāvat — dokud; te — Tvou; māyayā — iluzorní energií; spṛṣṭāḥ — znečištěni; bhramāmaḥ — bloudíme; iha — v tomto hmotném světě; karmabhiḥ — reakcemi za plodonosné činnosti; tāvat — tak dlouho; bhavat-prasaṅgānām — Tvých milujících oddaných; saṅgaḥ — společnost; syāt — nechť je; naḥ — naše; bhave bhave — ve všech životních druzích.

Překlad

Drahý Pane, dokud musíme kvůli svému hmotnému znečištění zůstat v tomto hmotném světě a stěhovat se z jednoho druhu těla do druhého a z jedné planety na druhou, modlíme se, abychom se mohli stýkat s těmi, kdo rozmlouvají o Tvých zábavách. Modlíme se o toto požehnání jeden život za druhým, v různých tělesných podobách a na různých planetách.

Význam

Toto je nejlepší požehnání, o jaké může oddaný Nejvyššího Pána žádat. Potvrzuje to i Śrī Caitanya Mahāprabhu: sthāne sthitāḥ śruti-gatāṁ tanu-vāṅ-manobhiḥ (Bhāg. 10.14.3). Živá bytost může být podle svého osudu v tom či onom postavení, ale v každém případě musí bez ohledu na okolnosti pokračovat v naslouchání o činnostech a zábavách Nejvyššího Pána. Čistý oddaný se nemodlí o osvobození či ukončení koloběhu zrození a smrti, protože to nepovažuje za důležité. Nejdůležitější věcí je pro něho možnost naslouchat o zábavách a slávě Pána. Oddaní, kteří slouží Pánu v tomto světě, budou mít stejnou příležitost i v duchovním světě. Pro oddaného je proto duchovním světem vše, neboť dokud může naslouchat o zábavách Pána a opěvovat je — ať je to kdekoliv — Pán je tam Osobně přítomný. Tatra tiṣṭhāmi nārada yatra gāyanti mad-bhaktāḥ. Místo, kde se sejdou čistí oddaní, aby zpívali, naslouchali a rozmlouvali o Nejvyšší Osobnosti Božství, se stává Vaikuṇṭhou. Oddaný se nemusí modlit k Pánu o přemístění do vaikuṇṭhského světa. Čistý oddaný dokáže vytvořit Vaikuṇṭhu či Vṛndāvan kdekoliv; jednoduše tím, že bez přestupků opěvuje Pánovu slávu.

Pracetové se modlí o příležitost naslouchat o slávě Pána v každé životní podobě (bhave bhave). Živá bytost se převtěluje z jednoho těla do druhého a oddaný se nijak zvlášť nestará o to, jak tento proces ukončit. Caitanya Mahāprabhu se modlí: mama janmani janmanīśvare bhavatād bhaktir ahaitukī tvayi — “Můj milý Pane, kéž jsem upevněný v čisté oddané službě Tobě život za životem.” Oddaný se pokorně považuje za nezpůsobilého pro přemístění do duchovního světa; vždy si o sobě myslí, že je znečištěn kvalitami hmotné přírody. Žádat o vysvobození z hmotných kvalit nemá ani zapotřebí. Oddaná služba sama o sobě představuje transcendentální postavení, a proto není důvod o vysvobození žádat. Čistý oddaný tedy neusiluje o ukončení opakovaného zrození a smrti, ale neustále touží po společnosti jiných oddaných, kteří se věnují opěvování Pána a naslouchání o Jeho slávě.

4.30.34

Verš

tulayāma lavenāpi
na svargaṁ nāpunar-bhavam
bhagavat-saṅgi-saṅgasya
martyānāṁ kim utāśiṣaḥ

Synonyma

tulayāma — porovnáváme; lavena — s okamžikem; api — ani; na — ne; svargam — dosažení nebeských planet; na — ne; apunaḥ-bhavam — splynutí se září Brahmanu; bhagavat — Nejvyšší Osobnosti Božství; saṅgi — se společníky; saṅgasya — společnosti; martyānām — těch, kteří mají předurčeno zemřít; kim uta — o kolik menší; āśiṣaḥ — požehnání.

Překlad

Přemístění na nebeské planety či dokonce splynutí se září Brahmanu po úplném osvobození nelze srovnat s jediným okamžikem styku s čistým oddaným. Pro živé bytosti, jimž je předurčeno opustit tělo a zemřít, je společnost čistých oddaných tím nejvyšším požehnáním.

Význam

Velký světec Prabodhānanda Sarasvatī, oddaný Pána Caitanyi, prohlásil: kaivalyaṁ narakāyate tridaśa-pūr ākāśa-puṣpāyate. Pro čistého oddaného není kaivalya, splynutí se září Brahmanu, o nic lepší než život v pekle a přemístění na nebeské planety (tridaśa-pūr) považuje pouze za další druh přeludu. Čistý oddaný tedy nepřikládá cíli karmīch (životu na nebeských planetách) ani cíli jñānīch (splynutí se září Brahmanu) příliš velkou hodnotu. Jediný okamžik styku s jiným čistým oddaným považuje za mnohem cennější. Pro ty, kdo žijí v tomto hmotném světě a podléhají opakovanému rození a umírání (převtělování), je společnost čistých oddaných tím nejvyšším požehnáním. Každý by měl takové čisté oddané vyhledat a zůstat s nimi — pak bude zcela šťastný, přestože bude žít v hmotném světě. Hnutí pro vědomí Kṛṣṇy bylo založeno za tímto účelem. Ten, koho příliš souží hmotný svět, může existence tohoto hnutí využít a vejít s ním v důvěrný styk. Tak mohou zmatení a zklamaní obyvatelé hmotného světa nalézt to největší štěstí ve společnosti oddaných.

4.30.35

Verš

yatreḍyante kathā mṛṣṭās
tṛṣṇāyāḥ praśamo yataḥ
nirvairaṁ yatra bhūteṣu
nodvego yatra kaścana

Synonyma

yatra — kde; īḍyante — jsou uctívána nebo probírána; kathāḥ — slova; mṛṣṭāḥ — čistá; tṛṣṇāyāḥ — hmotných tužeb; praśamaḥ — uspokojení; yataḥ — kterým; nirvairam — žádné nepřátelství; yatra — kde; bhūteṣu — mezi živými bytostmi; na — ne; udvegaḥ — strach; yatra — kde; kaścana — jakýkoliv.

Překlad

Všude, kde se hovoří o čistých námětech transcendentálního světa, zapomínají posluchači alespoň dočasně na všechny hmotné touhy. Nejen to, ale také vůči sobě již necítí nepřátelství a netrpí úzkostí ani strachem.

Význam

Vaikuṇṭha znamená “bez úzkosti”, zatímco hmotný svět je plný úzkosti. Prahlāda Mahārāja řekl: sadā samudvigna-dhiyām asad-grahāt. Živé bytosti, které přijímají tento hmotný svět za svůj domov, jsou naplněny úzkostí. Každé místo se okamžitě stane Vaikuṇṭhou, když tam čistí oddaní rozebírají svaté náměty o Osobnosti Božství. To je proces śravaṇaṁ kīrtanaṁ viṣṇoḥ, zpívání a naslouchání o Nejvyšším Pánu Viṣṇuovi. Samotný Pán to potvrzuje:

nāhaṁ tiṣṭhāmi vaikuṇṭhe
yogināṁ hṛdayeṣu vā
tatra tiṣṭhāmi nārada
yatra gāyanti mad-bhaktāḥ

“Můj milý Nārado, ve skutečnosti nepobývám ve Svém sídle na Vaikuṇṭě ani v srdcích yogīnů, ale tam, kde Moji čistí oddaní zpívají Mé svaté jméno a rozmlouvají o Mé podobě, zábavách a vlastnostech.” Přítomnost Pána v podobě transcendentální vibrace vytváří vaikuṇṭhskou atmosféru, ve které neexistuje strach ani úzkost a jedna živá bytost se nebojí druhé. Naslouchá-li člověk svatým jménům a slávě Pána, vykonává zbožné činnosti. Śṛṇvatāṁ sva-kathāḥ kṛṣṇaḥ puṇya-śravaṇa-kīrtanaḥ (Bhāg. 1.2.17). Jeho hmotné touhy díky tomu okamžitě zmizí. Cílem saṅkīrtanového hnutí, které zahájila Společnost pro vědomí Kṛṣṇy, je vytvářet Vaikuṇṭhu, transcendentální svět bez úzkosti, dokonce i v tomto hmotném světě. Metodou je šířit po celém světě proces śravaṇaṁ kīrtanam. V hmotné existenci je každý plný závisti a zášti vůči svému bližnímu a tyto zvířecí sklony v lidské společnosti přetrvávají, dokud se nevykonává saṅkīrtana-yajña, zpívání svatých jmen — Hare Kṛṣṇa, Hare Kṛṣṇa, Kṛṣṇa Kṛṣṇa, Hare Hare / Hare Rāma, Hare Rāma, Rāma Rāma, Hare Hare. Pracetové se proto rozhodli setrvávat vždy ve společnosti oddaných, což považovali za nejvyšší možné požehnání v lidském životě.

4.30.36

Verš

yatra nārāyaṇaḥ sākṣād
bhagavān nyāsināṁ gatiḥ
saṁstūyate sat-kathāsu
mukta-saṅgaiḥ punaḥ punaḥ

Synonyma

yatra — kde; nārāyaṇaḥ — Pán Nārāyaṇa; sākṣāt — přímo; bhagavān — Nejvyšší Osobnost Božství; nyāsinām — členů životního stavu odříkání; gatiḥ — konečný cíl; saṁstūyate — je uctíván; sat-kathāsu — diskutováním transcendentální vibrace; mukta-saṅgaiḥ — těmi, kdo jsou zbaveni hmotného znečištění; punaḥ punaḥ — znovu a znovu.

Překlad

Nejvyšší Pán, Nārāyaṇa, je přítomný mezi oddanými, kteří se věnují naslouchání a opěvování svatého jména Nejvyšší Osobnosti Božství. Pán Nārāyaṇa je konečným cílem sannyāsīnů (členů životního stavu odříkání) a ti, kdo jsou zbaveni hmotného znečištění, Ho uctívají prostřednictvím tohoto saṅkīrtanového hnutí a znovu a znovu zpívají Jeho svaté jméno.

Význam

Māyāvādští sannyāsīni postrádají skutečnou přítomnost Nārāyaṇa, protože za Nārāyaṇa falešně prohlašují sami sebe. Podle své zavedené etikety se navzájem oslovují jako Nārāyaṇa. Říkat, že každý je chrámem Nārāyaṇa, je v pořádku, ale považovat za Nārāyaṇa jinou lidskou bytost je velkým přestupkem. Pojetí daridra-nārāyaṇa (chudého Nārāyaṇa) — pokus ztotožňovat chudáka s Nārāyaṇem — je také velký přestupek. Přestupkem je i ztotožňování Nārāyaṇa s polobohy, jako je Pán Brahmā a Pán Śiva.

yas tu nārāyaṇaṁ devaṁ
brahma-rudrādi-daivataiḥ
samatvenaiva vīkṣeta
sa pāṣaṇḍī bhaved dhruvam

“Ten, kdo řadí Pána Nārāyaṇa do stejné kategorie s velkými polobohy, jako je Pán Brahmā a Pán Śiva, je započítáván mezi nevěřící.” Skutečnost je taková, že vykonáváním saṅkīrtana-yajñi lze okamžitě potěšit Nejvyšší Osobnost Božství. Nārāyaṇa pak Osobně sestoupí a je bezprostředně přítomný. V tomto věku Kali je Nārāyaṇa bezprostředně přítomný v podobě Pána Caitanyi, o Němž Śrīmad-Bhāgavatam (11.5.32) říká:

kṛṣṇa-varṇaṁ tviṣākṛṣṇaṁ
sāṅgopāṅgāstra-pārṣadam
yajñaiḥ saṅkīrtana-prāyair
yajanti hi sumedhasaḥ

“Ve věku Kali se inteligentní lidé věnují skupinovému zpívání, aby uctívali inkarnaci Boha, která neustále zpívá jméno Kṛṣṇy. Přestože pleť tohoto avatāra není černá, jedná se o Samotného Kṛṣṇu. Doprovázejí Ho Jeho společníci, služebníci, zbraně a důvěrní druhové.” Lidský život je určen pro potěšení Nārāyaṇa, a toho lze snadno dosáhnout vykonáváním saṅkīrtana-yajñi. Kdykoliv někde probíhá skupinové zpívání svatých jmen Pána, okamžitě se tam zjeví Gaura Nārāyaṇa, Nejvyšší Osobnost Božství ve Své inkarnaci jako Pán Caitanya, a je saṅkīrtana-yajñou uctíván.

Zde je řečeno, že Nārāyaṇa je nyāsināṁ gatiḥ, konečný cíl sannyāsīnů. Cílem těch, kdo se zřekli hmotného světa, je dosáhnout Nārāyaṇa. Každý vaiṣṇavský sannyāsī proto odevzdává svůj život službě Nārāyaṇovi a nikdy za Nārāyaṇa neprohlašuje sebe samotného. Pokud se někdo chce stát Nārāyaṇem, pak místo aby byl nirvaira (bez nepřátelství k ostatním živým bytostem), stává se nepřítelem Nejvyššího Pána. Pokus stát se Nārāyaṇem tedy představuje ten největší přestupek. Zato když někdo opěvuje či rozebírá transcendentální činnosti Pána, ihned se zbaví všeho nepřátelství. V tomto hmotném světě je každý naplněn záští vůči všem ostatním, ale když člověk zpívá svaté jméno Pána nebo o něm rozmlouvá, přestane být nepřátelský a zbaví se hmotných tužeb. Nepřátelství vůči všem ostatním živým bytostem pramení z našeho nepřátelství vůči Nejvyšší Osobnosti Božství. Přestaneme-li projevovat závist a zášť vůči Nejvyššímu Pánu, zavládne v lidské společnosti mír, jednota a bratrství. Bez Nārāyaṇa a saṅkīrtana-yajñi není mír v tomto hmotném světě možný.

4.30.37

Verš

teṣāṁ vicaratāṁ padbhyāṁ
tīrthānāṁ pāvanecchayā
bhītasya kiṁ na roceta
tāvakānāṁ samāgamaḥ

Synonyma

teṣām — jejich; vicaratām — kteří cestují; padbhyām — jejich nohama; tīrthānām — svatá místa; pāvana-icchayā — s touhou očistit; bhītasya — materialisty, kteří mají vždy strach; kim — proč; na — ne; roceta — těšilo; tāvakānām — Tvých oddaných; samāgamaḥ — setkání.

Překlad

Drahý Pane, Tvoji osobní společníci, oddaní, cestují po celém světě, aby očistli i svatá poutní místa. Není snad těm, kdo se skutečně bojí hmotné existence, taková činnost příjemná?

Význam

Existují dva druhy oddaných — goṣṭhānandī a bhajanānandī. Slovo bhajanānandī označuje oddaného, který se nestěhuje a zůstává na jednom místě. Tento oddaný je neustále zaměstnaný oddanou službou Pánu. Zpívá mahā-mantru podle pokynů mnoha ācāryů minulosti a někdy chodí kázat. Goṣṭhānandī je ten, kdo si přeje zvyšovat počet oddaných na celém světě. Neustále cestuje, aby očišťoval celý svět a lidi, kteří v něm žijí. Caitanya Mahāprabhu doporučoval:

pṛthivīte āche yata nagarādi grāma
sarvatra pracāra haibe mora nāma

Pán Caitanya Mahāprabhu chtěl, aby Jeho stoupenci cestovali po celém světě a kázali v každém městě a vesnici. V Caitanya-sampradāyi musí ti, kdo se přísně řídí zásadami Pána Caitanyi, cestovat a kázat Jeho poselství, což je totéž jako kázat slova Kṛṣṇy (Bhagavad-gītu) a Śrīmad-Bhāgavatam. Čím více oddaní káží principy kṛṣṇa-kathā, tím více lidí na celém světě z toho bude mít prospěch.

Oddaní, jako je velký mudrc Nārada, kteří cestují všude a káží, se nazývají goṣṭhānandī. Nārada Muni putuje bez ustání po celém vesmíru a jeho jediným cílem je vytvářet různé nové oddané. Dokonce i lovce změnil v oddaného, a také Dhruva Mahārāja a Prahlāda se stali oddanými jeho přičiněním. Všichni oddaní jsou ve skutečnosti dlužníky velkého mudrce Nārady, který putuje nebem i peklem. Oddaný Pána se nebojí ani pekla. Chodí kázat o slávě Pána všude — i do pekla — protože pro něho neexistuje mezi nebem a peklem rozdíl.

nārāyaṇa-parāḥ sarve
na kutaścana bibhyati
svargāpavarga-narakeṣv
api tulyārtha-darśinaḥ

“Čistý oddaný Nārāyaṇa nemá nikdy strach jít kamkoliv. Nebe a peklo pro něho znamenají jedno a totéž.” (Bhāg. 6.17.28) Takoví oddaní, kteří cestují po celém světě, osvobozují ty, kdo se skutečně bojí hmotné existence. Některé lidi již hmotná existence znechutila, neboť jsou zmateni a zklamáni hmotným požitkem, a jiní lidé, kteří jsou inteligentní, mají zájem pochopit Nejvyššího Pána. Obě skupiny mohou využít přítomnosti oddaného, jenž cestuje po celém světě.

Když jde oddaný na poutní místo, jeho cílem je toto svaté místo očistit. Ve svatých vodách poutních míst se koupe mnoho hříšných lidí. Přicházejí se vykoupat ve vodách Gangy a Yamuny na místech, jako je Prayāg, Vṛndāvan a Mathurā. Takto se hříšní lidé očistí, ale zanechávají na svatých poutních místech své hříšné akce a reakce. Oddaný, který se tam přijde vykoupat, tyto reakce hříšných lidí odstraní. Tīrthī-kurvanti tīrthāni svāntaḥ-sthena gadā-bhṛtā (Bhāg. 1.13.10). Jelikož oddaný nosí Nejvyššího Pána neustále ve svém srdci, každé místo, na které přijde, se stane svatým poutním místem vhodným pro pochopení Nejvyšší Osobnosti Božství. Každý je proto povinen stýkat se s čistým oddaným, a tak se zbavit hmotného znečištění. Všichni by měli využít přítomnosti cestujících oddaných, kteří usilují o jediné — osvobodit podmíněné duše ze zajetí māyi.

4.30.38

Verš

vayaṁ tu sākṣād bhagavan bhavasya
priyasya sakhyuḥ kṣaṇa-saṅgamena
suduścikitsyasya bhavasya mṛtyor
bhiṣaktamaṁ tvādya gatiṁ gatāḥ sma

Synonyma

vayam — my; tu — potom; sākṣāt — přímo; bhagavan — ó Pane; bhavasya — Pána Śivy; priyasya — velice drahý; sakhyuḥ — Tvůj přítel; kṣaṇa — na okamžik; saṅgamena — společností; suduścikitsyasya — velice obtížné vyléčit; bhavasya — hmotné existence; mṛtyoḥ — smrti; bhiṣak-tamam — nejzkušenější lékař; tvā — Ty; adya — dnes; gatim — cíl; gatāḥ — dosáhli; sma — jistě.

Překlad

Drahý Pane, díky chvilkovému setkání s Pánem Śivou, který Ti je velice milý a je Tvým nejdůvěrnějším přítelem, se nám poštěstilo dosáhnout Tebe. Jsi ten nejzkušenější lékař, schopný zbavit nevyléčitelné nemoci hmotné existence. Máme velké štěstí, že jsme se mohli uchýlit k Tvým lotosovým nohám.

Význam

Je řečeno: hariṁ vinā na sṛtiṁ taranti. Nikdo se nemůže osvobodit ze zajetí māyi, od opakovaného zrození, stáří, nemoci a smrti, nepřijme-li útočiště u lotosových nohou Osobnosti Božství. Pracetové toto útočiště přijali milostí Pána Śivy, nejpřednějšího z oddaných Pána Viṣṇua, Nejvyšší Osobnosti Božství. Vaiṣṇavānāṁ yathā śambhuḥ — Pán Śiva je tím nejvznešenějším vaiṣṇavou a jeho skuteční oddaní se řídí jeho radou a přijímají útočiště u lotosových nohou Pána Viṣṇua. Své takzvané oddané, kterým jde pouze o hmotný blahobyt, Pán Śiva svým způsobem klame. Ne, že by je přímo podváděl (podvádět druhé není jeho záměrem), ale jelikož tito takzvaní oddaní chtějí být podvedeni, Pán Śiva — jehož je snadné potěšit — jim dává různá hmotná požehnání, která mohou nakonec ironicky vést k jejich zničení. Rāvaṇa například dostal od Pána Śivy veškerá hmotná požehnání, ale protože jich zneužil, byl nakonec zničen s celou svou rodinou, královstvím a vším ostatním. Vlivem své hmotné moci natolik zpyšněl, že se opovážil unést manželku Pána Rāmacandry, a to byl jeho konec. Není těžké získat od Pána Śivy hmotná požehnání, ale ta ve skutečnosti žádnými požehnáními nejsou. Pracetové dosáhli díky požehnání Pána Śivy útočiště u lotosových nohou Pána Viṣṇua. To je skutečné požehnání. Gopī také uctívaly Pána Śivu ve Vṛndāvanu, a on tam dodnes zůstává jako Gopīśvara. Gopī se ovšem modlily, aby jim požehnal tím, že jim dá Pána Kṛṣṇu za manžela. Na uctívání polobohů není nic špatného, je-li naším cílem návrat domů, zpátky k Bohu. Lidé se obvykle obracejí na polobohy pro hmotný zisk, jak uvádí Bhagavad-gītā (7.20):

kāmais tais tair hṛta-jñānāḥ
prapadyante 'nya-devatāḥ
taṁ taṁ niyamam āsthāya
prakṛtyā niyatāḥ svayā

“Ti, jimž mysl znetvořily hmotné žádosti, se odevzdávají polobohům a uctívají je podle pravidel a předpisů, které odpovídají jejich povahám.” Člověk okouzlený hmotným ziskem se nazývá hṛta-jñāna (“ten, kdo pozbyl své inteligence”). V této souvislosti je třeba poznamenat, že zjevená písma někdy uvádějí, že se Pán Śiva neliší od Nejvyšší Osobnosti Božství. Jde o to, že Pán Śiva a Pán Viṣṇu jsou tak důvěrně spojeni, že jejich názory se nikdy nerozcházejí. Skutečnou pravdou je: ekale īśvara kṛṣṇa, āra saba bhṛtya — “Jediným Nejvyšším Pánem je Kṛṣṇa a všichni ostatní jsou Jeho oddaní či služebníci.” (Cc. Ādi 5.142) To je pravá skutečnost a názory Pána Śivy a Pána Viṣṇua se v tomto směru neliší. Nikde ve zjevených písmech však Pán Śiva neprohlašuje, že se Pánu Viṣṇuovi vyrovná. To je pouze výmysl takzvaných oddaných Pána Śivy, kteří tvrdí, že Śiva je s Viṣṇuem totožný. Vaiṣṇava-tantra taková tvrzení přísně zakazuje: yas tu nārāyaṇaṁ devam. Pán Viṣṇu, Pán Śiva a Pán Brahmā jsou důvěrně spojeni jako pán a služebníci. Śiva-viriñci-nutam. Śiva i Brahmā Viṣṇua ctí a klaní se Mu. Považovat je všechny za rovnocenné je velký přestupek. Jsou si rovni v tom smyslu, že Pán Viṣṇu je Nejvyšší Osobnost Božství a všichni ostatní jsou Jeho věční služebníci.

4.30.39-40

Verš

yan naḥ svadhītaṁ guravaḥ prasāditā
viprāś ca vṛddhāś ca sad-ānuvṛttyā
āryā natāḥ suhṛdo bhrātaraś ca
sarvāṇi bhūtāny anasūyayaiva

yan naḥ sutaptaṁ tapa etad īśa
nirandhasāṁ kālam adabhram apsu
sarvaṁ tad etat puruṣasya bhūmno
vṛṇīmahe te paritoṣaṇāya

Synonyma

yat — co; naḥ — námi; svadhītam — studováno; guravaḥ — výše postavení, duchovní mistři; prasāditāḥ — spokojeni; viprāḥ — brāhmaṇové; ca — a; vṛddhāḥ — starší osoby; ca — a; sat-ānuvṛttyā — svým jemným chováním; āryāḥ — ti, kdo jsou pokročilí v duchovním poznání; natāḥ — byli uctíváni poklonami; su-hṛdaḥ — přátelé; bhrātaraḥ — bratři; ca — a; sarvāṇi — všechny; bhūtāni — živé bytosti; anasūyayā — bez závisti; eva — jistě; yat — co; naḥ — nás; su-taptam — přísná; tapaḥ — askeze; etat — tato; īśa — ó Pane; nirandhasām — bez přijímání potravy; kālam — dobu; adabhram — po dlouhou; apsu — ve vodě; sarvam — vše; tat — to; etat — toto; puruṣasya — Nejvyšší Osobnosti Božství; bhūmnaḥ — nejvznešenější; vṛṇīmahe — chceme toto požehnání; te — Tebe; paritoṣaṇāya — pro uspokojení.

Překlad

Drahý Pane, studovali jsme Vedy, přijali duchovního mistra a vzdávali úctu brāhmaṇům, pokročilým oddaným a starším, duchovně velmi vyspělým osobám. Klaněli jsme se jim a nezáviděli žádnému bratrovi, přátelům ani nikomu jinému. Podstoupili jsme také přísnou askezi ve vodě a po dlouhou dobu nepřijímali potravu. Všechny tyto duchovní klady nabízíme pro Tvé uspokojení — pouze to a nic jiného je požehnáním, o které se modlíme.

Význam

Śrīmad-Bhāgavatam uvádí: saṁsiddhir hari-toṣaṇam — skutečnou dokonalostí života je potěšit Nejvyššího Pána. Vedaiś ca sarvair aham eva vedyaḥ — pro pochopení Ved musí člověk pochopit Nejvyšší Osobnost Božství. Ten, kdo Pána skutečně pochopil, se Mu konečně po mnoha a mnoha životech odevzdá. Vidíme, že Pracetové splňovali všechny tyto předpoklady. Podstoupili přísnou askezi ve vodě a po velice dlouhou dobu nepřijímali žádnou potravu — a jejich cílem nebylo získat hmotné požehnání, ale uspokojit Nejvyššího Pána. Člověk může vykonávat jakékoliv činnosti — hmotné či duchovní — ale cílem má být uspokojení Nejvyšší Osobnosti Božství. Tento verš podává dokonalý obrázek védské civilizace. Lidé, kteří se učí být oddanými, mají ctít nejen Nejvyšší Osobnost Božství, ale i ty, kdo jsou pokročilejší v poznání, kdo jsou Árjové a skuteční oddaní Pána. Árja je ten, kdo se nevychloubá, ale je skutečným Pánovým oddaným. Āryan znamená “pokročilý”. Dříve museli všichni, kdo se prohlašovali za Árji, být oddanými Pána. V Bhagavad-gītě (2.2) například Kṛṣṇa káral Arjunu, že hovoří, jako kdyby nepatřil k Árjům.

śrī-bhagavān uvāca
kutas tvā kaśmalam idaṁ
viṣame samupasthitam
anārya-juṣṭam asvargyam
akīrti-karam arjuna

“Bhagavān (Nejvyšší Osoba) pravil: Můj milý Arjuno, kde se u tebe vzala tato nečistota, která není hodna člověka, jenž zná vyšší hodnoty života, a která nevede k vyšším planetám, ale k potupě?” Arjuna jakožto kṣatriya odmítal bojovat, přestože mu to nařizoval přímo Nejvyšší Pán. Kṛṣṇa ho proto pokáral, že se chová, jako kdyby nepatřil k rodině Árjů. Každý, kdo je pokročilý v oddané službě Pánu, zná jistě svoji povinnost. Nezáleží na tom, zda je jeho povinnost násilné či nenásilné povahy. Pokud její vykonání dovolil a nařídil Nejvyšší Pán, je třeba ji vykonat. Každý Árja vykonává svou povinnost. To neznamená, že Árjové jsou zbytečně nepřátelští k živým bytostem. Nikdy nestavějí jatka a nechovají se nepřátelsky k nebohým zvířatům. Pracetové podstupovali přísnou askezi, která trvala mnoho let, a navíc zůstávali po celou dobu ve vodě. Askeze je uznávanou činností pro ty, kdo chtějí patřit k pokročilé civilizaci.

Slovo nirandhasām znamená “bez potravy”. Árja nejí nenasytně a zbytečně, ale omezuje jídlo na nejnižší možnou míru a přijímá jedině předepsanou potravu. Ohledně toho říká Pán v Bhagavad-gītě (9.26):

patraṁ puṣpaṁ phalaṁ toyaṁ
yo me bhaktyā prayacchati
tad ahaṁ bhakty-upahṛtam
aśnāmi prayatātmanaḥ

“Jestliže Mi někdo s láskou a oddaností obětuje lístek, květinu, ovoce či vodu, přijmu to.” Pro pokročilé Árji tedy platí určitá omezení. Přestože Pán Sám může jíst cokoliv, omezuje se na zeleninu, ovoce, mléko a podobně. Tento verš tedy popisuje činnosti lidí, kteří se prohlašují za Árji.

4.30.41

Verš

manuḥ svayambhūr bhagavān bhavaś ca
ye ’nye tapo-jñāna-viśuddha-sattvāḥ
adṛṣṭa-pārā api yan-mahimnaḥ
stuvanty atho tvātma-samaṁ gṛṇīmaḥ

Synonyma

manuḥ — Svāyambhuva Manu; svayambhūḥ — Pán Brahmā; bhagavān — nejmocnější; bhavaḥ — Pán Śiva; ca — také; ye — kdo; anye — druzí; tapaḥ — askezí; jñāna — poznáním; viśuddha — čistá; sattvāḥ — jejichž existence; adṛṣṭa-pārāḥ — kteří nevidí konec; api — ačkoliv; yat — Tvé; mahimnaḥ — slávy; stuvanti — modlí se; atho — proto; tvā — k Tobě; ātma-samam — podle schopností; gṛṇīmaḥ — modlili jsme se.

Překlad

Drahý Pane, ani velcí yogīni a mystici, kteří jsou velice pokročilí díky své askezi a poznání a nacházejí se ve zcela čistém stavu existence, ani tak velké osobnosti, jako je Manu, Pán Brahmā a Pán Śiva, nedokáží plně pochopit Tvou slávu a moc. Přesto se k Tobě modlí podle svých schopností. Stejně tak i my Ti nabízíme modlitby podle svých schopností, přestože stojíme mnohem níže než tyto osobnosti.

Význam

Pán Brahmā, Pán Śiva, Manu (otec lidstva), velcí světci i mudrci, kteří prostřednictvím askeze a oddané služby dospěli na transcendentální úroveň, mají ve srovnání s Nejvyšší Osobností Božství pouze nedokonalé poznání. Tak je tomu s každým v tomto hmotném světě. Nikdo se Nejvyššímu Pánovi v ničem nevyrovná, a rozhodně ne v poznání. Každá modlitba k Nejvyšší Osobnosti Božství je proto neúplná. Není možné postihnout úplnou slávu Pána, Jenž je neomezený. Dokonce ani Pán Samotný ve Své inkarnaci Ananty neboli Śeṣi nedokáže popsat Svou vlastní slávu. Přestože má Ananta tisíce tváří a oslavuje Pána po mnoho a mnoho let, ještě nikdy nedošel k mezím Jeho slávy. Úplnou moc a slávu Nejvyššího Pána tedy nelze odhadnout.

Každý, kdo oddaně slouží, může přesto Pánovi nabídnout ideální modlitby. Všichni jsme v relativním postavení a nikdo není v oslavování Pána dokonalý. Pánem Brahmou a Pánem Śivou počínaje a námi konče je každý služebníkem Nejvyššího Pána. Všichni se nacházíme v postavení, které odpovídá naší karmě. Každý z nás však může z celého srdce věnovat své modlitby — do takové míry, do jaké jsme schopni ocenit Pánovu slávu. V tom spočívá naše dokonalost. I ten, kdo je v nejtemnější oblasti existence, se může modlit k Pánu podle svých schopností. Pán proto říká v Bhagavad-gītě (9.32):

māṁ hi pārtha vyapāśritya
ye 'pi syuḥ pāpa-yonayaḥ
striyo vaiśyās tathā śūdrās
te 'pi yānti parāṁ gatim

“Ó synu Pṛthy, všichni, kdo se ke Mně uchýlí, byť i nižšího rodu — ženy, vaiśyové (obchodníci) a śūdrové (dělníci) — mohou dosáhnout nejvyššího cíle.”

Pokud člověk se vší vážností přijme Pánovy lotosové nohy, je milostí Pána a Jeho služebníka očištěn. Śukadeva Gosvāmī to potvrzuje: ye 'nye ca pāpā yad-apāśrayāśrayāḥ śudhyanti tasmai prabhaviṣṇave namaḥ (Bhāg. 2.4.18). Kdo se díky snaze Pánova služebníka, duchovního mistra, dostal k lotosovým nohám Pána, je okamžitě očištěn, ať už je jeho původ jakkoliv nízký. Stává se způsobilým pro návrat domů, zpátky k Bohu.

4.30.42

Verš

namaḥ samāya śuddhāya
puruṣāya parāya ca
vāsudevāya sattvāya
tubhyaṁ bhagavate namaḥ

Synonyma

namaḥ — uctivě se klaníme; samāya — který zaujímá stejný postoj ke každému; śuddhāya — Jehož nikdy neznečišťují hříšné činnosti; puruṣāya — Nejvyšší Osobě, Pánu; parāya — transcendentálnímu; ca — také; vāsudevāya — žijícímu všude; sattvāya — který je v transcendentálním postavení; tubhyam — Tobě; bhagavate — Nejvyšší Osobnosti Božství; namaḥ — poklony.

Překlad

Drahý Pane, nemáš přátel ani nepřátel — zaujímáš stejný postoj ke každému. Hříšné činnosti Tě nemohou znečistit a Tvá transcendentální podoba je vždy mimo hmotné stvoření. Jsi Nejvyšší Osobnost Božství, protože jsi přítomný v celém stvoření; proto jsi známý jako Vāsudeva. Vzdáváme Ti uctivé poklony.

Význam

Nejvyšší Osobnost Božství se nazývá Vāsudeva, protože žije všude. Slovo vas znamená “žít”. Brahma-saṁhitā uvádí: eko 'py asau racayituṁ jagad-aṇḍa-koṭim — Pán vstupuje prostřednictvím Své úplné části do každého vesmíru, aby tvořil hmotný projev. Vstupuje také do srdce každé živé bytosti a do každého atomu (paramāṇu-cayāntara-stham). Jelikož Nejvyšší Pán žije všude, je známý jako Vāsudeva. Přestože je přítomný v celém hmotném světě, kvality přírody Ho neznečišťují. Īśopaniṣad Ho proto označuje slovy apāpa-viddham. Nikdy Ho neznečistí kvality hmotné přírody. Když Pán sestupuje na tuto planetu, jedná mnoha způsoby — zabíjí démony a koná činy, které se neshodují s védskými zásadami, a jsou tedy považovány za hříšné. Přestože takto jedná, není Svým jednáním nikdy znečištěn. Proto je zde popsán jako śuddha, “vždy prostý znečištění”. Pán je také sama — zaujímá stejný postoj ke každému. O tom říká v Bhagavad-gītě (9.29): samo 'haṁ sarva-bhūteṣu na me dveṣyo 'sti na priyaḥ — Pán nikoho nepovažuje za přítele či nepřítele a staví se ke každému stejně.

Slovo sattvāya vyjadřuje, že podoba Pána není hmotná; je sac-cid-ānanda-vigrahaḥ. Īśvaraḥ paramaḥ kṛṣṇaḥ sac-cid-ānanda-vigrahaḥ. Jeho tělo se liší od našich hmotných těl. Nikdo by si neměl myslet, že Nejvyšší Osobnost Božství má hmotné tělo, jako máme my.

4.30.43

Verš

maitreya uvāca
iti pracetobhir abhiṣṭuto hariḥ
prītas tathety āha śaraṇya-vatsalaḥ
anicchatāṁ yānam atṛpta-cakṣuṣāṁ
yayau sva-dhāmānapavarga-vīryaḥ

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — Maitreya pravil; iti — takto; pracetobhiḥ — Pracety; abhiṣṭutaḥ — velebený; hariḥ — Nejvyšší Pán, Osobnost Božství; prītaḥ — potěšený; tathā — tak; iti — takto; āha — pravil; śaraṇya — k odevzdaným duším; vatsalaḥ — laskavý; anicchatām — nepřáli si; yānam — Jeho odchod; atṛpta — neuspokojené; cakṣuṣām — jejich oči; yayau — odešel; sva-dhāma — do Svého sídla; anapavarga-vīryaḥ — Jehož moc není nikdy pokořena.

Překlad

Velký mudrc Maitreya pokračoval: Můj milý Viduro, když Pracetové takto oslovili a uctili Nejvyššího Pána, ochránce odevzdaných duší, odpověděl jim: “Nechť se splní vše, oč se modlíte.” To pravil Pán, Jehož moc není nikdy pokořena, a poté odešel. Pracetové se od Něho nechtěli odloučit, neboť se na Něho ještě nevynadívali ke své plné spokojenosti.

Význam

Důležité je zde slovo anapavarga-vīryaḥ. Ana znamená “bez”, pavarga znamená “materialistický způsob života” a vīrya je “moc”. Moc Nejvyšší Osobnosti Božství vždy zahrnuje šest základních vznešených vlastností a jednou z nich je odříkání. Pán odešel, přestože se na Něho Pracetové chtěli dívat více, ke své plné spokojenosti. Podle Śrīly Jīvy Gosvāmīho se jedná o projev Jeho laskavosti k nesčetným jiným oddaným. Přestože Ho Pracetové přitahovali, odešel. To je příklad Jeho odříkání. Odříkání projevil také Pán Caitanya Mahāprabhu, když pobýval u Advaity Prabhua poté, co přijal sannyās. Všichni přítomní oddaní chtěli, aby zůstal ještě několik dní, ale Pán Caitanya bez váhání odešel. Z toho plyne, že i když je Nejvyšší Pán ke Svým oddaným neomezeně laskavý, není k nikomu připoutaný. Svou laskavost projevuje stejnou měrou všem Svým nesčetným oddaným po celém stvoření.

4.30.44

Verš

atha niryāya salilāt
pracetasa udanvataḥ
vīkṣyākupyan drumaiś channāṁ
gāṁ gāṁ roddhum ivocchritaiḥ

Synonyma

atha — poté; niryāya — poté, co vyšli; salilāt — z vody; pracetasaḥ — všichni Pracetové; udanvataḥ — moře; vīkṣya — když viděli; akupyan — velice se rozhněvali; drumaiḥ — stromy; channām — pokrytý; gām — svět; gām — nebeské planety; roddhum — zatarasit; iva — jako kdyby; ucchritaiḥ — velmi vysoké.

Překlad

Poté se Pracetové vynořili z moře a viděli, že všechny stromy vyrostly do veliké výšky — jako kdyby chtěly zatarasit cestu na nebeské planety — a pokryly celý povrch Země. Pracetové se tehdy velice rozhněvali.

Význam

Král Prācīnabarhiṣat opustil své království dříve, než se jeho synové vrátili po ukončení své askeze. Nejvyšší Pán Pracetům nařídil, aby opustili moře a ujali se království svého otce. Když se však vynořili z vody, viděli, že kvůli nepřítomnosti krále je vše zanedbané. Nejprve si všimli, že se nikde nepěstuje obilí a neexistuje zemědělství. Celý svět byl zarostlý velmi vysokými stromy, které jako kdyby chtěly lidem zabránit v cestě do nebeského království. Když to Pracetové uviděli, velice se rozhněvali a chtěli půdu odlesnit, aby na ní mohlo růst obilí.

Není pravda, že džungle a stromy přitahují mraky a déšť, neboť vidíme, že prší i nad mořem. Jestliže lidé vykácejí pralesy a připraví půdu pro zemědělské účely, mohou obývat jakékoliv místo na zemském povrchu. Budou-li chovat krávy, vyřeší se tím všechny hospodářské problémy. Práce je třeba pouze při pěstování obilí a péči o krávy. Dřevo z lesů je možné použít ke stavbě obydlí. Takto lze vyřešit hospodářské problémy lidstva. V současné době je na světě mnoho neobydlených území, a bude-li tato půda správně využita, nebude nedostatek potravy. Co se týče dešťů, ty přivolává vykonávání yajñi. Bhagavad-gītā (3.14) uvádí:

annād bhavanti bhūtāni
parjanyād anna-sambhavaḥ
yajñād bhavati parjanyo
yajñaḥ karma-samudbhavaḥ

“Všechna živá těla závisejí na obilí, jehož růst zajišťují deště. Deště přicházejí díky yajñi (oběti) a yajña se rodí z vykonávání předepsaných povinností.” Vykonáváním oběti si člověk zajistí dostatek dešťů a obilí.

4.30.45

Verš

tato ’gni-mārutau rājann
amuñcan mukhato ruṣā
mahīṁ nirvīrudhaṁ kartuṁ
saṁvartaka ivātyaye

Synonyma

tataḥ — poté; agni — oheň; mārutau — a vzduch; rājan — ó králi; amuñcan — chrlili; mukhataḥ — z úst; ruṣā — rozhněvaně; mahīm — Zemi; nirvīrudham — beze stromů; kartum — učinit; saṁvartakaḥ — oheň zkázy; iva — jako; atyaye — v době zkázy.

Překlad

Můj milý králi, v době zkázy Pán Śiva rozhněvaně chrlí ze svých úst oheň a vzduch. Pracetové začali činit totéž, aby povrch Země zcela zbavili stromů.

Význam

Vidura je zde osloven “ó králi” (rājan). Śrīla Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura to komentuje tak, že dhīra se nikdy nerozhněvá, protože je vždy zaměstnaný oddanou službou. Pokročilý oddaný dokáže ovládat své smysly, a proto ho lze oslovovat titulem rājan. Král vládne různými způsoby občanům, a podobně ten, kdo ovládá své smysly, je jejich králem — je svāmī nebo gosvāmī. Svāmī nebo gosvāmī je proto někdy oslovován jako mahārāja, král.

4.30.46

Verš

bhasmasāt kriyamāṇāṁs tān
drumān vīkṣya pitāmahaḥ
āgataḥ śamayām āsa
putrān barhiṣmato nayaiḥ

Synonyma

bhasmasāt — v popel; kriyamāṇān — měnící se; tān — ty všechny; drumān — stromy; vīkṣya — když viděl; pitāmahaḥ — Pán Brahmā; āgataḥ — přišel tam; śamayām āsa — uklidnil; putrān — syny; barhiṣmataḥ — krále Barhiṣmāna; nayaiḥ — logikou.

Překlad

Když Pán Brahmā viděl, že se všechny stromy na zemském povrchu mění v popel, okamžitě přišel za syny krále Barhiṣmāna a uklidnil je na základě logiky.

Význam

Kdykoliv se na některé planetě děje něco neobvyklého, Pán Brahmā, který má na starosti celý vesmír, tam okamžitě přijde, aby situaci urovnal. Přišel i v době, kdy Hiraṇyakaśipu podstupoval tvrdou askezi a celý vesmír se kvůli němu začal otřásat. Zodpovědná osoba v jakékoliv organizaci se v ní vždy snaží udržet klid a pořádek, a stejně tak má i Pán Brahmā právo dohlížet na udržování míru a pořádku v tomto vesmíru. Uklidnil proto syny krále Barhiṣmāna s použitím správné logiky.

4.30.47

Verš

tatrāvaśiṣṭā ye vṛkṣā
bhītā duhitaraṁ tadā
ujjahrus te pracetobhya
upadiṣṭāḥ svayambhuvā

Synonyma

tatra — tam; avaśiṣṭāḥ — zbývající; ye — které; vṛkṣāḥ — stromy; bhītāḥ — ve strachu; duhitaram — svou dceru; tadā — tehdy; ujjahruḥ — daly; te — ty; pracetobhyaḥ — Pracetům; upadiṣṭāḥ — na radu; svayambhuvā — Pána Brahmy.

Překlad

Zbývající stromy se Pracetů velice bály a na radu Pána Brahmy jim ihned daly svou dceru.

Význam

O dceři stromů se hovoří ve třinácté sloce této kapitoly. Byla dcerou Kaṇḍua a Pramloci. Kurtizána Pramlocā se ihned po porodu odebrala do nebeského království a nad plačícím dítětem se slitoval král Měsíce, který ho zachránil tím, že mu do úst vsunul svůj prst. O malou dívku se staraly stromy, a když vyrostla, stala se na pokyn Pána Brahmy manželkou Pracetů. Příští verš uvádí, že se jmenovala Māriṣā, a vydal ji polobůh vládnoucí stromům. Śrīla Jīva Gosvāmī Prabhupāda v této souvislosti píše: vṛkṣāḥ tad-adhiṣṭhātṛ-devatāḥ — “Pod pojmem ,stromy’ rozumíme vládnoucí božstvo stromů.” Ve védské literatuře čteme o vládnoucím božstvu vody a podobně existuje i vládnoucí božstvo stromů. Pracetové pálili všechny stromy na popel a považovali je za své nepřátele. Aby je uklidnil, dal jim polobůh, který stromům vládne, na radu Pána Brahmy dceru Māriṣu.

4.30.48

Verš

te ca brahmaṇa ādeśān
māriṣām upayemire
yasyāṁ mahad-avajñānād
ajany ajana-yonijaḥ

Synonyma

te — všichni Pracetové; ca — také; brahmaṇaḥ — Pána Brahmy; ādeśāt — na pokyn; māriṣām — s Māriṣou; upayemire — oženili se; yasyām — které; mahat — vůči velké osobnosti; avajñānāt — kvůli projevu neúcty; ajani — narodil se; ajana-yoni-jaḥ — syn Pána Brahmy, Dakṣa.

Překlad

Pracetové uposlechli pokynu Pána Brahmy a všichni přijali tuto dívku Māriṣu za manželku. Z jejího lůna se narodil Brahmův syn jménem Dakṣa, který k tomu byl přinucen, jelikož znevážil Pána Mahādeva (Śivu). Proto musel dvakrát opustit tělo.

Význam

V této souvislosti je významné slovo mahad-avajñānāt. Král Dakṣa byl synem Pána Brahmy, a byl tedy v minulém životě brāhmaṇou. Jelikož se však zachoval jako abrāhmaṇa (ten, kdo není brāhmaṇa), když urazil a zneuctil Pána Mahādeva, musel se narodit ze semene kṣatriyi. Stal se tedy synem Pracetů. A nejen to — kvůli své neúctě vůči Pánu Śivovi musel podstoupit bolesti zrození z lůna ženy. V jeho obětní aréně ho nejprve zabil služebník Pána Śivy, Vīrabhadra. To však nestačilo, a proto se znovu narodil, tentokrát z lůna Māriṣi. Na konci Dakṣa-yajñi a nešťastných událostí, ke kterým při té příležitosti došlo, se Dakṣa modlil k Pánu Śivovi, a přestože musel opustit tělo a narodit se z lůna ženy oplodněné semenem kṣatriyi, získal milostí Pána Śivy veškeré bohatství. To jsou subtilní zákony hmotné přírody. Lidé v moderním věku bohužel nevědí, jak tyto zákony fungují. Současné obyvatelstvo, jež nemá poznání o věčnosti duše a jejím převtělování, se nachází v nejhlubší nevědomosti. Z toho vzniká situace, kterou popisuje Bhāgavatam (1.1.10): mandāḥ sumanda-matayo manda-bhāgyā hy upadrutāḥ. Lidé tohoto věku Kali jsou velmi zlí, leniví, nešťastní a rozrušení hmotnými podmínkami.

4.30.49

Verš

cākṣuṣe tv antare prāpte
prāk-sarge kāla-vidrute
yaḥ sasarja prajā iṣṭāḥ
sa dakṣo daiva-coditaḥ

Synonyma

cākṣuṣe — jménem Cākṣuṣa; tu — ale; antare — manvantara; prāpte — když se to stalo; prāk — předchozí; sarge — stvoření; kāla-vidrute — časem zničené; yaḥ — ten, kdo; sasarja — stvořil; prajāḥ — živé bytosti; iṣṭāḥ — žádoucí; saḥ — on; dakṣaḥ — Dakṣa; daiva — Nejvyšší Osobností Božství; coditaḥ — inspirovaný.

Překlad

Jeho předchozí tělo bylo zničeno, ale tentýž Dakṣa, inspirovaný svrchovanou vůlí, stvořil všechny žádoucí živé bytosti v Cākṣuṣa manvantaře.

Význam

Bhagavad-gītā (8.17) uvádí:

sahasra-yuga-paryantam
ahar yad brahmaṇo viduḥ
rātriṁ yuga-sahasrāntāṁ
te 'ho-rātra-vido janāḥ

“Tisíc lidských věků trvá jeden Brahmův den a stejně dlouhá je i jeho noc.” Jeden Brahmův den se skládá z tisíce cyklů čtyř yug — Satya, Tretā, Dvāpara a Kali. Tento den se dělí na čtrnáct manvantar a zmíněná Cākṣuṣa manvantara je z nich šestá. Během jednoho dne Pána Brahmy se vystřídají tito Manuové: (1) Svāyambhuva, (2) Svārociṣa, (3) Uttama, (4) Tāmasa, (5) Raivata, (6) Cākṣuṣa, (7) Vaivasvata, (8) Sāvarṇi, (9) Dakṣa-sāvarṇi, (10) Brahma-sāvarṇi, (11) Dharma-sāvarṇi, (12) Rudra-sāvarṇi, (13) Deva-sāvarṇi a (14) Indra-sāvarṇi.

V jednom dni Brahmy tedy žije čtrnáct Manuů. V jednom roce jich je 5 040 a Brahmā žije sto takových let — za život jednoho Brahmy se tedy vystřídá celkem 504 000 Manuů. To platí pro jeden vesmír a vesmírů existuje nespočetně mnoho. Všichni tito Manuové se zjevují a mizí pouhým dýcháním Mahā-Viṣṇua. Brahma-saṁhitā uvádí:

yasyaika-niśvasita-kālam athāvalambya
jīvanti loma-vilajā jagad-aṇḍa-nāthāḥ
viṣṇur mahān sa iha yasya kalā-viśeṣo
govindam ādi-puruṣaṁ tam ahaṁ bhajāmi

Výraz jagad-aṇḍa-nātha označuje Pána Brahmu. Takových Brahmů je nesčetně mnoho, a tak můžeme dojít k závěru, že existuje obrovské množství Manuů. Současný věk spadá pod vládu Vaivasvaty Manua. Každý Manu žije 4 320 000 krát 71 let, z čehož současný Manu prožil již 4 320 000 krát 28 let. Všechny tyto dlouhé životy ovšem skončí působením přírodních zákonů. Ke sporu kolem Dakṣovy yajñi došlo v průběhu Svāyambhuva manvantary. Jeho výsledkem bylo, že Dakṣa byl Pánem Śivou potrestán, ale jeho modlitby k Śivovi ho oprávnily znovu získat své původní bohatství. Podle Viśvanātha Cakravartīho Ṭhākura podstupoval Dakṣa až po pátou manvantaru přísnou askezi a na začátku šesté manvantary zvané Cākṣuṣa získal díky požehnání Pána Śivy opět své někdejší bohatství.

4.30.50-51

Verš

yo jāyamānaḥ sarveṣāṁ
tejas tejasvināṁ rucā
svayopādatta dākṣyāc ca
karmaṇāṁ dakṣam abruvan

taṁ prajā-sarga-rakṣāyām
anādir abhiṣicya ca
yuyoja yuyuje ’nyāṁś ca
sa vai sarva-prajāpatīn

Synonyma

yaḥ — ten, kdo; jāyamānaḥ — hned po narození; sarveṣām — všech; tejaḥ — třpyt; tejasvinām — třpytivý; rucā — září; svayā — svou; upādatta — překryl; dākṣyāt — jelikož byl odborník; ca — a; karmaṇām — na plodonosné činnosti; dakṣam — Dakṣa; abruvan — byl nazván; tam — jeho; prajā — živé bytosti; sarga — tvoření; rakṣāyām — ve věci udržování; anādiḥ — prvorozený, Pán Brahmā; abhiṣicya — když určil; ca — také; yuyoja — zaměstnaný; yuyuje — zaměstnal; anyān — druhé; ca — a; saḥ — on; vai — jistě; sarva — všechny; prajā-patīn — ty, kdo plodí živé bytosti.

Překlad

Jedinečnou září svého těla Dakṣa hned po narození překonal tělesné přednosti všech ostatních. Byl velkým odborníkem na plodonosné činnosti, a proto dostal jméno Dakṣa, které znamená “velký odborník”. Pán Brahmā ho proto zaměstnal plozením a udržováním živých bytostí a Dakṣa tím časem zaměstnal také další Prajāpatie.

Význam

Dakṣa byl velice vlivný a bohatý, a jelikož se jeho moc téměř vyrovnala moci Pána Brahmy, Brahmā ho zaměstnal plozením obyvatelstva. Dakṣa potom podobně zaměstnal další Prajāpatie v čele s Marīcim. Tak se rozrůstalo obyvatelstvo tohoto vesmíru.

Takto končí Bhaktivedantovy výklady k třicáté kapitole čtvrtého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Činnosti Pracetů”.

KAPITOLA TŘICÁTÁ PRVNÍ

Nāradovy pokyny Pracetům

4.31.1

Verš

maitreya uvāca
tata utpanna-vijñānā
āśv adhokṣaja-bhāṣitam
smaranta ātmaje bhāryāṁ
visṛjya prāvrajan gṛhāt

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — Maitreya pravil; tataḥ — potom; utpanna — vyvinuli; vijñānāḥ — vlastnili dokonalé poznání; āśu — velice brzy; adhokṣaja — Nejvyšší Osobností Božství; bhāṣitam — co bylo oznámeno; smarantaḥ — vzpomínali; ātma-je — svému synovi; bhāryām — svou manželku; visṛjya — poté, co dali; prāvrajan — odešli; gṛhāt — z domova.

Překlad

Velký mudrc Maitreya pokračoval: Poté žili Pracetové tisíce let doma a vyvinuli dokonalé poznání založené na duchovním vědomí. Nakonec si připomněli požehnání Nejvyšší Osobnosti Božství, svěřili svou manželku do péče dokonalému synovi a odešli z domova.

Význam

Pracetové dostali poté, co dokončili svou askezi, požehnání od Nejvyšší Osobnosti Božství. Pán jim požehnal slovy, že po skončení jejich rodinného života — až nastane pravý čas — se všichni vrátí domů, zpátky k Bohu. Pracetové žili rodinným životem po tisíce let podle počtu polobohů a poté se rozhodli odejít, když svěřili svou manželku do péče synovi jménem Dakṣa. To je metoda védské civilizace. Na počátku života se má každý jako brahmacārī podrobit přísné askezi, aby získal poznání o duchovních hodnotách. Brahmacārī neboli student se v žádném případě nesmí volně stýkat se ženami a učit se již od začátku života o sexuálním požitku. Hlavním nedostatkem moderní civilizace je, že chlapcům a dívkám se dovoluje volně si užívat během studií sexu. Většina dětí je varṇa-saṅkara — “narození nežádoucím otcům a matkám”. Na celém světě proto vládne chaos. Skutečná lidská civilizace se má zakládat na védských zásadách; to znamená, že začátek života mají chlapci a dívky věnovat askezi. Když dospějí, mají se oženit, po nějaký čas žít doma a mít děti. Jakmile děti vyrostou, má muž z domova odejít a hledat vědomí Kṛṣṇy. Takto může každý dovést svůj život k dokonalosti — vrátit se domů, do království Boha.

Kdo se během studentského života nepodrobí askezi, nemůže pochopit existenci Boha. A pokud člověk nerealizuje Kṛṣṇu, nemůže v životě dosáhnout dokonalosti. Když tedy děti vyrostou, manželka má zůstat v jejich péči a manžel má odejít z domova, aby rozvíjel vědomí Kṛṣṇy. Vše závisí na rozvoji zralého poznání. Král Prācīnabarhiṣat, otec Pracetů, odešel z domova ještě předtím, než se jeho synové vrátili po ukončení své askeze ve vodě. Jakmile uzraje čas — jakmile člověk vyvine dokonalé vědomí Kṛṣṇy — má odejít z domova, a to i v případě, že ještě nesplnil všechny své povinnosti. Prācīnabarhiṣat nejprve čekal na příchod svých synů, ale poté uposlechl pokynů Nārady, a jakmile byla jeho inteligence na patřičné výši, zanechal synům pouze pokyny u svých ministrů. Nečekal již, až se synové vrátí, a odešel z domova.

Zříci se pohodlného domova je pro lidské bytosti absolutně nezbytné. Prahlāda Mahārāja to doporučoval: hitvātma-pātaṁ gṛham andha-kūpam — aby člověk skoncoval s materialistickým životem, musí opustit svůj takzvaný pohodlný domov, který pouze slouží k zabíjení duše (ātma-pātam). Domov je považován za temnou studnu zarostlou trávou, a kdo do této studny spadne, zemře, aniž by tomu někdo věnoval pozornost. Proto je třeba na rodinném životě příliš nelpět, neboť to může zničit rozvoj vědomí Kṛṣṇy.

4.31.2

Verš

dīkṣitā brahma-satreṇa
sarva-bhūtātma-medhasā
pratīcyāṁ diśi velāyāṁ
siddho ’bhūd yatra jājaliḥ

Synonyma

dīkṣitāḥ — odhodlaní; brahma-satreṇa — díky pochopení Nejvyšší Duše; sarva — všechny; bhūta — živé bytosti; ātma-medhasā — považovali za sobě rovné; pratīcyām — západním; diśi — směrem; velāyām — na břeh moře; siddhaḥ — dokonalý; abhūt — stal se; yatra — kde; jājaliḥ — velký mudrc Jājali.

Překlad

Pracetové odešli na západ, na břeh moře, kde pobýval velký osvobozený mudrc Jājali. Poté, co přivedli k dokonalosti své duchovní poznání, na základě kterého člověk zaujímá stejný postoj ke všem živým bytostem, dosáhli dokonalého vědomí Kṛṣṇy.

Význam

Slovo brahma-satra znamená “rozvoj duchovního poznání”. Jak Vedy, tak přísná askeze se nazývají brahma. Vedas tattvaṁ tapo brahma. Brahma také znamená “Absolutní Pravda”. Člověk má rozvíjet poznání Absolutní Pravdy studiem Ved a přísnou askezí. Pracetové to řádně vykonávali, a díky tomu se stavěli stejně ke všem ostatním živým bytostem. Bhagavad-gītā (18.54) potvrzuje:

brahma-bhūtaḥ prasannātmā
na śocati na kāṅkṣati
samaḥ sarveṣu bhūteṣu
mad-bhaktiṁ labhate parām

“Kdo zaujal transcendentální postavení, ihned realizuje Nejvyšší Brahman a je naplněn radostí. Nikdy se nermoutí ani po ničem netouží a ke všem živým bytostem zaujímá stejný postoj. V tomto stavu dosahuje čisté oddané služby Mně.”

Ten, kdo se stane skutečně duchovně pokročilým, nevidí rozdíl mezi dvěma živými bytostmi. Této úrovně lze dosáhnout díky odhodlání. Ten, kdo dospěje k dokonalému poznání, již nevidí vnější obal živé bytosti, ale duši v těle, a nerozlišuje tedy mezi lidskou bytostí, zvířetem, učeným brāhmaṇou a caṇḍālou.

vidyā-vinaya-sampanne
brāhmaṇe gavi hastini
śuni caiva śvapāke ca
paṇḍitāḥ sama-darśinaḥ

“Díky správnému poznání se pokorný mudrc dívá stejně na učeného a vznešeného brāhmaṇu, krávu, slona, psa i pojídače psů.” (Bg. 5.18)

Učený člověk vidí každého stejně na duchovním základě, a takový oddaný si přeje, aby všichni rozvinuli vědomí Kṛṣṇy. Místo, kde se Pracetové zdržovali, bylo dokonalé pro vykonávání duchovních činností, neboť je uvedeno, že tam velký mudrc Jājali dosáhl mukti (osvobození). Každý, kdo touží po dokonalosti a osvobození, se má stýkat s někým, kdo již osvobození dosáhl. To se nazývá sādhu-saṅga, sdružování se s dokonalým oddaným.

4.31.3

Verš

tān nirjita-prāṇa-mano-vaco-dṛśo
jitāsanān śānta-samāna-vigrahān
pare ’male brahmaṇi yojitātmanaḥ
surāsureḍyo dadṛśe sma nāradaḥ

Synonyma

tān — ti všichni; nirjita — zcela ovládli; prāṇa — životní vzduch (procesem prāṇāyāma); manaḥ — mysl; vacaḥ — slova; dṛśaḥ — a pohled; jita-āsanān — ti, kdo ovládli jógový sed (āsan); śānta — klidní; samāna — vzpřímená; vigrahān — jejichž těla; pare — transcendentální; amale — zbaveni všeho hmotného znečištění; brahmaṇi — Nejvyšším; yojita — zaměstnané; ātmanaḥ — jejichž mysli; sura-asura-īḍyaḥ — jehož uctívají démoni i polobozi; dadṛśe — uviděli; sma — v minulosti; nāradaḥ — velký mudrc Nārada.

Překlad

Pracetové praktikovali yogāsan v rámci mystické yogy, a tak se jim podařilo ovládnout životní vzduch, mysl, slova a vnější pohled. Procesem prāṇāyāmy se tedy zcela zbavili hmotného znečištění. Jelikož setrvávali ve vzpřímené pozici, dokázali soustředit mysl na Nejvyšší Brahman. Když takto prováděli prāṇāyāmu, přišel je navštívit velký mudrc Nārada, jehož uctívají démoni i polobozi.

Význam

Zde jsou významná slova pare amale. Průběh realizace Brahmanu vysvětluje Śrīmad-Bhāgavatam. Absolutní Pravda je realizována ve třech fázích — jako neosobní záře (Brahman), lokalizovaná Paramātmā a Nejvyšší Osobnost Božství, Bhagavān. Pán Śiva se ve svých modlitbách soustředil na osobní rysy Parabrahmanu, jež popsal slovy snigdha-prāvṛḍ-ghana-śyāmam (Bhāg. 4.24.45). Pracetové podle jeho pokynů rovněž soustředili své mysli na Nejvyšší Brahman v podobě Śyāmasundara. I když jsou neosobní Brahman, Paramātmā Brahman i Brahman jakožto Nejvyšší Osobnost Božství na stejné, transcendentální úrovni, osobní podoba Nejvyššího Brahmanu je konečným cílem a posledním slovem v transcendenci.

Velký mudrc Nārada cestuje všude. Navštěvuje démony i polobohy a všichni ho přijímají se stejnou úctou; proto je zde označen jako surāsureḍya, uctívaný démony i polobohy. Dveře do každého domu jsou pro něho otevřené. Přestože mezi démony a polobohy trvá věčné nepřátelství, Nāradu Muniho vítají všude. Je samozřejmě považován za jednoho z polobohů; slovo devarṣi znamená “světec mezi polobohy”. Ale dokonce ani démoni se k němu nestaví nepřátelsky — proto je řečeno, že démoni i polobozi ho uctívají stejně. Takové má být postavení dokonalého vaiṣṇavy—zcela nezávislé a nestranné.

4.31.4

Verš

tam āgataṁ ta utthāya
praṇipatyābhinandya ca
pūjayitvā yathādeśaṁ
sukhāsīnam athābruvan

Synonyma

tam — jemu; āgatam — který se objevil; te — všichni Pracetové; utthāya — poté, co povstali; praṇipatya — poklonili se; abhinandya — uvítali; ca — také; pūjayitvā — uctili; yathā ādeśam — podle usměrňujících zásad; sukha-āsīnam — pohodlně usazen; atha — takto; abruvan — pravili.

Překlad

Jakmile Pracetové spatřili velkého mudrce Nāradu, ihned povstali ze svých āsanů. Okamžitě se mu poklonili a uctili ho, jak je třeba. Když se ujistili, že je pohodlně usazen, začali mu klást otázky.

Význam

Významné je, že všichni Pracetové se věnovali yoze proto, aby soustředili mysl na Nejvyšší Osobnost Božství.

4.31.5

Verš

pracetasa ūcuḥ
svāgataṁ te surarṣe ’dya
diṣṭyā no darśanaṁ gataḥ
tava caṅkramaṇaṁ brahmann
abhayāya yathā raveḥ

Synonyma

pracetasaḥ ūcuḥ — Pracetové řekli; su-āgatam — uvítání; te — tobě; sura-ṛṣe — ó mudrci mezi polobohy; adya — dnes; diṣṭyā — šťastně; naḥ — nás; darśanam — audience; gataḥ — přišel jsi; tava — tvoje; caṅkramaṇam — pohyby; brahman — ó velký brāhmaṇo; abhayāya — zbavit strachu; yathā — jako; raveḥ — slunce.

Překlad

Všichni Pracetové oslovili velkého mudce Nāradu: Ó velký mudrci, ó brāhmaṇo, doufáme, že se tvá cesta sem obešla bez potíží. Máme veliké štěstí, že tě můžeme vidět. Pohyb slunce zbavuje lidi strachu z noční tmy, který způsobují zloději a ničemové. Tvé cestování má tytéž účinky, neboť samotný tvůj příchod odstraňuje veškerou bázeň.

Význam

Noční tma způsobuje, že se každý — zvláště ve velkoměstech — bojí ničemů a zlodějů. Lidé mají často strach vyjít na ulici a vidíme, že i v takovém velkoměstě, jako je New York, nechtějí v noci vycházet ven. V noci se bojí téměř každý, ať už ve městě či na vesnici. Jakmile však vyjde slunce, všem se uleví. Tento hmotný svět je svou povahou také temný. Každý se neustále bojí nebezpečí, ale při setkání s oddaným, jako je Nārada, všechna bázeň opadne. Stejně jako slunce rozptyluje temnotu, příchod velkého mudrce Nārady rozptyluje nevědomost. Když se člověk setká s Nāradou nebo jeho zástupcem, duchovním mistrem, zbaví se veškeré úzkosti, jež pochází z nevědomosti.

4.31.6

Verš

yad ādiṣṭaṁ bhagavatā
śivenādhokṣajena ca
tad gṛheṣu prasaktānāṁ
prāyaśaḥ kṣapitaṁ prabho

Synonyma

yat — co; ādiṣṭam — bylo vysvětleno; bhagavatā — vznešenou osobností; śivena — Pánem Śivou; adhokṣajena — Pánem Viṣṇuem; ca — také; tat — to; gṛheṣu — k rodinným záležitostem; prasaktānām — námi, kteří jsme příliš připoutaní; prāyaśaḥ — téměř; kṣapitam — zapomenuto; prabho — ó pane.

Překlad

Ó pane, věz, že jsme kvůli své přehnané připoutanosti k rodinným záležitostem téměř zapomněli na pokyny, které jsme dostali od Pána Śivy a Pána Viṣṇua.

Význam

Žít rodinným životem je určitým ústupkem, který umožňuje dosažení smyslového požitku. Je třeba vědět, že smyslový požitek není nutný, ale člověk ho musí přijímat do takové míry, aby mohl žít. Śrīmad-Bhāgavatam (1.2.10) potvrzuje: kāmasya nendriya-prītiḥ. Člověk se má stát gosvāmīm a ovládat své smysly. Nemá je používat pro smyslový požitek, ale má je zaměstnat tak, jak je potřeba pro udržení těla a duše pohromadě. Śrīla Rūpa Gosvāmī doporučuje: anāsaktasya viṣayān yathārham upayuñjataḥ. Člověk nemá být připoutaný ke smyslovým předmětům, ale má přijímat jen tolik smyslového požitku, kolik je třeba; ne více. Chce-li si užívat smyslů více, než je třeba, začne lpět na rodinném životě, který znamená pouto. Všichni Pracetové přiznali svou chybu, že zůstávali hospodáři.

4.31.7

Verš

tan naḥ pradyotayādhyātma-
jñānaṁ tattvārtha-darśanam
yenāñjasā tariṣyāmo
dustaraṁ bhava-sāgaram

Synonyma

tat — proto; naḥ — v nás; pradyotaya — laskavě probuď; adhyātma — transcendentální; jñānam — poznání; tattva — Absolutní Pravda; artha — za účelem; darśanam — filozofie; yena — pomocí které; añjasā — snadno; tariṣyāmaḥ — můžeme překonat; dustaram — hrozivý; bhava-sāgaram — oceán nevědomosti.

Překlad

Drahý pane, poskytni nám laskavě transcendentální poznání, které můžeme použít jako pochodeň pro překonání temného oceánu hmotné existence.

Význam

Pracetové žádali Nāradu, aby je osvítil transcendentálním poznáním. Když se obyčejný člověk setká se světcem, obvykle od něho chce získat nějaké hmotné požehnání. Pracetové se však nezajímali o hmotný prospěch, neboť toho všeho si již užili dostatečně. Nepřáli si také splnit své hmotné touhy. Zajímali se pouze o překonání oceánu nevědomosti. Každý by se měl chtít vyprostit z tohoto hmotného zajetí a vyhledat světce, který by ho v tomto ohledu poučil. Není správné světce obtěžovat žádostmi o požehnání hmotným požitkem. Hospodáři obvykle přijímají světce, aby získali jejich požehnání, ale jejich skutečným cílem je být šťastní v hmotném světě. Žádosti o taková hmotná požehnání śāstry nedoporučují.

4.31.8

Verš

maitreya uvāca
iti pracetasāṁ pṛṣṭo
bhagavān nārado muniḥ
bhagavaty uttama-śloka
āviṣṭātmābravīn nṛpān

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — Maitreya pravil; iti — takto; pracetasām — Pracety; pṛṣṭaḥ — požádán; bhagavān — velký oddaný Nejvyšší Osobnosti Božství; nāradaḥ — Nārada; muniḥ — velice uvážlivý; bhagavati — do Nejvyšší Osobnosti Božství; uttama-śloke — honosící se jedinečnou pověstí; āviṣṭa — pohroužená; ātmā — jehož mysl; abravīt — odpověděl; nṛpān — králům.

Překlad

Velký mudrc Maitreya pokračoval: Můj milý Viduro, nejlepší z oddaných, Nārada, který je vždy pohroužený v myšlenkách na Nejvyšší Osobnost Božství, vyslechl žádost Pracetů a začal jim odpovídat.

Význam

Bhagavān nāradaḥ vyjadřuje, že Nārada je vždy pohroužený v myšlenkách na Nejvyšší Osobnost Božství. Bhagavaty uttama-śloka āviṣṭātmā. Nārada nedělá nic jiného, než že myslí na Kṛṣṇu, mluví o Kṛṣṇovi a káže o Kṛṣṇovi, a proto je někdy označován jako bhagavān. Bhagavān znamená “ten, kdo oplývá všemi vznešenými vlastnostmi”. Pokud někdo vlastní Bhagavāna v srdci, nazývá se někdy rovněž bhagavān. Śrīla Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura řekl: sākṣād-dharitvena samasta-śāstraiḥ — všechny śāstry uznávají duchovního mistra přímo jako Nejvyšší Osobnost Božství. To neznamená, že se duchovní mistr nebo světec, jako je Nārada, skutečně stal Nejvyšší Osobností Božství, ale je tak přijímán, neboť vlastní Nejvyšší Osobnost Božství neustále ve svém srdci. Je-li někdo pohroužen v myšlenkách na Kṛṣṇu, jak je uvedeno zde (āviṣṭātmā), nazývá se také bhagavān. Bhagavān oplývá všemi vznešenými vlastnostmi. Pokud někdo neustále vlastní Bhagavāna v srdci, neznamená to snad, že jimi automaticky oplývá také? V tom smyslu může být velký oddaný, jako je Nārada, označen také jako bhagavān. Nemůžeme ovšem tolerovat, když je tak označován nějaký darebák nebo podvodník. Bhagavān je ten, kdo má buď všechny vznešené vlastnosti, nebo vlastní Nejvyšší Osobnost Božství, Bhagavāna, který jimi oplývá.

4.31.9

Verš

nārada uvāca
taj janma tāni karmāṇi
tad āyus tan mano vacaḥ
nṛṇāṁ yena hi viśvātmā
sevyate harir īśvaraḥ

Synonyma

nāradaḥ uvāca — Nārada pravil; tat janma — to zrození; tāni — ty; karmāṇi — plodonosné činnosti; tat — ta; āyuḥ — délka života; tat — ta; manaḥ — mysl; vacaḥ — slova; nṛṇām — lidských bytostí; yena — jimiž; hi — jistě; viśva-ātmā — Nadduši; sevyate — je slouženo; hariḥ — Nejvyšší Osobnost Božství; īśvaraḥ — nejvyšší vládce.

Překlad

Velký mudrc Nārada řekl: Když se živá bytost narodí, aby oddaně sloužila Nejvyšší Osobnosti Božství, nejvyššímu vládci, pak její zrození, všechny plodonosné činnosti, délka života, mysl i slova jsou skutečně dokonalé.

Význam

Velice důležité je v tomto verši slovo nṛṇām. Živá bytost se může narodit v mnoha různých druzích, ale Nārada Muni zde zvláště mluví o lidském zrození. Existují také různé druhy lidí a ti z nich, kdo mají rozvinuté duchovní vědomí neboli vědomí Kṛṣṇy, se nazývají Árjové. Z nich je nejúspěšnější ten, kdo oddaně slouží Pánu. Slovem nṛṇām je řečeno, že od nižších zvířat nikdo oddanou službu Pánu neočekává. V dokonalé lidské společnosti by ji však měl vykonávat každý. Nezáleží na tom, zda se narodil chudý či bohatý, černý nebo bílý. Ti, kdo se narodili v lidské společnosti, se po hmotné stránce mohou lišit v mnoha směrech, ale každý by měl oddaně sloužit Pánu. V současné době se civilizované národy zřekly vědomí Boha ve prospěch hospodářského rozvoje. O rozvoj vědomí Boha se již nezajímají. Jejich předkové se v minulosti řídili náboženskými zásadami — ať už hinduista, muslim, budhista, žid nebo kdokoliv jiný, každý má nějaké náboženství. Skutečným náboženstvím je však vyvinout vědomí Boha. Zde je konkrétně řečeno, že zrození je úspěšné, probudí-li se v člověku zájem o vědomí Kṛṣṇy; činnost je úspěšná, vede-li ke službě Pánu; filozofická či mentální spekulace je úspěšná, je-li použita pro pochopení Nejvyšší Osobnosti Božství, a smysly jsou užitečné, slouží-li Pánu. Oddaná služba ve skutečnosti znamená zaměstnat smysly službou Pánu. V tuto chvíli nejsou naše smysly očištěné, a proto slouží společnosti, přátelství, lásce, politice, sociologii a tak dále. Zapojíme-li je však do služby Pánu, znamená to, že jsme dosáhli bhakti, oddané služby. Blíže to vysvětlí následující verš.

Když jeden velký oddaný Śrī Caitanyi Mahāprabhua uviděl Pána, řekl, že se mu splnily všechny jeho touhy. Pravil: “Dnes je vše příznivé. Dnes se plně proslavilo místo mého zrození i jeho okolí. Dnes se dostalo štěstí všem mým smyslům, počínaje očima a konče prsty na nohách. Ode dneška je můj život úspěšný, protože jsem mohl vidět lotosové nohy, které uctívá bohyně štěstí.”

4.31.10

Verš

kiṁ janmabhis tribhir veha
śaukra-sāvitra-yājñikaiḥ
karmabhir vā trayī-proktaiḥ
puṁso ’pi vibudhāyuṣā

Synonyma

kim — jaký mají význam; janmabhiḥ — zrození; tribhiḥ — tři; vā — nebo; iha — v tomto světě; śaukra — ze semene; sāvitra — zasvěcením; yājñikaiḥ — dosažením úrovně dokonalého brāhmaṇy; karmabhiḥ — činnostmi; vā — nebo; trayī — ve Vedách; proktaiḥ — předepsanými; puṁsaḥ — lidské bytosti; api — dokonce; vibudha — polobohů; āyuṣā — s délkou života.

Překlad

Civilizovaná lidská bytost se rodí trojím způsobem. První zrození je z čistého otce a matky a nazývá se zrození ze semene. Ke druhému zrození, které se nazývá sāvitra, dochází při zasvěcení duchovním mistrem. Třetí zrození, zvané yājñika, nastává tehdy, když je člověku dána příležitost uctívat Pána Viṣṇua. Pokud živá bytost přes všechny tyto příležitosti nezačne skutečně sloužit Pánu, pak i když je obdařena dlouhým životem poloboha, je to všechno zbytečné. Stejně zbytečné jsou všechny činnosti, ať už světské či duchovní, nejsou-li určeny pro uspokojení Pána.

Význam

Slovo śaukra-janma znamená “zrození umožněné vypuštěním semene”. Takto se rodí i zvířata. Člověk však může toto zrození vylepšit, jak se doporučovalo ve védské civilizaci. Před zrozením, před spojením otce a matky, je nutné vykonat obřad zvaný garbhādhāna-saṁskāra, který se zvláště doporučuje vyšším třídám, zejména brāhmaṇům. V śāstrách je řečeno, že opomíjí-li vyšší třídy garbhādhāna-saṁskāru, celý rod se změní v śūdry. Dále je řečeno, že v tomto věku Kali je každý śūdrou, jelikož se nevykonává garbhādhāna-saṁskāra. Takový je védský systém. Systém pāñcarātrika ovšem říká, že i když je kvůli zanedbání garbhādhāna-saṁskāry každý śūdrou, má-li někdo byť jen nepatrný sklon rozvíjet vědomí Kṛṣṇy, má dostat příležitost pokročit na transcendentální úroveň oddané služby. Naše hnutí pro vědomí Kṛṣṇy se řídí těmito zásadami pāñcarātrika-vidhi, jak doporučoval Śrīla Sanātana Gosvāmī, který prohlásil:

yathā kāñcanatāṁ yāti
kāṁsyaṁ rasa-vidhānataḥ
tathā dīkṣā-vidhānena
dvijatvaṁ jāyate nṛṇām

“Stejně jako se zvonovina změní po smíchání se rtutí ve zlato, tak i člověk, který není čistý jako ryzí zlato, se pouhým zasvěcením může změnit v brāhmaṇu neboli dviju.” (Hari-bhakti-vilāsa 2.12) Je-li tedy někdo zasvěcen náležitou osobou, lze ho ihned považovat za dvojzrozeného. V našem hnutí pro vědomí Kṛṣṇy proto dáváme studentům první zasvěcení a dovolujeme jim zpívat Hare Kṛṣṇa mahā-mantru. Pokud pravidelně zpívají Hare Kṛṣṇa mahā-mantru a dodržují usměrňující zásady, kvalifikují se pro zasvěcení na brāhmaṇu, neboť kdo není kvalifikovaný brāhmaṇa, nemůže uctívat Pána Viṣṇua. To se nazývá yājñika-janma. V naší společnosti pro vědomí Kṛṣṇy nemůže nikdo vstoupit do kuchyně nebo místnosti Božstev a vykonávat příslušné povinnosti, dokud není dvakrát zasvěcený — poprvé zpíváním Hare Kṛṣṇa a podruhé Gāyatrī mantrou. Jakmile však dospěje na úroveň uctívání Božstev, jeho předchozí zrození nehraje žádnou roli.

caṇḍālo 'pi dvija-śreṣṭho
hari-bhakti-parāyaṇaḥ
hari-bhakti-vihīnaś ca
dvijo 'pi śvapacādhamaḥ

“I když se člověk narodil v rodině caṇḍālů, stává se nejlepším z brāhmaṇů, pokud oddaně slouží Pánu. I brāhmaṇa je však na úrovni nejnižšího pojídače psů, nevykonává-li oddanou službu.” Je-li někdo pokročilý v oddané službě, není důležité, zda se narodil v rodině caṇḍālů, jelikož se očistí. Śrī Prahlāda Mahārāja řekl:

viprād dviṣaḍ-guṇa-yutād aravinda-nābha-
pādāravinda-vimukhāc chvapacaṁ variṣṭham

(Bhāg. 7.9.10)

I brāhmaṇa se všemi bráhmanskými předpoklady je považován za pokleslého, staví-li se odmítavě k uctívání Nejvyšší Osobnosti Božství. Je-li však někdo připoutaný ke službě Pánu, proslaví se, i když se narodil v rodině caṇḍālů. Takový caṇḍāla může osvobodit nejen sebe, ale i všechny své předky. Pyšný brāhmaṇa, který nevykonává oddanou službu, nemůže osvobodit ani sám sebe, natož svou rodinu. Śāstry uvádějí mnoho příkladů, jak se i brāhmaṇa stal kṣatriyou, vaiśyou, śūdrou či mlecchou a nebyl již více brāhmaṇou. A mnohé příklady dokládají, jak člověk narozený jako kṣatriya či vaiśya, nebo dokonce ještě níže, dosáhl zasvěcením v osmnácti letech bráhmanské úrovně. Nārada Muni proto říká:

yasya yal lakṣaṇaṁ proktaṁ
puṁso varṇābhivyañjakam
yad anyatrāpi dṛśyeta
tat tenaiva vinirdiśet

(Bhāg. 7.11.35)

Není pravda, že člověk narozený v bráhmanské rodině je automaticky brāhmaṇou. Má lepší šanci se jím stát, ale nelze ho přijímat jako brāhmaṇu, dokud nesplní všechny bráhmanské kvalifikace. Má-li na druhou stranu śūdra bráhmanské kvalifikace, je třeba ho okamžitě považovat za brāhmaṇu. To podporují mnohé citáty z Bhāgavatamu, Mahābhāraty, Bharadvāja-saṁhity a Pañcarātry, jakož i mnoha jiných písem.

Co se týče délky života polobohů, o Pánu Brahmovi je řečeno:

sahasra-yuga-paryantam
ahar yad brahmaṇo viduḥ
rātriṁ yuga-sahasrāntāṁ
te 'ho-rātra-vido janāḥ

(Bg. 8.17)

Délka jednoho Brahmova dne je tisícinásobkem délky čtyř yug, která je celkem 4 320 000 let. Stejně dlouhá je Brahmova noc. Brahmā žije sto let sestávajících z takových dnů a nocí. Slovo vibudhāyuṣā vyjadřuje, že i když je někdo obdařen dlouhým životem, je mu to k ničemu, není-li oddaným. Každá živá bytost je věčným služebníkem Nejvyššího Pána, a dokud nedosáhne úrovně oddané služby, je její dlouhý život, dobrý původ, slavné činnosti a vše ostatní prázdné a zbytečné.

4.31.11

Verš

śrutena tapasā vā kiṁ
vacobhiś citta-vṛttibhiḥ
buddhyā vā kiṁ nipuṇayā
balenendriya-rādhasā

Synonyma

śrutena — védským vzděláním; tapasā — askezí; vā — nebo; kim — jaký má význam; vacobhiḥ — slovy; citta — vědomí; vṛttibhiḥ — různými druhy zaměstnání; buddhyā — inteligencí; vā — nebo; kim — jaký je užitek; nipuṇayā — odborník; balena — tělesnou silou; indriya-rādhasā — silou smyslů.

Překlad

Jaký význam má tvrdá askeze, naslouchání, řeč, mentální spekulace, rozvinutá inteligence, tělesná síla a síla smyslů, nepojí-li se s oddanou službou?

Význam

Z Upaniṣad (Muṇḍaka Up. 3.2.3) se dozvídáme:

nāyam ātmā pravacanena labhyo
na medhayā na bahunā śrutena
yam evaiṣa vṛṇute tena labhyas
tasyaiṣa ātmā vivṛṇute tanūṁ svām

Svůj vztah s Nejvyšším Pánem v žádném případě nerozvineme pouhým studiem Ved. Mnoho māyāvādských sannyāsīnů je plně zaměstnáno studiem Ved, Vedānta-sūtry a Upaniṣad, ale bohužel nedokáží pochopit skutečnou podstatu poznání — neznají Nejvyšší Osobnost Božství. Jaký má potom význam studovat všechny Vedy, neumožní-li to člověku pochopit jejich esenci, Kṛṣṇu? Pán potvrzuje v Bhagavad-gītě (15.15): vedaiś ca sarvair aham eva vedyaḥ — “Všechny Vedy mají vést k poznání Mě.”

Existuje mnoho náboženských systémů, které velice zdůrazňují důležitost askeze, ale nikoho toto úsilí nevede k pochopení Kṛṣṇy, Nejvyšší Osobnosti Božství. Taková askeze (tapasya) tedy nemá žádný smysl. Ten, kdo skutečně navázal styk s Nejvyšší Osobností Božství, se přísné askezi nemusí podrobovat. Nejvyšší Osobnost Božství lze pochopit procesem oddané služby. V deváté kapitole Bhagavad-gīty je oddaná služba popsána jako rāja-guhyam, král všeho důvěrného poznání. Existuje mnoho dobrých přednašečů védské literatury, kteří recitují díla, jako je Rāmāyaṇa, Śrīmad-Bhāgavatam a Bhagavad-gītā. Někdy tito profesionální recitátoři projevují velkou učenost a schopnost žonglovat se slovy, ale nejsou bohužel nikdy oddanými Nejvyššího Pána. Nemohou tedy posluchačům vštípit skutečnou esenci poznání, Kṛṣṇu. Existuje mnoho přemýšlivých spisovatelů a tvořivých filozofů, ale nedokáží-li se spojit s Nejvyšší Osobností Božství, jedná se přes všechnu jejich učenost pouze o zbytečné mentální spekulanty. V hmotném světě žije mnoho lidí s bystrou inteligencí, kteří vynalézají mnoho věcí pro smyslový požitek. Rovněž analyticky studují všechny hmotné prvky, ale bez ohledu na jejich odborné poznání a vědecké analýzy celého vesmírného projevu je jejich snaha zbytečná, protože nechápou Nejvyšší Osobnost Božství.

Co se týče smyslů, existuje mnoho zvířat i ptáků s lepším smyslovým vnímáním, než mají lidé. Supi a jestřábi například létají velice vysoko, ale dokáží na zemi zahlédnout velice jasně i malé zvíře. Mají tak ostrý zrak, že na velkou vzdálenost zpozorují mrtvolu, kterou mohou sežrat. Jejich zrak je nepochybně mnohem ostřejší než lidský, ale to neznamená, že jsou důležitější než lidé. Psi zase dokáží na velkou dálku mnohé věci ucítit a mnoho ryb podle zvuku pozná, že se blíží nepřítel. Všechny tyto příklady uvádí Śrīmad-Bhāgavatam. Pokud člověku jeho smysly nepomohou dosáhnout nejvyšší dokonalosti života, realizace Nejvyššího, pak jsou všechny zbytečné.

4.31.12

Verš

kiṁ vā yogena sāṅkhyena
nyāsa-svādhyāyayor api
kiṁ vā śreyobhir anyaiś ca
na yatrātma-prado hariḥ

Synonyma

kim — jaký je užitek; vā — nebo; yogena — praktikováním mystické yogy; sāṅkhyena — studiem sāṅkhyové filozofie; nyāsa — přijetím sannyāsu; svādhyāyayoḥ — a studiem védské literatury; api — dokonce; kim — jaký je užitek; vā — nebo; śreyobhiḥ — příznivými činnostmi; anyaiḥ — jinými; ca — a; na — nikdy; yatra — kde; ātma-pradaḥ — plné uspokojení vlastního já; hariḥ — Nejvyšší Osobnost Božství.

Překlad

Transcendentální praktiky, které člověku nepomohou v konečném smyslu realizovat Nejvyšší Osobnost Božství, jsou zbytečné, ať už se jedná o mystickou yogu, analytické studium hmoty, tvrdou askezi, přijetí sannyāsu či studium védské literatury. To vše mohou být velice důležité součásti duchovního rozvoje, ale nepochopí-li člověk Nejvyšší Osobnost Božství, Hariho, jsou všechny tyto procesy zbytečné.

Význam

V Caitanya-caritāmṛtě (Madhya 24.109) je řečeno:

bhakti vinā kevala jñāne ’mukti' nāhi haya
bhakti sādhana kare yei ’prāpta-brahma-laya'

Impersonalisté nepřijímají oddanou službu, ale jiné procesy, jako je analytické studium hmotných prvků, rozlišování mezi hmotným a duchovním a systém mystické yogy. Tyto procesy jsou prospěšné jen tehdy, pokud se doplňují s oddanou službou. Caitanya Mahāprabhu proto řekl Sanātanovi Gosvāmīmu, že jñāna, yoga a sāṅkhyová filozofie nemohou poskytnout požadované výsledky bez spojení s oddanou službou. Impersonalisté si přejí splynout s Nejvyšším Brahmanem, ale i k tomu je zapotřebí oddané služby. Absolutní Pravda je realizována ve třech fázích—jako neosobní Brahman, Paramātmā a Nejvyšší Osobnost Božství. K tomu všemu je třeba příměsi oddané služby. Někdy vidíme, že i māyāvādīni zpívají Hare Kṛṣṇa mahā-mantru, ačkoliv jejich motivem je splynout s Brahmanem, září Absolutního. Yogīni se také občas věnují zpívání Hare Kṛṣṇa mahā-mantry, ale jejich záměr se liší od záměru bhaktů. Bhakti je nepostradatelná u všech tří procesů — karmy, jñāny i yogy. To je význam tohoto verše.

4.31.13

Verš

śreyasām api sarveṣām
ātmā hy avadhir arthataḥ
sarveṣām api bhūtānāṁ
harir ātmātmadaḥ priyaḥ

Synonyma

śreyasām — příznivých činností; api — jistě; sarveṣām — všech; ātmā — duše; hi — zajisté; avadhiḥ — cíl; arthataḥ — ve skutečnosti; sarveṣām — všech; api — jistě; bhūtānām — živých bytostí; hariḥ — Nejvyšší Pán, Osobnost Božství; ātmā — Nadduše; ātma-daḥ — ten, kdo nám může dát naši původní totožnost; priyaḥ — velice drahý.

Překlad

Nejvyšší Osobnost Božství je ve skutečnosti původním zdrojem veškeré seberealizace, a tedy i cílem všech příznivých činností — karmy, jñāny, yogy a bhakti.

Význam

Živá bytost je okrajovou a hmotný svět vnější energií Nejvyšší Osobnosti Božství. Musíme tedy pochopit, že Nejvyšší Osobnost Božství je skutečným původním zdrojem všeho hmotného i duchovního. To je vysvětleno v sedmé kapitole Bhagavad-gīty (7.4-5):

bhūmir āpo 'nalo vāyuḥ
khaṁ mano buddhir eva ca
ahaṅkāra itīyaṁ me
bhinnā prakṛtir aṣṭadhā

apareyam itas tv anyāṁ
prakṛtiṁ viddhi me parām
jīva-bhūtāṁ mahā-bāho
yayedaṁ dhāryate jagat

“Země, voda, oheň, vzduch, éter, mysl, inteligence a falešné ego—všech těchto osm prvků představuje Mé oddělené hmotné energie. Kromě této nižší přírody však existuje ještě Moje vyšší energie, ó Arjuno, válečníku mocných paží, kterou tvoří všechny živé bytosti, jež zápasí s hmotnou přírodou a udržují vesmír.”

Celý vesmírný projev není ničím jiným než kombinací hmotné a duchovní energie. Duchovní složku tvoří živé bytosti, které jsou označeny jako prakṛti, energie. Živá bytost není nikde označena jako puruṣa, Nejvyšší Osoba, a ztotožňovat ji s Nejvyšším Pánem je tedy naprostá nevědomost. Je okrajovou energií Nejvyššího Pána, i když mezi energií a energetickým zdrojem není ve skutečnosti žádný rozdíl. Povinností živé bytosti je pochopit svou skutečnou totožnost. Jakmile ji pochopí, Kṛṣṇa jí dá vše potřebné k tomu, aby dosáhla úrovně oddané služby. To je dokonalost života. Védská Upaniṣada to popisuje takto:

yam evaiṣa vṛṇute tena labhyas
tasyaiṣa ātmā vivṛṇute tanūṁ svām

Pán Kṛṣṇa potvrzuje totéž v Bhagavad-gītě (10.10):

teṣāṁ satata-yuktānāṁ
bhajatāṁ prīti-pūrvakam
dadāmi buddhi-yogaṁ taṁ
yena mām upayānti te

“Těm, kteří jsou Mi neustále oddáni a s láskou Mě uctívají, dávám pochopení, s jehož pomocí ke Mně mohou dospět.” Z toho plyne, že i když člověk může začít s karma-yogou, jñāna-yogou či aṣṭāṅga-yogou, musí dospět na úroveň bhakti-yogy. Do té doby nemůže dosáhnout seberealizace a realizace Absolutní Pravdy.

4.31.14

Verš

yathā taror mūla-niṣecanena
tṛpyanti tat-skandha-bhujopaśākhāḥ
prāṇopahārāc ca yathendriyāṇāṁ
tathaiva sarvārhaṇam acyutejyā

Synonyma

yathā — jako; taroḥ — stromu; mūla — kořen; niṣecanena — zaléváním; tṛpyanti — jsou uspokojené; tat — jeho; skandha — kmen; bhuja — větve; upaśākhāḥ — a výhonky; prāṇa — životní vzduch; upahārāt — krmením; ca — a; yathā — jako; indriyāṇām — smyslů; tathā eva — podobně; sarva — všech polobohů; arhaṇam — uctívání; acyuta — Nejvyšší Osobnosti Božství; ijyā — uctívání.

Překlad

Tak jako zalévání kořene stromu posiluje jeho kmen, větve, výhonky a vše ostatní a dodávání potravy žaludku oživuje smysly a údy těla, samotné uctívání Nejvyšší Osobnosti Božství oddanou službou automaticky uspokojuje polobohy, kteří jsou částmi oné Svrchované Osoby.

Význam

Lidé se někdy ptají, proč toto hnutí pro vědomí Kṛṣṇy zastává pouze uctívání Kṛṣṇy na úkor polobohů. Zde je dána odpověď. Příklad zalévání kořene stromu je velice výstižný. V Bhagavad-gītě (15.1) je řečeno: ūrdhva-mūlam adhaḥ-śākham — tento vesmírný projev se expanduje směrem dolů a jeho kořenem je Nejvyšší Osobnost Božství. Pán to potvrzuje v Bhagavad-gītě (10.8): ahaṁ sarvasya prabhavaḥ — “Jsem zdrojem všech duchovních a hmotných světů.” Kṛṣṇa je kořenem všeho, a služba Nejvyšší Osobnosti Božství Kṛṣṇovi (kṛṣṇa-sevā) tedy automaticky zahrnuje službu všem polobohům. Někdy se říká, že karma a jñāna vyžadují k úspěšnému vykonání příměs bhakti, a jindy se říká, že také bhakti potřebuje k úspěšnému dokončení karmu a jñānu. Skutečnost je však taková, že karma a jñāna bez bhakti nemohou být úspěšné, ale bhakti pomoc karmy a jñāny nepotřebuje. Śrīla Rūpa Gosvāmī prohlásil: anyābhilāṣitā-śūnyaṁ jñāna-karmādy-anāvṛtam — čistá oddaná služba nesmí být znečištěna karmou a jñānou. Moderní společnost se zabývá různými druhy dobročinného, humanitárního a jiného úsilí, ale lidé nevědí, že tyto činnosti nebudou nikdy úspěšné, dokud nebude v jejich středu Kṛṣṇa, Nejvyšší Osobnost Božství. Někdo se může ptát, co je špatného na uctívání Kṛṣṇy a zároveň různých částí Jeho těla, polobohů, a na to rovněž odpovídá tento verš. Jde o to, že dodáváním potravy žaludku jsou smysly (indriyāḥ) automaticky uspokojené. Snaží-li se někdo nezávisle krmit své oči a uši, povede to pouze k chaosu. Budeme-li jednoduše dodávat potravu žaludku, uspokojíme všechny smysly najednou. Není nutné a ani možné sloužit individuálním smyslům nezávisle. Služba Kṛṣṇovi (kṛṣṇa-sevā) tedy znamená, že vše je úplné. To potvrzuje Caitanya-caritāmṛta (Madhya 22.62): kṛṣṇe bhakti kaile sarva-karma kṛta haya — vykonáváním oddané služby Pánu, Nejvyšší Osobnosti Božství, je automaticky vykonáno vše.

4.31.15

Verš

yathaiva sūryāt prabhavanti vāraḥ
punaś ca tasmin praviśanti kāle
bhūtāni bhūmau sthira-jaṅgamāni
tathā harāv eva guṇa-pravāhaḥ

Synonyma

yathā — jako; eva — jistě; sūryāt — ze slunce; prabhavanti — vytváří se; vāraḥ — voda; punaḥ — znovu; ca — a; tasmin — do něho; praviśanti — vstupuje; kāle — časem; bhūtāni — všechny živé bytosti; bhūmau — do země; sthira — nehybné; jaṅgamāni — a pohyblivé; tathā — podobně; harau — do Nejvyšší Osobnosti Božství; eva — jistě; guṇa-pravāhaḥ — emanace hmotné přírody.

Překlad

Během období dešťů vytváří slunce vodu a časem, během letního období, ji opět vstřebává. Podobně i všechny živé bytosti — pohyblivé i nehybné — pocházejí ze země a po nějakém čase se do ní opět jako prach vracejí. Stejným způsobem vše emanuje z Nejvyššího Pána, Osobnosti Božství, a časem do Něho opět vstupuje.

Význam

Neosobní filozofové kvůli svému nedostatečnému poznání nechápou, jak může vše pocházet z Nejvyššího Pána a poté s Ním opět splynout. Brahma-saṁhitā (5.40) potvrzuje:

yasya prabhā prabhavato jagad-aṇḍa-koṭi-
koṭiṣv aśeṣa-vasudhādi-vibhūti-bhinnam
tad brahma niṣkalam anantam aśeṣa-bhūtaṁ
govindam ādi-puruṣaṁ tam ahaṁ bhajāmi

Transcendentální paprsky záře Brahmanu vycházejí z Kṛṣṇova těla a v nich se nachází vše. To potvrzuje Bhagavad-gītā (9.4). Mat-sthāni sarva-bhūtāni. I když Kṛṣṇa není všude Osobně přítomný, Jeho energie je příčinou všeho stvoření. Celý vesmírný projev není ničím jiným než ukázkou Kṛṣṇovy energie.

Dva příklady dané v tomto verši jsou velice názorné. Během období dešťů napomáhá déšť růstu zeleniny, a umožňuje tak člověku i zvířatům získat životní energii. Když neprší, potravy je málo a člověk i zvířata umírají. Všechny rostliny i pohyblivé živé bytosti pocházejí původně ze země a opět se do ní vracejí. Stejně tak vychází celková hmotná energie z těla Kṛṣṇy a tehdy se celý vesmírný projev stane viditelným. Když Kṛṣṇa Svou energii pohltí, vše zaniká. To je jinými slovy vysvětleno v Brahma-saṁhitě (5.48):

yasyaika-niśvasita-kālam athāvalambya
jīvanti loma-vilajā jagad-aṇḍa-nāthāḥ
viṣṇur mahān sa iha yasya kalā-viśeṣo
govindam ādi-puruṣaṁ tam ahaṁ bhajāmi

Celé toto hmotné stvoření pochází z těla Nejvyššího Pána a v době zničení do Něho opět vstupuje. Tento proces tvoření a ničení probíhá díky dýchání Mahā-Viṣṇua, který je pouze úplnou částí Kṛṣṇy.

4.31.16

Verš

etat padaṁ taj jagad-ātmanaḥ paraṁ
sakṛd vibhātaṁ savitur yathā prabhā
yathāsavo jāgrati supta-śaktayo
dravya-kriyā-jñāna-bhidā-bhramātyayaḥ

Synonyma

etat — tento vesmírný projev; padam — místo pobytu; tat — to; jagat-ātmanaḥ — Nejvyšší Osobnosti Božství; param — transcendentální; sakṛt — někdy; vibhātam — projevený; savituḥ — slunce; yathā — jako; prabhā — sluneční svit; yathā — jako; asavaḥ — smysly; jāgrati — projeví se; supta — nečinné; śaktayaḥ — energie; dravya — hmotné prvky; kriyā — činnosti; jñāna — poznání; bhidā-bhrama — rozdíly plynoucí z nepochopení; atyayaḥ — mizí.

Překlad

Tak jako se sluneční svit neliší od slunce, neliší se ani vesmírný projev od Nejvyšší Osobnosti Božství. Nejvyšší Osoba tedy prostupuje celým tímto hmotným stvořením. Když jsou smysly činné, jeví se jako nedílné části těla, ale když tělo spí, jejich činnosti jsou neprojevené. Stejně tak i celý vesmírný projev vypadá, že se liší a zároveň neliší od Nejvyšší Osoby.

Význam

Tento verš potvrzuje filozofii současné totožnosti a odlišnosti (acintya-bhedābheda-tattva), kterou hlásal Pán Śrī Caitanya Mahāprabhu. Nejvyšší Osobnost Božství se od tohoto vesmírného projevu současně liší a neliší. V jednom z předcházejících veršů bylo vysvětleno, že Nejvyšší Osobnost Božství je — podobně jako kořen stromu — původní příčinou všeho. Rovněž bylo vysvětleno, jakým způsobem Nejvyšší Pán prostupuje vším. Je přítomný ve všech částech tohoto hmotného projevu. Jelikož se Pánova energie od Pána neliší, neliší se od Něho ani tento hmotný vesmírný projev, přestože vypadá odlišně. Sluneční svit se neliší od samotného slunce, ale zároveň se od něho také liší. Když stojíme ve slunečním svitu, nestojíme ještě na samotném Slunci. Ti, kdo jsou v tomto hmotném světě, žijí v tělesných paprscích Nejvyššího Pána, ale kvůli hmotnému podmínění Ho nevidí Osobně.

Slovo padam označuje místo, kde Nejvyšší Osobnost Božství pobývá. Īśopaniṣad potvrzuje: īśāvāsyam idaṁ sarvam. Vlastník domu může žít jen v jednom pokoji, ale patří mu celý dům. Král může žít v jednom pokoji Buckinghamského paláce, ale celý palác je považován za jeho vlastnictví. Nemusí žít v každém pokoji, aby byl palác jeho. Je možné, že v pokojích není tělesně přítomný, ale celý palác přesto zůstává jeho královským sídlem.

Sluneční svit je světlo, samotná planeta Slunce je světlo a bůh Slunce je také světlo. Sluneční svit a bůh Slunce, Vivasvān, však nejsou totožní. To je význam současné totožnosti a odlišnosti (acintya-bhedābheda-tattva). Všechny planety spočívají ve slunečním svitu a díky teplu vycházejícímu ze Slunce obíhají po svých drahách. Sluneční svit způsobuje, že stromy a rostliny na každé planetě rostou a mění barvy, a jelikož ho tvoří sluneční paprsky, neliší se od Slunce. Všechny planety spočívající ve slunečním svitu se tedy od Slunce také neliší. Celý hmotný svět zcela závisí na Slunci, neboť je jeho výtvorem, a Slunce jakožto příčina je nevyhnutelně přítomné ve svých důsledcích. Stejně tak je Kṛṣṇa příčinou všech příčin a důsledky jsou prostoupeny původní příčinou. Celý vesmírný projev je třeba chápat jako expandovanou energii Nejvyššího Pána.

Když člověk spí, jeho smysly jsou nečinné, ale to neznamená, že žádné nemá. Až se probudí, budou opět činné. Stejně tak je toto vesmírné stvoření někdy projevené a jindy neprojevené, jak uvádí Bhagavad-gītā (bhūtvā bhūtvā pralīyate). Když vesmírný projev zmizí, je to určitý druh spánku, nečinný stav. Ať už je vesmírný projev činný nebo nečinný, energie Nejvyššího Pána existuje vždy. Slova “objevit se” a “zmizet” se tedy týkají pouze vesmírného projevu.

4.31.17

Verš

yathā nabhasy abhra-tamaḥ-prakāśā
bhavanti bhūpā na bhavanty anukramāt
evaṁ pare brahmaṇi śaktayas tv amū
rajas tamaḥ sattvam iti pravāhaḥ

Synonyma

yathā — jako; nabhasi — na nebi; abhra — mraky; tamaḥ — tma; prakāśāḥ — a světlo; bhavanti — existují; bhū-pāḥ — ó králové; na bhavanti — neobjevují se; anukramāt — v nepřetržitém sledu; evam — takto; pare — nejvyšší; brahmaṇi — v Absolutním; śaktayaḥ — energie; tu — potom; amūḥ — ty; rajaḥ — vášeň; tamaḥ — temnota; sattvam — dobro; iti — takto; pravāhaḥ — emanace.

Překlad

Moji milí králové, někdy jsou na nebi mraky, někdy je tma a někdy světlo. To vše se objevuje v nepřetržitém sledu. Stejně tak se v Nejvyšším Absolutním jako po sobě jdoucí energie objevují kvality vášně, temnoty a dobra. Někdy se objeví a jindy zase zmizí.

Význam

Tma, světlo a mraky se někdy objeví a jindy zmizí, ale i když zmizí, existují neustále v potenciálním stavu. Někdy na nebi vidíme mraky, někdy prší a jindy sněží. Někdy vnímáme noc a jindy den, někdy světlo a jindy tmu. To vše existuje díky slunci, ale samotné Slunce tyto změny neovlivňují. Nejvyšší Pán je sice původní příčinou celého vesmírného projevu, ale hmotná existence Ho také neovlivňuje. To potvrzuje Bhagavad-gītā (7.4):

bhūmir āpo 'nalo vāyuḥ
khaṁ mano buddhir eva ca
ahaṅkāra itīyaṁ me
bhinnā prakṛtir aṣṭadhā

“Země, voda, oheň, vzduch, éter, mysl, inteligence a falešné ego—všech těchto osm prvků představuje Mé oddělené hmotné energie.”

I když jsou hmotné prvky energií Nejvyšší Osobnosti Božství, jsou oddělené, a Nejvyšší Pán tedy není hmotnými podmínkami ovlivněn. Vedānta-sūtra potvrzuje: janmādy asya yataḥ — stvoření, udržování a zničení tohoto vesmírného projevu nastává díky Nejvyšší Osobnosti Božství. Pána však tyto změny na úrovni hmotných prvků neovlivňují. To vyjadřuje slovo pravāha (“emanace”). Slunce vždy jasně září a mraky nebo tma na něho nepůsobí. Také Nejvyšší Pán je neustále přítomný ve Své duchovní energii a nepůsobí na Něho hmotné emanace. Brahma-saṁhitā (5.1) potvrzuje:

īśvaraḥ paramaḥ kṛṣṇaḥ
sac-cid-ānanda-vigrahaḥ
anādir ādir govindaḥ
sarva-kāraṇa-kāraṇam

“Kṛṣṇa, známý jako Govinda, je Nejvyšší Bůh. Má věčné duchovní tělo plné blaženosti. Je původem všeho. Nemá žádný jiný původ a je prvotní příčinou všech příčin.” I když je Kṛṣṇa původní příčinou, příčinou všech příčin, je parama, transcendentální, a Jeho podoba je sac-cid-ānanda, věčná a duchovně blažená. Kṛṣṇa je útočištěm všeho — to je závěr všech písem. On Sám je vzdálenou, a hmotná příroda bezprostřední příčinou vesmírného projevu. V Caitanya-caritāmṛtě je uvedeno, že pokládat prakṛti neboli přírodu za příčinu všeho je totéž jako považovat bradavky na krku kozy za zdroj mléka. Hmotná příroda je bezprostřední příčinou vesmírného projevu, ale původní příčinou je Nārāyaṇa, Kṛṣṇa. Někdy si lidé myslí, že příčinou hliněného hrnce je hlína. Na hrnčířském kruhu můžeme vidět mnoho hlíny, která vystačí na výrobu mnoha hrnců, a neinteligentní lidé řeknou, že tato hlína je příčinou hrnců. Ti, kdo jsou však skutečně pokročilí, zjišťují, že původní příčinou je hrnčíř, který dodává hlínu a roztáčí kolo. Hmotná příroda může napomáhat stvoření vesmírného projevu, ale není jeho původní příčinou. Pán proto říká v Bhagavad-gītě (9.10):

mayādhyakṣeṇa prakṛtiḥ
sūyate sa-carācaram

“Tato hmotná příroda jedná pod Mým vedením, ó synu Kuntī, a vydává všechny pohyblivé i nehybné bytosti.”

Nejvyšší Pán pohlédne na hmotnou energii a Jeho pohledem jsou vzrušeny tři kvality přírody. Tehdy nastane stvoření. Příroda tedy není příčinou hmotného projevu. Nejvyšší Pán je příčinou všech příčin.

4.31.18

Verš

tenaikam ātmānam aśeṣa-dehināṁ
kālaṁ pradhānaṁ puruṣaṁ pareśam
sva-tejasā dhvasta-guṇa-pravāham
ātmaika-bhāvena bhajadhvam addhā

Synonyma

tena — proto; ekam — jeden; ātmānam — Nejvyšší Duši; aśeṣa — neomezené; dehinām — individuálních duší; kālam — čas; pradhānam — hmotná příčina; puruṣam — Nejvyšší Osoba; para-īśam — transcendentální vládce; sva-tejasā — Svou duchovní energií; dhvasta — stranou; guṇa-pravāham — od hmotných emanací; ātma — vlastní já; eka-bhāvena — přijímat jako kvalitativně totožné; bhajadhvam — zaměstnat se oddanou službou; addhā — přímo.

Překlad

Jelikož je Nejvyšší Pán příčinou všech příčin, je Nadduší všech individuálních živých bytostí a existuje jako vzdálená i bezprostřední příčina. Protože stojí stranou hmotných emanací, nepůsobí na Něho jejich interakce a je Pánem hmotné přírody. Pamatujte, že jste s Ním kvalitativně totožní, a zaměstnejte se oddanou službou Jemu.

Význam

Podle védských závěrů existují tři příčiny stvoření — čas, materiál a stvořitel. Všechny společně se nazývají tritayātmaka, “tři příčiny”. Tyto tři příčiny se podílejí na stvoření všeho v hmotném světě a všechny je nalezneme v Osobnosti Božství. To potvrzuje Brahma-saṁhitā: sarva-kāraṇa-kāraṇam. Nārada Muni proto Pracetům radí, aby uctívali přímou příčinu, Nejvyšší Osobnost Božství. Jak bylo uvedeno dříve, zalévání kořene posiluje všechny části stromu. Na radu Nārady Muniho bychom se měli přímo zapojit do oddané služby. To zahrnuje veškeré zbožné činnosti. Caitanya-caritāmṛta uvádí: kṛṣṇe bhakti kaile sarva-karma kṛta haya—uctívá-li někdo Nejvyššího Pána, Kṛṣṇu, oddanou službou, automaticky tím vykonává všechny ostatní zbožné činnosti. V tomto verši jsou velice významná slova sva-tejasā dhvasta-guṇa-pravāham. Nejvyššího Pána nikdy neovlivňují hmotné vlastnosti, přestože všechny emanují z Jeho duchovní energie. Ti, kdo si skutečně osvojili toto poznání, dovedou využít vše ve službě Pánu, neboť v tomto hmotném světě neexistuje nic, co by s Nejvyšší Osobností Božství nebylo spojené.

4.31.19

Verš

dayayā sarva-bhūteṣu
santuṣṭyā yena kena vā
sarvendriyopaśāntyā ca
tuṣyaty āśu janārdanaḥ

Synonyma

dayayā — prokazováním milosti; sarva-bhūteṣu — všem živým bytostem; santuṣṭyā — spokojeností; yena kena vā — v jakýchkoliv podmínkách; sarva-indriya — všechny smysly; upaśāntyā — ovládáním; ca — také; tuṣyati — je spokojen; āśu — velice brzy; janārdanaḥ — Pán všech živých bytostí.

Překlad

Prokazuje-li člověk milost všem živým bytostem, je-li spokojený v jakýchkoliv podmínkách a ovládá-li smysly tím, že se zdržuje hmotného požitku, může velice rychle uspokojit Nejvyšší Osobnost Božství, Janārdanu.

Význam

To jsou některé ze způsobů, jak může oddaný uspokojit Nejvyšší Osobnost Božství. Jako první je uvedeno dayayā sarva-bhūteṣu, prokazování milosti všem podmíněným duším. Nejlepší způsob, jak prokazovat milost, je šířit vědomí Kṛṣṇy. Celý svět trpí nedostatkem tohoto poznání. Lidé by měli vědět, že Nejvyšší Osobnost Božství je původní příčinou všeho, a s tímto poznáním by se každý měl přímo zapojit do oddané služby Pánu. Ti, kdo jsou skutečně učení, pokročilí v duchovním chápání, musí kázat vědomí Kṛṣṇy po celém světě, aby lidé mohli přijmout tuto metodu a dovést své životy k úspěchu.

Slovo sarva-bhūteṣu je významné, neboť se vztahuje nejen na lidi, ale na všechny živé bytosti, které se rodí v 8 400 000 životních druzích. Oddaný může pomoci nejen lidstvu, ale všem živým bytostem. Každý může získat duchovní prospěch ze zpívání Hare Kṛṣṇa mahā-mantry. Kdykoliv zní transcendentální vibrace Hare Kṛṣṇa, mají z toho užitek i stromy, zvířata a hmyz. Ten, kdo zpívá nahlas Hare Kṛṣṇa mahā-mantru, prokazuje milost všem živým bytostem. Aby oddaní mohli šířit hnutí pro vědomí Kṛṣṇy po celém světě, musí být spokojeni v jakýchkoliv podmínkách.

nārāyaṇa-parāḥ sarve
na kutaścana bibhyati
svargāpavarga-narakeṣv
api tulyārtha-darśinaḥ

(Bhāg. 6.17.28)

Čistému oddanému nevadí, má-li jít kázat do pekla. Nejvyšší Pán žije i v srdci prasete, přestože Jeho sídlo je na Vaikuṇṭě. Čistý oddaný zůstane díky svému neustálému styku s Nejvyšší Osobností Božství čistým oddaným, i když bude kázat v pekle. Pro dosažení tohoto stavu je nutné ovládat své smysly, a ty jsou automaticky ovládnuty, když mysl slouží Pánu.

4.31.20

Verš

apahata-sakalaiṣaṇāmalātmany
aviratam edhita-bhāvanopahūtaḥ
nija-jana-vaśa-gatvam ātmano ’yan
na sarati chidravad akṣaraḥ satāṁ hi

Synonyma

apahata — zničené; sakala — všechny; eṣaṇa — touhy; amala — neposkvrněné; ātmani — mysli; aviratam — neustále; edhita — rostoucí; bhāvanā — procítěně; upahūtaḥ — volaný; nija-jana — Svých oddaných; vaśa — pod vládu; gatvam — dostane se; ātmanaḥ — Své; ayan — zná; na — nikdy; sarati — odchází; chidra-vat — jako nebe; akṣaraḥ — Nejvyšší Osobnost Božství; satām — oddaných; hi — jistě.

Překlad

Jelikož oddaní již nemají žádné hmotné touhy, jsou zbaveni všeho mentálního znečištění. Mohou tak neustále myslet na Pána a velice procítěně Ho oslovovat. Nejvyšší Pán, který o Sobě ví, že je ovládán Svými oddanými, je ani na okamžik neopouští, tak jako se nebe nad hlavou nikdy nestane neviditelným.

Význam

Z předchozího verše je jasné, že Nejvyšší Osobnost Božství, Janārdanu, velice rychle potěší činnosti Jeho oddaných. Čistý oddaný je vždy pohroužen v myšlenkách na Nejvyšší Osobnost Božství. Je řečeno: śṛṇvatāṁ sva-kathāḥ kṛṣṇaḥ. Díky neustálým myšlenkám na Kṛṣṇu je srdce oddaného prosté všech tužeb. Živá bytost, která je v hmotném světě, má srdce plné hmotných tužeb, ale když se očistí, nemyslí již na nic hmotného. Yogī, jehož mysl je zcela očištěná, dosáhne dokonalého stádia mystické yogy, kdy ve svém srdci neustále vidí Nejvyšší Osobnost Božství (dhyanāvasthita-tad-gatena manasā paśyanti yaṁ yoginaḥ). Oddaného, v jehož srdci již sídlí Pán, nemohou znečistit kvality hmotné přírody. Dokud je živá bytost ovládána hmotnými kvalitami, touží po mnoha věcech a vytváří mnoho plánů pro hmotný smyslový požitek, ale jakmile vnímá v srdci Pána, všechny její hmotné touhy zmizí. Když je mysl zcela prostá hmotných tužeb, oddaný může na Pána myslet neustále. Tak začne plně záviset na Pánových lotosových nohách. Caitanya Mahāprabhu se modlí:

ayi nanda-tanuja kiṅkaraṁ
patitaṁ māṁ viṣame bhavāmbudhau
kṛpayā tava pāda-paṅkaja-
sthita-dhūlī-sadṛśaṁ vicintaya

“Můj milý Pane, jsem Tvůj věčný služebník, ale nějakým způsobem jsem poklesl do oceánu tohoto hmotného světa. Vyzdvihni mě laskavě a umísti mě jako smítko prachu k Tvým lotosovým nohám.” (Śikṣāṣṭaka 5) Také Śrīla Narottama dāsa Ṭhākura se modlí:

hā hā prabhu nanda-suta,

vṛṣabhānu-sutā-yuta,
karuṇa karaha ei-bāra
narottama-dāsa kaya,

nā ṭheliha rāṅgā-pāya,
tomā vine ke āche āmāra

“Můj milý Pane, nyní jsi zde s dcerou krále Vṛṣabhānua, Śrīmatī Rādhārāṇī. Buďte ke mně prosím milostiví. Neodhánějte mě, protože kromě Vás nemám jiné útočiště.”

Nejvyšší Pán, Osobnost Božství, tak začne záviset na Svém oddaném. Je nepřemožitelný, ale Jeho čistý oddaný Ho přesto přemůže. Pán vychutnává závislost na Svém oddaném, jako si Kṛṣṇa vychutnával Svou závislost na milosti matky Yaśody. Považovat se za závislého na Svém oddaném Mu skýtá velký požitek. Král někdy zaměstnává šaška, který ho svými žerty občas uráží. Králi se ovšem takové zábavy líbí. Každý uctívá Nejvyššího Pána s velkým respektem, a proto si Pán někdy přeje od Svých oddaných zakusit trest. Vztah, který věčně existuje mezi Pánem a Jeho oddanými, je tedy pevně ustanovený, stejně jako nebe nad hlavou.

4.31.21

Verš

na bhajati kumanīṣiṇāṁ sa ijyāṁ
harir adhanātma-dhana-priyo rasa-jñaḥ
śruta-dhana-kula-karmaṇāṁ madair ye
vidadhati pāpam akiñcaneṣu satsu

Synonyma

na — nikdy; bhajati — přijímá; ku-manīṣiṇām — těch, kdo mají nečisté srdce; saḥ — On; ijyām — oběť; hariḥ — Nejvyšší Pán; adhana — těm, kdo nemají žádné hmotné vlastnictví; ātma-dhana — závisejí pouze na Pánu; priyaḥ — který je drahý; rasa-jñaḥ — který přijímá esenci života; śruta — vzdělání; dhana — majetek; kula — aristokratický původ; karmaṇām — a plodonosné činnosti; madaiḥ — pýchou; ye — všech těch, kdo; vidadhati — projevují; pāpam — neúctu; akiñcaneṣu — bez hmotného vlastnictví; satsu — oddaným.

Překlad

Nejvyšší Pán je velice drahý oddaným, kteří nemají žádné hmotné vlastnictví, ale jsou dokonale šťastni tím, že vlastní oddanou službu Osobnosti Božství. Pán skutečně vychutnává jejich oddané činnosti. Ti, kdo se honosí svým hmotným vzděláním, bohatstvím, aristokratickým původem a plodonosnými činnostmi, jsou velice pyšní na to, že vlastní hmotné věci, a oddaným se často vysmívají. Takové lidi Pán nikdy neuzná, ani když Ho uctívají.

Význam

Nejvyšší Osobnost Božství závisí na Svých čistých oddaných. Nikdy nepřijímá oběti neoddaných. Čistý oddaný je ten, kdo cítí, že nevlastní nic hmotného. Oddaní jsou vždy šťastní, že vlastní oddanou službu Pánu. Někdy mohou vypadat po hmotné stránce chudí, ale po duchovní stránce jsou pokročilí a bohatí, a proto je má Nejvyšší Pán nadevše rád. Takoví oddaní jsou osvobozeni od připoutanosti k rodině, společnosti, přátelství, dětem a tak dále. Zříkají se záliby ve všech těchto druzích hmotného vlastnictví a jsou vždy šťastni, že vlastní útočiště u lotosových nohou Pána. Nejvyšší Osobnost Božství chápe postavení Svého oddaného. Pokud se někdo čistému oddanému vysmívá, Pán se k takovému člověku nikdy nebude hlásit. Nejvyšší Osobnost Božství nikdy neodpustí tomu, kdo uráží čistého oddaného. V historii existuje mnoho takových příkladů. Velký mystický yogī Durvāsā Muni urazil velkého oddaného Ambarīṣe Mahārāje a měl být potrestán Pánovou Sudarśana cakrou. Pán mu neprominul, ani když velký mystik přišel přímo za Ním. Ti, kdo jsou na cestě osvobození, si musí dávat veliký pozor, aby neurazili čistého oddaného.

4.31.22

Verš

śriyam anucaratīṁ tad-arthinaś ca
dvipada-patīn vibudhāṁś ca yat sva-pūrṇaḥ
na bhajati nija-bhṛtya-varga-tantraḥ
katham amum udvisṛjet pumān kṛta-jñaḥ

Synonyma

śriyam — bohyně štěstí; anucaratīm — která Ho následuje; tat — její; arthinaḥ — ti, kdo se ucházejí o přízeň; ca — a; dvipada-patīn — o vládce lidských bytostí; vibudhān — o polobohy; ca — také; yat — protože; sva-pūrṇaḥ — soběstačný; na — nikdy; bhajati — stará se; nija — vlastní; bhṛtya-varga — na Svých oddaných; tantraḥ — závislý; katham — jak; amum — Jeho; udvisṛjet — může se vzdát; pumān — osoba; kṛta-jñaḥ — vděčná.

Překlad

I když je Nejvyšší Pán soběstačný, přesto závisí na Svých oddaných. Nestará se o bohyni štěstí ani o krále a polobohy, kteří se ucházejí o její přízeň. Který vděčný člověk by neuctíval Osobnost Božství?

Význam

Bohyni štěstí Lakṣmī uctívají všichni materialisté, včetně velkých králů a polobohů na nebeských planetách. Ona však neustále touží po Nejvyšší Osobnosti Božství, přestože Pán její službu nepotřebuje. Brahma-saṁhitā říká, že Pána uctívají stovky a tisíce bohyní štěstí, ale On nepotřebuje službu žádné z nich, protože bude-li chtít, může si Svou duchovní energií, energií blaženosti, vytvořit milióny jiných. Tatáž Osobnost Božství ze Své bezpříčinné milosti závisí na Svých oddaných. Jaké štěstí tedy muselo potkat oddaného, jehož Pán obdařil touto přízní! Který nevděčný oddaný by neuctíval Pána a nechtěl Mu oddaně sloužit? Oddaný ve skutečnosti nemůže ani na okamžik zapomenout, jak je Nejvyšší Osobnosti Božství zavázán. Śrīla Viśvanātha Cakravartī Ṭhākura říká, že Nejvyšší Pán i Jeho oddaný jsou rasa-jña, plni transcendentální nálady. Jejich vzájemné pouto nelze nikdy považovat za hmotné — je vždy transcendentální skutečností. Existuje celkem osm druhů transcendentální extáze (bhāva, anubhāva, sthāyi-bhāva atd.), jež rozebírá Nektar oddanosti. Ti, kdo si nejsou vědomi postavení živé bytosti a Nejvyšší Osoby, Kṛṣṇy, si myslí, že vzájemná připoutanost Pána a Jeho oddaných je výtvorem hmotné energie. Ve skutečnosti je ale tato připoutanost pro Nejvyššího Pána i pro oddaného přirozená a nelze ji považovat za hmotnou.

4.31.23

Verš

maitreya uvāca
iti pracetaso rājann
anyāś ca bhagavat-kathāḥ
śrāvayitvā brahma-lokaṁ
yayau svāyambhuvo muniḥ

Synonyma

maitreyaḥ uvāca — Maitreya pravil; iti — takto; pracetasaḥ — Pracetové; rājan — ó králi; anyāḥ — jiní; ca — také; bhagavat-kathāḥ — náměty o vztahu s Nejvyšší Osobností Božství; śrāvayitvā — poté, co vyložil; brahma-lokam — na Brahmaloku; yayau — vrátil se; svāyambhuvaḥ — syn Pána Brahmy; muniḥ — velký mudrc.

Překlad

Velký mudrc Maitreya pokračoval: Můj milý králi Viduro, Śrī Nārada Muni, syn Pána Brahmy, popsal Pracetům všechny tyto vztahy s Nejvyšší Osobností Božství a poté se vrátil na Brahmaloku.

Význam

O Nejvyšší Osobnosti Božství je třeba naslouchat od čistého oddaného. Pracetům se této příležitosti dostalo milostí velkého mudrce Nārady, který jim pověděl o činnostech Nejvyššího Pána a Jeho oddaných.

4.31.24

Verš

te ’pi tan-mukha-niryātaṁ
yaśo loka-malāpaham
harer niśamya tat-pādaṁ
dhyāyantas tad-gatiṁ yayuḥ

Synonyma

te — Pracetové; api — také; tat — Nārady; mukha — z úst; niryātam — vycházející; yaśaḥ — oslavování; loka — světa; mala — hříchy; apaham — jež ničí; hareḥ — Pána Hariho; niśamya — když slyšeli; tat — Pána; pādam — o nohách; dhyāyantaḥ — meditovali; tat-gatim — do Jeho sídla; yayuḥ — odešli.

Překlad

Když Pracetové vyslechli z Nāradových úst oslavování Nejvyšší Osobnosti Božství, které ničí vše nepříznivé na světě, vyvinuli i oni připoutanost k Nejvyššímu Pánu. Pohrouženi do meditace o Jeho lotosových nohách dosáhli nejvyššího cíle.

Význam

Zde vidíme, jak díky naslouchání o slávě Pána od realizovaného oddaného Pracetové snadno vyvinuli silnou připoutanost k Nejvyšší Osobnosti Božství. Poté, když na konci svých životů meditovali o lotosových nohách Pána, dospěli k nejvyššímu cíli, na Viṣṇuloku. To, že každý, kdo neustále naslouchá o slávě Pána a myslí na Jeho lotosové nohy, dosáhne tohoto nejvyššího cíle, je zaručené. Kṛṣṇa říká v Bhagavad-gītě (18.65):

man-manā bhava mad-bhakto
mad-yājī māṁ namaskuru
mām evaiṣyasi satyaṁ te
pratijāne priyo 'si me

“Vždy na Mě mysli a staň se Mým oddaným, uctívej Mě a klaň se Mi. Takto ke Mně bezpochyby přijdeš. Slibuji ti to, protože jsi Můj velice drahý přítel.”

4.31.25

Verš

etat te ’bhihitaṁ kṣattar
yan māṁ tvaṁ paripṛṣṭavān
pracetasāṁ nāradasya
saṁvādaṁ hari-kīrtanam

Synonyma

etat — toto; te — tobě; abhihitam — vyložil; kṣattaḥ — ó Viduro; yat — co; mām — mě; tvam — ty; paripṛṣṭavān — ptal ses; pracetasām — Pracetů; nāradasya — Nārady; saṁvādam — rozhovor; hari-kīrtanam — popisující slávu Pána.

Překlad

Můj milý Viduro, řekl jsem ti vše, co jsi chtěl vědět o rozhovoru Nārady a Pracetů, popisujícím slávu Pána. Vyložil jsem ti ho, jak nejlépe jsem dovedl.

Význam

Śrīmad-Bhāgavatam popisuje slávu Pána a Jeho oddaných. Jelikož se zaobírá pouze oslavováním Pána, je přirozené, že je automaticky následuje oslavování Pánových oddaných.

4.31.26

Verš

śrī-śuka uvāca
ya eṣa uttānapado
mānavasyānuvarṇitaḥ
vaṁśaḥ priyavratasyāpi
nibodha nṛpa-sattama

Synonyma

śrī-śukaḥ uvāca — Śrī Śukadeva Gosvāmī řekl; yaḥ — kterou; eṣaḥ — tuto dynastii; uttānapadaḥ — krále Uttānapādy; mānavasya — syna Svāyambhuvy Manua; anuvarṇitaḥ — popsal, kráčeje ve stopách předchozích ācāryů; vaṁśaḥ — dynastii; priyavratasya — krále Priyavraty; api — také; nibodha — snaž se pochopit; nṛpa-sattama — ó nejlepší z králů.

Překlad

Śukadeva Gosvāmī pokračoval: Ó nejlepší z králů (králi Parīkṣite), tímto jsem dokončil vyprávění o potomcích prvního syna Svāyambhuvy Manua, Uttānapādy. Nyní se pokusím popsat činnosti potomků Priyavraty, Manuova druhého syna. Poslouchej prosím pozorně.

Význam

Dhruva Mahārāja byl synem krále Uttānapādy a popis činností jejich potomků končí u Pracetů. Nyní má Śrī Śukadeva Gosvāmī v úmyslu popsat potomky Mahārāje Priyavraty, druhého syna Svāyambhuvy Manua.

4.31.27

Verš

yo nāradād ātma-vidyām
adhigamya punar mahīm
bhuktvā vibhajya putrebhya
aiśvaraṁ samagāt padam

Synonyma

yaḥ — ten, kdo; nāradāt — od velkého mudrce Nārady; ātma-vidyām — duchovní poznání; adhigamya — poté, co se naučil; punaḥ — opět; mahīm — Zemi; bhuktvā — poté, co si užíval; vibhajya — poté, co rozdělil; putrebhyaḥ — mezi své syny; aiśvaram — transcendentálního; samagāt — dosáhl; padam — postavení.

Překlad

Mahārāja Priyavrata dostal pokyny od velkého mudrce Nārady, ale přesto poté vládl Zemi. Když si plnou měrou užil hmotného bohatství, rozdělil majetek mezi své syny. Tehdy dosáhl postavení, které mu umožnilo vrátit se domů, zpátky k Bohu.

4.31.28

Verš

imāṁ tu kauṣāraviṇopavarṇitāṁ
kṣattā niśamyājita-vāda-sat-kathām
pravṛddha-bhāvo ’śru-kalākulo muner
dadhāra mūrdhnā caraṇaṁ hṛdā hareḥ

Synonyma

imām — to vše; tu — potom; kauṣāraviṇā — Maitreyou; upavarṇitām — popsané; kṣattā — Vidura; niśamya — když vyslechl; ajita-vāda — oslavování Nejvyššího Pána; sat-kathām — transcendentální poselství; pravṛddha — zvýšilo; bhāvaḥ — extáze; aśru — slz; kalā — kapkami; ākulaḥ — zaplavený; muneḥ — velkého mudrce; dadhāra — chytil; mūrdhnā — hlavou; caraṇam — lotosové nohy; hṛdā — srdcem; hareḥ — Nejvyšší Osobnosti Božství.

Překlad

Můj milý králi, když Vidura vyslechl od velkého mudrce Maitreyi transcendentální poselství o Nejvyšším Pánu a Jeho oddaných, byl zaplaven extází. Se slzami v očích okamžitě padl k lotosovým nohám svého gurua, duchovního mistra. Poté pevně ustanovil Nejvyšší Osobnost Božství v hloubi svého srdce.

Význam

To je známka sdružování se s velkými oddanými. Oddaný přijímá pokyny od osvobozené duše, a díky tomu je zaplaven extází transcendentální blaženosti. Prahlāda Mahārāja prohlásil:

naiṣāṁ matis tāvad urukramāṅghriṁ
spṛśaty anarthāpagamo yad-arthaḥ
mahīyasāṁ pāda-rajo-'bhiṣekaṁ
niṣkiñcanānāṁ na vṛṇīta yāvat

(Bhāg. 7.5.32)

Nikdo se nemůže stát dokonalým oddaným Pána, aniž by se dotkl lotosových nohou velkého oddaného. Ten, kdo nemá nic společného s tímto hmotným světem, se nazývá niṣkiñcana. Proces seberealizace a návratu domů, zpátky k Bohu, znamená odevzdat se pravému duchovnímu mistrovi a přijmout prach z jeho lotosových nohou na svou hlavu. Tímto způsobem člověk pokročí na cestě transcendentální realizace. Vidura měl právě takový vztah s Maitreyou, a dosáhl tak kýžených výsledků.

4.31.29

Verš

vidura uvāca
so ’yam adya mahā-yogin
bhavatā karuṇātmanā
darśitas tamasaḥ pāro
yatrākiñcana-go hariḥ

Synonyma

viduraḥ uvāca — Vidura pravil; saḥ — to; ayam — toto; adya — dnes; mahā-yogin — ó velký mystiku; bhavatā — tebou; karuṇa-ātmanā — nejmilostivější; darśitaḥ — byla mi ukázána; tamasaḥ — temnoty; pāraḥ — druhá strana; yatra — kde; akiñcana-gaḥ — přístupný těm, kdo jsou hmotně osvobození; hariḥ — Nejvyšší Pán, Osobnost Božství.

Překlad

Śrī Vidura řekl: Ó velký mystiku, největší ze všech oddaných, tvou bezpříčinnou milostí mi byla ukázána cesta osvobození z tohoto světa temnoty. Ten, kdo se osvobodí z hmotného světa, se po ní může vrátit domů, zpátky k Bohu.

Význam

Tento hmotný svět je tamaḥ, temnota, a duchovní svět je světlo. Vedy přikazují, aby se každý snažil dostat z temnoty a jít do království světla. Informace o tomto království lze získat milostí seberealizované duše. Člověk se také musí zbavit všech hmotných tužeb. Jakmile se jich zbaví a stýká se s osvobozenou osobou, jeho cesta zpátky domů, zpátky k Bohu, je volná.

4.31.30

Verš

śrī-śuka uvāca
ity ānamya tam āmantrya
viduro gajasāhvayam
svānāṁ didṛkṣuḥ prayayau
jñātīnāṁ nirvṛtāśayaḥ

Synonyma

śrī-śukaḥ uvāca — Śrī Śukadeva Gosvāmī řekl; iti — takto; ānamya — poklonil se; tam — Maitreyovi; āmantrya — se svolením; viduraḥ — Vidura; gaja-sāhvayam — město Hastināpur; svānām — své; didṛkṣuḥ — chtěl vidět; prayayau — opustil to místo; jñātīnām — svých příbuzných; nirvṛta-āśayaḥ — prostý hmotných tužeb.

Překlad

Śukadeva Gosvāmī pokračoval: S těmito slovy se Vidura poklonil velkému mudrci Maitreyovi, a přestože neměl žádné hmotné touhy, vydal se s jeho svolením do města Hastināpuru navštívit své příbuzné.

Význam

Když chce světec navštívit své příbuzné, nevede ho k tomu žádná hmotná touha. Chce jim pouze dát nějaké pokyny pro jejich dobro. Vidura byl členem královské rodiny Kuruovců, a přestože věděl, že všichni rodinní příslušníci zahynuli v bitvě na Kurukṣetře, chtěl navštívit svého staršího bratra Dhṛtarāṣṭru a pokusit se ho vyprostit z pout māyi. Jde-li velký světec, jako je Vidura, navštívit své příbuzné, pak jedině proto, aby je vysvobodil ze zajetí, ve kterém je drží māyā. Vidura se tedy s úctou poklonil svému duchovnímu mistrovi a odešel do Hastināpuru, království Kuruovců.

4.31.31

Verš

etad yaḥ śṛṇuyād rājan
rājñāṁ hary-arpitātmanām
āyur dhanaṁ yaśaḥ svasti
gatim aiśvaryam āpnuyāt

Synonyma

etat — toto; yaḥ — ten, kdo; śṛṇuyāt — naslouchá; rājan — ó králi Parīkṣite; rājñām — králů; hari — Nejvyšší Osobnosti Božství; arpita-ātmanām — kteří odevzdali svůj život a duši; āyuḥ — dlouhý život; dhanam — bohatství; yaśaḥ — proslulost; svasti — štěstí; gatim — konečný cíl života; aiśvaryam — hmotné výsady; āpnuyāt — získá.

Překlad

Ó králi, všichni, kdo naslouchají těmto příběhům o králích zcela odevzdaných Nejvyšší Osobnosti Božství, snadno obdrží dlouhý život, bohatství, dobrou pověst, štěstí a nakonec příležitost vrátit se domů, zpátky k Bohu.

Význam

Takto končí Bhaktivedantovy výklady k třicáté první kapitole čtvrtého zpěvu Śrīmad-Bhāgavatamu, nazvané “Nāradovy pokyny Pracetům”.

KONEC ČTVRTÉHO ZPĚVU

Táto kniha je určená na nekomerčné osobné použitie, nie je predávaná za odplatu slúži na vzdelávanie pravidelnú náboženskú prax hinduistov a/alebo záujemcov o hinduizmus, ktorých pravidelné štúdium posvätných textov súvisiacej literatúry patrí medzi základné náboženské obrady a rituály. V súlade s týmto bežným využitím tohto a súvisiacich diel, ktoré sú zdarma prístupné a distribuované po celom svete, vznikla aj táto digitálna verzia.

Autor knihy: A.C. Bhaktivedanta swami Prabhupada